ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2940/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Ісаку Д.

розглядаючи справу № 916/2940/23

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; )

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМКАРДАН» (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Уварова, буд. 4, кв. 11; ),

2) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 308 824,74 грн;

представники сторін:

від позивача - Пучкова Л.А.,

від відповідача-1 - не з`явився,

відповідач-2 - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМКАРДАН» (відповідач-1), ОСОБА_1 (відповідач-2) про солідарне стягнення з відповідачів 308 824,74 грн, з яких: 261 799,41 грн заборгованості за тілом кредиту, 47 025,33 грн заборгованості за процентами.

В обґрунтування позову посилається на порушення відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором № 41450260-КД-1 від 30.12..2021, а також на укладення з відповідачем-2 договору поруки № 41450260-ДП-1/1 від 30.12.2021, предметом якого є надання поруки ОСОБА_1 за виконання ТОВ «РЕМКАРДАН» зобов`язань, які випливають з кредитного договору.

Вказує, що 05.01.2022 перерахував на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 270 000,00 грн із встановленим кредитним договором терміном повернення - 01.12.2024. Зазначає, що відповідач-1 порушив свої зобов`язання за кредитним договором, припинив здійснювати узгоджені графіком щомісячні платежі, що і стало підставою для звернення до господарського суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою від 17.07.2023 позовну заяву (вх. № 3430/23 від 11.07.2023) Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2940/23, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.08.2023, запропоновано відповідачам подати до суду відзиви на позовну заяву.

31.08.2023 на електронну пошту суду надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, яка не містила КЕП.

Протокольною ухвалою від 16.08.2023 відкладено підготовче судове засідання на 31.08.2023.

09.10.2023 та 16.10.2023 судом отримано заяви відповідача-2, в яких він просив розглянути в електронному вигляді додані до заяв документи, а саме: заяву, адресовану голові правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК», про надання реструктуризації на особливих умовах шляхом призупинення нарахування відсотків за користування кредитом з моменту введення в Україні військового стану; лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК» стосовно того, що Банком не здійснювалося обмеження права розпорядження рахунками ФОП Свистунова О.Г. та ТОВ «РЕМКАРДАН»; лист АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яким Банк доводив до відома відповідача-1 питання щодо реструктуризації кредитної заборгованості; заяву, адресовану СБУ, щодо незаконних дій РФ; лист СБУ про направлення для розгляду звернення. Вказані документи залучено до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 16.10.2023 відкладено підготовче судове засідання на 26.10.2023.

17.10.2023 до суду надійшла заява відповідача-2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка ухвалою від 17.10.2023 була задоволена.

25.10.2023 відповідачем-2 повторно подано до суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою від 26.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.11.2023.

У судовому засіданні, яке відбулось 13.11.2023, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідачі відзивів в порядку ст. 165 ГПК України до суду на надали.

Відповідач-2, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив врахувати обставини введення в Україні військового стану та активні бойові дії на території Херсонської області. Також просив дочекатися відповіді від СБУ стосовно підтвердження обстрілів підприємства. Зазначив, що розуміє обов`язок щодо повернення тіла кредиту, разом з тим, просив відкласти виплати по кредиту до моменту завершення військової агресії РФ та не нараховувати відсотки по кредиту, так як вважає, що не міг повноцінно користуватися кредитними коштами.

13.11.2023, після виходу з нарадчої кімнати, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-2, суд встановив наступне.

30.12.2021 між Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМКАРДАН» (позичальник) було укладено Кредитний договір № 41450260-КД-1 (далі - договір), яким між сторонами було узгоджено істотні умови договору, зокрема:

- А.1. Вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія.

- А.2. Ліміт цього договору 300037,50 грн, у тому числі на наступні цілі: у розмірі 270000,00 грн на поповнення обігових коштів; 30037,50 грн на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5., 2.2.12. цього договору.

- А.3. Термін повернення кредиту - 01.12.2024.

- А.5. Зобов`язання позичальника забезпечуються: договором застави транспортного засобу № 41450260-ДЗ-1/1 від 30.12.2021 року; договором поруки № 41450260-ДП-1/1 від 30.12.2021 року.

- А.6. За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,36 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

- А.6.1. У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13. цього договору, банк за користування кредитом встановлює позичальнику проценти у розмірі 17,36% річних. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13. цього договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до цього договору. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13. цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі, зазначеному в п. А.6. цього договору. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в п. А.6. цього договору та дати початку її нарахування.

- А.6.2. Сторони узгодили, що по закінченню кожних 12 місяців з дня укладання цього договору розмір процентів за користування кредитом, що зазначений в п.п. А.6., А.6.1., А.7. цього договору, може бути переглянуто за ініціативою однієї із сторін, про що сторони укладають договори про внесення змін до цього договору. У випадку відмови позичальника від розміру процентної ставки, переглянутої за ініціативи банку, сторони узгодили, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі облікової ставки НБУ на дату перегляду, помноженої на 3, про що банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням дати початку їх нарахування без внесення змін до цього договору.

- А.7. У випадку порушення позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту позичальник сплачує Банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 28,72% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом.

- А.8. Проценти, встановлені п.п. А.6., А.6.1. договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п. 2.3.2. цього договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору.

- А.10. Сторони взаємно домовились, що будь-яка істотна умова кредитування, передбачена Розділом "А" цього договору, може змінюватися протягом дії договору при настанні будь-якої з нижченаведених обставин: неналежному виконанні позичальником взятих на себе зобов`язань за цим договором; збільшенні або зменшенні оборотів грошових коштів за поточними рахунками позичальника, відкритими у банку або в іншому банку; надходженні до банку заяви або клопотання позичальника про зміну умов договору; зміни кредитоспроможності чи платоспроможності позичальника (в бік погіршення або покращення); зміни кредитних процедур та інших внутрішніх документів банку, які регламентують порядок та умови надання кредитів; порушенні позичальником будь-якої умови цього договору. Сторони визначали, що зміни щодо істотних умов кредитування можуть вчинятися в тій же формі, що й укладено цей договір.

А.11. Будь-які повідомлення, запити та кореспонденція за цим договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі, можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаною в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, яка може час від часу повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса, згадана для обміну повідомленнями, така: адреса банку: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, Україна, електронна пошта: , адреса позичальника: АДРЕСА_1, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до п. 1.1. договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1. цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2. цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2. цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни. КУБ під заставу (далі - кредит) надається банком для здійснення позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

Згідно з п. 1.2. договору термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п.п. А.10., 2.3.2., 2.4.1. цього договору.

За умовами п. 2.2. договору позичальник зобов`язується, зокрема: використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому п. 1.1. цього договору (підп. 2.2.1.); сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. 4.1., 4.2., 4.3. цього договору (підп. 2.2.2.); повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2., 2.2.16., 2.3.2. цього договору (підп. 2.2.3.); у період дії цього договору позичальник зобов`язується: мати у наявності активний поточний рахунок в банку; не припускати простроченої заборгованості по іншим активним кредитам у банку; щомісячно направляти не менше ніж 0 % від загального обсягу надходжень від господарської діяльності на поточний рахунок у банку (підп. 2.2.13.).

За змістом підп. 2.3.2. п. 2.3. договору, зокрема, при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, банк, на свій розсуд, має право, у тому числі, змінити умови цього договору - зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором.

Відповідно до підп. 2.3.8. п. 2.3. договору банк, незалежно від настання термінів виконання зобов`язань позичальником за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, при настанні умов, передбачених п. 2.3.2. цього договору або порушення позичальником вимог п. 1.1. цього договору в частині вимог щодо цільового використання кредитних коштів, або у випадку зменшення розміру активів позичальника на 30 і більше процентів у порівнянні з розміром його активів зазначених у відповідної річної звітності за попередній рік.

Відповідно до підп. 2.3.8. п. 2.3. договору банк, незалежно від настання термінів виконання зобов`язань позичальником за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, при настанні умов, передбачених п. 2.3.2. цього договору, або у випадку зменшення розміру активів позичальника на 30 і більше процентів у порівнянні з розміром його активів зазначених у відповідної річної звітності за попередній рік.

Згідно з підп. 2.3.10. п. 2.3. договору без попереднього повідомлення позичальника в односторонньому порядку відмовитися від надання передбаченого договором кредиту частково або в повному обсязі у випадку погіршення фінансового стану позичальника та(або) у випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених цим договором, та(або) за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальникові кредит своєчасно не буде повернений.

Відповідно до підп. 2.4.2. договору позичальник має право погашати заборгованість, ініціювати інші платежі за цим договором у безготівковому порядку з відкритих у банку поточних рахунків в режимі "24/7/365", тобто в будь-яку годину дня (цілодобово), у будь-який календарний день, в тому числі в вихідні, святкові та неробочі дні, шляхом подачі банку відповідного розрахункового документа (платіжного доручення) через систему дистанційного обслуговування "Приват-24". Здійснення платежів в означеному режимі допускається лише у випадку співпадання валюти, в якій має бути виконане відповідне грошове зобов`язання перед банком, з валютою поточного рахунку, з якого позичальником ініціюється відповідний платіж.

Зобов`язання позичальника забезпечуються згідно з п. А.5. цього договору (п. 3.1. договору).

За умовами п. 4.1., 4.2., 4.3., 4.4., 4.7., 4.8. договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.6, А.6.1 цього договору. У випадку встановлення банком у порядку, передбаченому п. 2.3.12 цього договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки. В разі порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує банку проценти у розмірі, встановленому у п. 5.8. цього договору. Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1.,4.2. цього договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8 цього договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту. У випадку, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені у банківський день, що передує вихідному або святковому дню. Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Нарахування процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту в межах строку дії договору. Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується.

Відповідно до п. 6.1. договору він вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

Згідно з п. 7.2. договору його підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

У додатку № 1 до договору сторони погодили графік здійснення платежів отриманого кредиту, який передбачає погашення кредиту рівними частинами у розмірі 7714,29 грн щомісяця починаючи з 01.02.2022 по 01.11.2024, а 01.12.2024 - 7714,14 грн. Також графіком передбачено здійснення відповідачем сплати сум страхового платежу до погашення у розмірі 15018,75 грн (01.01.2023) та 15018,75 грн (01.01.2024).

На підтвердження обставини підписання представником банку та відповідачем-1 кредитного договору позивачем до матеріалів позовної заяви долучено протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (т.1, а.с. 20).

20.12.2021 між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору, відповідно до п. 1 якої останні погодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.З. договору, за умови належного виконання позичальником положень порядку, Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі - Програма) та умов цієї додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно з п. 2. додаткової угоди сторони узгодили внести зміни в договір та викласти умови договору, що визначають порядок погашення кредиту та платність за його користування в наступній редакції:

- 2.1. За користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додаткової угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана та становить на дату укладання цієї додаткової угоди розмір 14.36 % річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7%, де Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України. Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі Інтернет на офіційному сайті Національного Банку України. Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розміру базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал. Про зміну розміру базової процентної ставки Банк за 15 календарних днів повідомляє позичальника / поручителя / заставодавця та інших зобов`язаних за договором осіб, на свій вибір шляхом: відправлення СМС-повідомдень на мобільний телефон клієнта; відправлення повідомлення за допомогою мобільного додатка «Viber»; ОТР - паролю; поштового листа; телеграми; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друку інформації на чеках в POS - терміналах; IVR - обдзвону; комунікації у ПК Приват24, в т.ч. його мобільній версії, комунікації в чаті з персональним менеджером "Чат Sender", а також за допомогою інших мобільних додатків банка та інших засобів комунікації. У випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і / або процентів в розмірі, зазначеному в п. 2.3, 2.7 цієї додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п.2.1 цієї додаткової угоди + 5% річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Відповідно до п. 2.4., 2.7., 2.8. додаткової угоди позичальник щомісяця 1 числа місяця, що слідує за звітним місяцем, здійснює сплату процентів за користування кредитом у розмірі, з урахуванням вимог, що зазначені в п. 2.1.-2.3. цієї додаткової угоди. Погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, що зазначені в додатку 1 (Графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди. В разі відсутності більше ніж 6 місяців підряд на рахунку умовного зберігання Фонду необхідної суми коштів, що є фінансовою державною підтримкою, позичальник, за умови належного виконання Порядку та умов цієї додаткової угоди, сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі базової процентної ставки, визначеної на дату сплати за формулою згідно п. 2.1 цієї додаткової угоди. Водночас позичальник за весь період відсутності на рахунку умовного зберігання Фонду необхідної суми коштів, зобов`язується сплатити банку компенсацію процентів за кредитом, що розраховується, як різниця між базовою процентною ставкою та компенсаційною процентною ставкою. Сплату компенсації процентів за кредитом позичальником здійснює в дату чергового платежу по погашенню заборгованості за кредитом.

Згідно з п. 2.10. додаткової угоди у випадку порушення позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в п. А.3. договору позичальник зобов`язується сплатити банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних.

За умовами п. 4 додаткової угоди ця додаткова угода та кредитування згідно Порядку припиняє свою дію, в разі настання обставин, а саме: надання позичальником недостовірної / недійсної інформації, що призвело до виплати коштів фінансової державної підтримки на користь позичальника, який не мав права за умовами Порядку на отримання такої фінансової державної підтримки; нецільового використання позичальником кредитних коштів, отриманих від банку з метою кредитування проекту позичальника; визнання уповноваженим органом у справах про державну допомогу незаконно наданою державну підтримку, надану Фондом на користь позичальника; прострочення позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і / або процентів за його користування понад 90 днів; у разі виявлення банком та / або Фондом факту про те, що сукупна сума отриманої позичальником та групою, пов`язаних з ним контрагентів фінансової державної підтримки / допомоги за будь-якими її напрямами протягом будь-якого трирічного періоду дорівнює або перевищує суму еквівалентну 200 тис.евро, визначену за офіційним валютним курсом, встановленим НБУ, що діяв на останній день фінансового року; позичальник підпадає під обмеження щодо надання державної підтримки, визначені статтею 13 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього - припинення фінансової державної підтримки з боку держави; прийняття законодавчих актів, обов`язкових до виконання Фондом, що унеможливлюють здійснення Фондом фінансової державної підтримки. З дати, що слідує за датою настання хоча б одної із перелічених вище обставин, а для абз. 1, 2, 3, 5 цього пункту додаткової угоди - з дати виявлення обставини банком та/або Фондом, позичальник здійснює погашення кредиту на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 5 додаткової угоди вона є чинною з моменту її підписання сторонами та припиняє свою дію згідно обставин, визначених в п. 4 цієї додаткової угоди.

У додатку № 1 до додаткової угоди сторони погодили графік здійснення платежів отриманого кредиту, який передбачає погашення кредиту рівними частинами у розмірі 7714,29 грн щомісяця починаючи з 01.02.2022 по 01.11.2024, а 01.12.2024 - 7714,14 грн. Також графіком передбачено здійснення відповідачем сплати сум страхового платежу до погашення у розмірі 15018,75 грн (01.01.2023) та 15018,75 грн (01.01.2024).

На підтвердження обставини підписання представником банку та відповідачем-1 додаткової угоди до кредитного договору позивачем до матеріалів справи долучено протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (т.1, а.с. 24).

30.12.2021 між ОСОБА_1 (поручитель) та позивачем (кредитор) був укладений договір поруки № 41450260-ДП-1/1, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання зобов`язань ТОВ «РЕМКАРДАН» (далі - боржник) зобов`язань за кредитним договором № 41450260-КД-1 від 30.12.2021 (далі - кредитний договір), невідновлювальної кредитної лінії на суму 300037,50 грн з терміном дії до 01.12.2024.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У п. 1.3. договору поручитель підтвердив, що ознайомлений з умовами кредитного договору. Крім того, у п.1.1. договору поруки викладені істотні умови кредитного договору.

Згідно з п. 1.5. договору у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до підп. 2.1.2. п. 2.1. договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

За умовами п. 4.1. договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та / або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

Згідно з п. 5.2. договору поруки його підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги», та вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису його сторонами.

Також в матеріалах справи наявна згода фізичної особи ОСОБА_2 на укладення відповідем-2 договору поруки з позивачем (Т. 1, а.с. 28) та довідка відповідача-2 (Т. 1, а.с. 27, зворот), якою останній підтвердив, що не проживає однією сім`єю з будь-якою іншою особою, крім тієї, яка надала згоду на укладення договору поруки.

05.01.2022 позивач перерахував на поточний рахунок відповідача-1 № НОМЕР_2 кредитні кошти у розмірі 270 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою (Т. 1, а.с. 30).

Як вбачається з наявних у справі банківських виписок та розрахунку позивача (Т. 1, а.с. 31-64), відповідачем-1 після отримання кредитних коштів у розмірі 270 000,00 грн відповідно до умов договору здійснювались щомісячні платежі в рахунок погашення тіла кредиту: 01.02.2022 - 7714,29 грн; 13.01.2023 - 486,30 грн; в рахунок погашення процентів: 26.05.2022 - 5837,34 грн; 31.05.2022 - 3243,31 грн; 13.01.2023 - 5113,70 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань з погашення кредиту відповідно до узгодженого між сторонами графіку платежів, позивач зауважив, що станом на 12.06.2023 заборгованість відповідача-1 перед банком становить: 308 824,74 грн, з яких: 261 799,41 грн - заборгованість за тілом кредиту; 47 025,33 грн - заборгованість за процентами.

Як вказав позивач, на момент пред`явлення позову вищевказана заборгованість відповідачем добровільно не сплачена, у зв`язку з чим Банк звернувся до господарського суду за захистом своїх прав та просить стягнути солідарно з відповідача-1, як позичальника, та відповідача-2, як поручителя, 261 799,41 грн заборгованості за тілом кредиту, 47 025,33 грн заборгованості за процентами.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За умовами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем-1 виникли договірні зобов`язання, за умовами яких позивач зобов`язався надати відповідачу-1 у користування кредитні кошти, а відповідач-1, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит у строки, погоджені сторонами у графіку платежів, який є додатком до договору, а також сплатити позивачу проценти за користування кредитом, в обумовлені договором терміни.

Позивач на виконання умов договору надав відповідачу-1 кредит у розмірі 270 000,00 грн, який відповідач-1 зобов`язався повернути у строк до 01.12.2024, шляхом здійснення щомісячних платежів на користь банку, починаючи з 01.02.2022 по 01.11.2024, у розмірі 7714,29 грн, а 01.12.2024 - 7714,14 грн.

Відповідач-1 прийняті на себе зобов`язання за договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконав, у зв`язку з чим за останнім рахується заборгованість перед банком, заявлена до стягнення в межах даної справи.

Як вже було зазначено, позивачем здійснено розрахунок заборгованості станом на 12.06.2023. Тобто, в межах цієї справи позивачем заявлено про дострокове повернення відповідачем-1 всієї суми кредиту.

Суд відзначає, що уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за користування кредитом) за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу, а позичальник, у свою чергу, розраховує, що протягом певного часу він може правомірно користуватися кредитом. Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку.

При цьому, оскільки звернення особи до суду з позовною заявою полягає у реалізації права заявника на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів, позивач, як особа яка звертається до суду, має довести, що станом на час такого звернення, його права у конкретних спірних правовідносинах були порушені, не визнані чи оспорювані.

Як встановлено судом, прядок реалізації права банку на зміну умов договору шляхом заявлення вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту передбачено підп. 2.3.2. п. 2.3. кредитного договору, яким визначено, що реалізація такого права банком здійснюється шляхом відправлення позичальнику відповідного повідомлення, а термін виконання зобов`язань, строк яких не настав, вважається таким, що настав, у зазначену в такому повідомленні дату. Тобто, прострочення виконання зобов`язання з дострокового повернення кредиту розпочинається після спливу дати, яка вказується банком у повідомленні, відправленому позичальнику. Разом з цим, як встановлено судом, в матеріалах справи докази щодо направлення позивачем відповідачу-1 відповідного повідомлення відсутні. При цьому за загальним правилом, визначеним ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зміна умови договору щодо повернення позичальником коштів у повному обсязі у даному випадку має відбуватися по-перше, у відповідності до чинного законодавства, а по-друге, у встановленому договором порядку.

Так, за умовами п. 2.3.2 кредитного договору передбачено, що при настанні будь-якої з наступних подій, зокрема, порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, Банк, на свій розсуд, має право: а) змінити умови цього договору - зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором.

При цьому, Банк, незалежно від настання термінів виконання зобов`язань позичальником за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, при настанні умов, передбачених п. 2.3.2 цього договору (п. 2.3.8 кредитного договору).

Тобто, зважаючи на вказані, погоджені між позичальником та Банком умови, сторони за кредитним договором знову ж таки, погодили між собою умови настання підстав та умов для дострокового виконання відповідачем господарських зобов`язань.

Так, за позицією Верховного Суду повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яке направляється позичальнику та/або поручителю є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, вказує на зміну строку виконання основного зобов`язання й встановлює обов`язок кредитора пред`явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (ст. 257, 259 Цивільного кодексу України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, недотримання яких може нести ризик лише для кредитора про втрату в майбутньому права на задоволення своїх вимог у примусовому порядку через суд.

Проте, ст. 6 і 627 Цивільного кодексу України передбачено свободу договору, що полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Необхідно зазначити, що свобода договору передбачає не лише право сторін вільно виявляти волю на вступ у договірні відносини, але включає також можливість визначати зміст договору, у тому числі і визначати способи забезпечення договірних зобов`язань та гарантії прав сторін. Саме така свобода обмежується рамками чинних нормативних актів, звичаїв ділового обороту, а дії сторін повинні відповідати вимогам розумності, добросовісності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу України зазначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: - вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; - примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; - типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; - договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Тобто Господарський кодекс України також передбачає широку свободу сторін при укладенні господарських договорів, з урахуванням того, що суб`єкти господарювання є рівними за своїм правовим статусом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України). При цьому, законодавець передбачив, що спрямування сторін договору має презюмувати безперечне виконання договірних зобов`язань.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

А тому, аналізуючи умови спірного кредитного договору, суд дійшов висновку про те, що сторони узгодили між собою порядок зміни істотної умови договору - строку повернення позичальником кредитних коштів, який фактично регламентує по-перше, право Банку вимагати дострокового погашення кредитних зобов`язань, а по-друге, передумови для такої зміни строку погашення, пов`язані з обов`язком Банку направити позичальнику відповідне повідомлення.

Іншими словами, сторони договору не визнали безумовною підставою для зміни строку виконання основного зобов`язання саме виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості, а визнали обов`язковою умовою для дострокового виконання зобов`язань направлення банком письмового повідомлення позичальнику про припинення строку користування кредитом, з огляду на що, така зміна умов договору не надає Банку право звернутися з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту у порядку, визначеному Цивільним кодексом України без направлення боржнику відповідного повідомлення.

За матеріалами господарської справи вбачається, що Банком на адресу позичальника не надсилалося жодного повідомлення з вимогою дострокового погашення кредиту, у зв`язку з чим у позичальника не настав строк на дострокове погашення кредиту у повному обсязі.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позивач, як особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, не довів суду, що станом на день подання позову зобов`язання відповідача-1 з дострокового повернення усієї суми кредиту настали, а терміни виконання цього зобов`язання є порушеними. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обґрунтованості позову в частині вимоги про дострокове стягнення з відповідачів суми кредиту у розмірі 136 028,50 грн. При цьому суд наголошує, що позовна заява позивача є процесуальним документом, подання і зміст якої визначається процесуальним законодавством, а права та інтереси позивача, який звертається до суду з позовом, мають бути порушені станом на день подання цього позову (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується обставина наявності у відповідача-1 простроченої заборгованості за кредитним договором, станом на 12.06.2023, у розмірі 125 770,91 грн позовні вимоги банку про стягнення коштів у зазначеному розмірі визнаються судом обґрунтованими. Крім цього, перевіривши запропонований позивачем розрахунок відсотків за користування кредитом, станом на 12.06.2023 у розмірі 47 025,33 грн, суд вважає його правильним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надані відповідачем докази листування з Банком з питань реструктуризації заборгованості, а також щодо звернення до СБУ з повідомлення про вчинення військового злочину не спростовують виниклої у відповідача-1 заборгованості у встановленому судом розмірі.

Щодо доводів відповідача-2 про необхідність врахування обставин введення в Україні військового стану та активних бойових дії на території Херсонської області суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку (аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 922/999/22, від 15.06.2023 у справі № 910/8580/22, від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з чим суд приймає рішення про солідарне стягнення з відповідача-1, як боржника по кредитному договору, та відповідача-2, як поручителя за виконання відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором, 125 770,91 грн заборгованості за тілом кредиту, 47 025,33 грн заборгованості за процентами.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

У відповідності з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з вказаними обставинами, витрати по сплаті позивачем судового збору покладаються на відповідачів, по 1 295,97 грн на кожного.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМКАРДАН» (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Уварова, буд. 4, кв. 11; ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 308 824,74 грн - задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМКАРДАН» (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Уварова, буд. 4, кв. 11; ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) 125 770,91 грн заборгованості за тілом кредиту, 47 025,33 грн заборгованості за процентами.

3. У задоволенні решти позову - відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМКАРДАН» (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Уварова, буд. 4, кв. 11; ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) 1 295,97 грн витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) 1 295,97 грн витрат по сплаті судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 13 листопада 2023 р. Повний текст рішення складено та підписано 23 листопада 2023 р.

Суддя Р.В. Волков