ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" листопада 2023 р. Cправа №902/803/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Ткачук Анни Владиславівни "про скасування судового наказу" б/н від 15.11.2023 (вх. канц. суду №01-34/10917/23 від 17.11.2023) у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", м.Київ

до Фізичної особи-підприємця Ткачук Анни Владиславівни, м.Вінниця

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" б/н від 15.06.2023 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ткачук Анни Владиславівни заборгованості в розмірі 27886,80 грн, що нарахована в зв`язку з неналежним виконанням боржником умов договору про надання кредиту №454959-КС-001 від 09.10.2022, що складається з 10000,00 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 17760,80 грн - суми прострочених платежів по процентах та 126,00 грн - суми прострочених платежів за комісією.

За результатами розгляду вказаної заяви, 20.06.2023 суд видав наказ, копію якого разом із заявою стягувача та доданими до неї документами 21.06.2023 надіслав на адресу місцезнаходження Фізичної особи-підприємця Ткачук Анни Владиславівни, що міститься в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_1 ).

26.07.2023 конверт із зазначеними документами повернувся на адресу суду. За інформацією Укрпошти: причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (а.с.40).

31.07.2023 матеріали заяви про видачу судового наказу повторно відправлені на адресу місцезнаходження боржника, однак повернулись до суду 06.09.2023 з аналогічних причин ("за закінченням терміну зберігання") (а.с.68).

Слід зазначити, що надіслання судом боржникові копії судового наказу відбувалось з дотриманням вимог діючого законодавства.

Так, частиною 3 ст.156 ГПК України визначено, що копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з п.5 ч.4 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про фізичну особу - підприємця, зокрема місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17).

За таких обставин факт неотримання боржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав судовий наказ разом з копією заяви стягувача за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежить від волевиявлення самого адресата, тобто має суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19).

Відповідно до ч.1 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Статтею 159 ГПК України визначено, що у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили. Суд протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого судового наказу у Єдиному державному реєстрі судових рішень та Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, стягувачу на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим чи цінним листом, у разі відсутності офіційної електронної адреси.

Зважаючи на те, що боржник не скористався правом подачі заяви про скасування судового наказу від 20.06.2023 у справі №902/803/23, відповідно до ч.1 ст.159 ГПК України, судовий наказ набрав законної сили 26.09.2023 та був надісланий на адресу стягувача 02.10.2023 (а.с.39).

17.11.2023 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява Фізичної особи-підприємця Ткачук Анни Владиславівни "про скасування судового наказу" б/н від 15.11.2023 (вх. канц. суду №01-34/10917/23 від 17.11.2023).

Заявник вважає, що виданий судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки всі грошові зобов`язання за договором про надання кредиту №454959-КС-001 від 09.10.2022 ним виконані належним чином, що підтверджується квитанцією про сплату платежів від 19.10.2022.

Розглядаючи заяву "про скасування судового наказу" б/н від 15.11.2023, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З урахуванням зазначених вище обставин суд констатує, що заява Фізичної особи-підприємця Ткачук Анни Владиславівни "про скасування судового наказу" б/н від 15.11.2023 подана після закінчення процесуального строку, встановленого ч.1 ст.157 ГПК України.

Частиною 5 ст.157 ГПК України визначено, що до заяви про скасування судового наказу додається, зокрема клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

В порядку зазначеної норми боржник в заяві "про скасування судового наказу" б/н від 15.11.2023 (вх. канц. суду №01-34/10917/23 від 17.11.2023) також просив суд поновити відповідний пропущений процесуальний строк.

В обґрунтування причин поважності його пропуску боржник зазначає, що судовий наказ разом з доданими до нього документами були ним отримані лише в електронному кабінеті у підсистемі ЄСІТС в день реєстрації відповідного кабінету - 31.10.2023. Також боржник відзначає, що отримати копію наказу разом із доданими до нього документами за адресою місцезнаходження в нього не було можливості, оскільки доступ до приміщення він не має.

Суд зауважує, що згідно з ч.1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на правову позицію, висвітлену у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №910/9655/21: процесуальний закон не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин його пропуску, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересів. При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи з поважності причин пропуску строку на оскарження. У розумінні ст.86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У пунктах 37 та 38 рішення від 18.11.2010 року у справі "Мушта проти України" Європейський суд з прав людини нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Надаючи оцінку доводам боржника суд зауважує, що стверджуючи про неможливість отримання поштової кореспонденції за адресою місцезнаходження (відсутності доступу до приміщення) боржник не надає жодних доказів на підтвердження таких обставин, які б свідчили, що обставини, на які він посилається, є об`єктивно непереборними.

Також суд зазначає, що перебіг процесуального строку на оскарження судового наказу не пов`язаний з реєстрацією боржником свого електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС, оскільки означений пов`язаний із днем вручення направленого судового наказу та доданих до нього документів на адресу місцезнаходження боржника, як це передбачено ч.1 ст.157 ГПК України (в редакції чинній на день видачі судового наказу).

З урахуванням викладеного відсутні підстави для задоволення клопотання боржника про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення із заявою про скасування наказу у справі №902/803/23, викладеного в заяві "про скасування судового наказу" б/н від 15.11.2023 (вх. канц. суду №01-34/10917/23 від 17.11.2023).

Відповідно до ч.2 ст.158 ГПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи те, що заява Фізичної особи-підприємця Ткачук Анни Владиславівни "про скасування судового наказу" б/н від 15.11.2023 подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.157 ГПК України, а обставини пропуску такого процесуального строку не є поважними, суд дійшов висновку про повернення без розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Ткачук Анни Владиславівни "про скасування судового наказу" б/н від 15.11.2023

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.119, 157, 158, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Ткачук Анні Владиславівні у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення із заявою про скасування наказу у справі №902/803/23, викладеного в заяві "про скасування судового наказу" б/н від 15.11.2023 (вх. канц. суду №01-34/10917/23 від 17.11.2023).

2. Заяву Фізичної особи-підприємця Ткачук Анни Владиславівни "про скасування судового наказу" б/н від 15.11.2023 (вх. канц. суду №01-34/10917/23 від 17.11.2023) у справі №902/803/23 повернути заявнику без розгляду.

3. Копію заяви Фізичної особи-підприємця Ткачук Анни Владиславівни "про скасування судового наказу" б/н від 15.11.2023 (вх. канц. суду №01-34/10917/23 від 17.11.2023) долучити до матеріалів справи №902/803/23.

4. Ухвала суду від 22.11.2023 у справі №902/803/23 підписана суддею та набрала законної сили 22.11.2023 і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та у спосіб, визначений ст. 256-258 ГПК України.

5. Примірники ухвали суду від 22.11.2023 у справі №902/803/23 надіслати сторонам.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. ухвали:

1 - до справи;

2, 3 - ТОВ "Бізпозика" - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ();

4, 5 - Фізичній особі-підприємцю Ткачук Анні Владиславівні ( АДРЕСА_1 ) - рекомендованим листом та в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС;

6 - представнику Фізичної особи-підприємця Ткачук Анни Владиславівни адвокату Стягайло О.П. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )