УХВАЛА

16 листопада 2023 року

м. Київ

Справа № 914/1260/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Міщенка І. С., Рогач Л. І.,

секретар судового засідання - Денисевич А. Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Еко Україна" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі

за позовом заступника керівника Львівської обласної прокуратури до відповідачів: 1) Львівської міської ради; 2) Приватного підприємства "Еко Україна"; 3) Приватного підприємства "Фірма "Сомгіз", про визнання недійсними результатів проведення земельних торгів, визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації прав,

за участю представників:

Офісу Генерального прокурора - Гусарова А. В.;

відповідача-1 - Коржевич У. Ф.;

відповідача-2 - Семененко Ю. Е.;

відповідача-3 - Бойко В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році заступник керівника Львівської обласної прокуратури звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, Приватного підприємства "Еко Україна" (далі - ПП "Еко Україна") і Приватного підприємства "Фірма "Сомгіз", в якому просив:

- визнати недійсними результати земельних торгів, оформлені протоколом у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку;

- визнати недійсним договір оренди цієї земельної ділянки від 11.01.2019, укладений між Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області та ПП "Еко Україна";

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права оренди зазначеної земельної ділянки.

На обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначав, що оскаржувані земельні торги з продажу права оренди спірної земельної ділянки були проведені з порушенням вимог статті 136 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

12.10.2022 Господарський суд Львівської області ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову.

28.03.2023 Західний апеляційний господарський суд прийняв постанову про скасування цього рішення в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації прав і прийняв в цій частині нове - про задоволення позову; в решті рішення місцевого господарського суду залишив без змін.

Cуд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові дійшов висновку про наявність підстав для визнання договору оренди землі недійсним з урахування того, що орендну плату за користування земельною ділянкою визначено в договорі без проведення її нормативної грошової оцінки в порушенням вимог статті 21 Закону України "Про оренду землі", статей 12, 13, 15, 23 Закону України "Про оцінку землі".

Щодо права прокурора на звернення до суду з цим позовом в інтересах держави суд апеляційної інстанції зазначив, що цей позов подано прокурором не в межах заходів, які належать до державного контролю за використанням та охороною земель, передбачених в статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", а в межах спору про право користування земельною ділянкою комунальної власності несільськогосподарського призначення. Відтак органи Держгеокадастру, згідно з частиною четвертою статті 122 та статті 15-1 ЗК України, не є уповноважені державою здійснювати захист її інтересів в даному спорі.

Західний апеляційний господарський суд виходив з того, в силу вимог частини першої статті 122 та пункту а частини першої статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад для всіх потреб. А тому, за висновком цього суду, саме Львівська міська рада є уповноваженим органом для здійснення захисту держави, в межах спору про право користування земельною ділянкою комунальної власності несільськогосподарського призначення. Водночас прокурор зазначив, що в межах відносин з розпорядження землями територіальної громади та надання в користування спірної земельної ділянки Лисиничівська сільська рада порушила делеговані їй права щодо розпорядження цією ділянкою, відтак орган місцевого самоврядування (Львівська міська рада, як правонаступник) є одним із співвідповідачів у справі. Інший орган, який відповідно до чинного законодавства здійснює функції з розпорядження землями територіальної громади, відсутній. За таких умов, як зазначив суд апеляційної інстанції, прокурор вправі подавати позов в інтересах держави та виступати самостійним позивачем у справі.

Не погодившись із цією постановою суд, ПП "Еко Україна" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та залишити в силі рішення місцевого господарського суду.

На обґрунтування своїх доводів ПП "Еко Україна", зокрема, посилається на помилковість висновків суду апеляційної інстанції щодо права прокурора на звернення до суду з цим позовом.

Під час вивчення матеріалів справи колегія суддів з`ясувала, що ухвалою Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 07.09.2023 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 925/1133/18.

Направляючи справу № 925/1133/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду зазначила про необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо комплексного застосування норм матеріального та процесуального права (частин 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та частин четвертої, п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України) з метою забезпечення вимог верховенства права.

Судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду також виходила із того, що питання наявності/відсутності підстав для представництва інтересів держави прокурором як самостійним позивачем має характер виключної правової проблеми.

09.11.2023 Велика Палата Верховного Суду постановила ухвалу про прийняття вказаної справи до розгляду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи наведене, а також для забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, Верховний Суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/1133/18.

Керуючись статтями 228, 234, 235, 240 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 914/1260/22 зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/1133/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя І. С. Міщенко

Суддя Л. І. Рогач