ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

23.11.2023 Справа № 917/1613/23

Суддя Тимощенко О. М., розглянувши матеріали

за позовною заявою заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області, вул. Антона Грицая, 1, м. Полтава, 36014

в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:

1) Міністерства освіти і науки України, пр. Берестейський, 10 м. Київ, 01135,

2) Полтавської міської ради, вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000,

3) Департаменту освіти Полтавської міської ради, вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансгазпром", вул. Звіринецька, 63, м. Київ, 01014, адреса для листування: вул. Катерини Білокур, 8/2, а/с №31, м. Київ, 01014,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів: Державний навчальний заклад "Полтавське вище міжрегіональне професійне училище", вул. М. Бірюзова, 64 А, м. Полтава, 36007

про стягнення 114 641,562 грн -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах позивачі: 1) Міністерства освіти і науки України, 2) Полтавської міської ради, 3) Департаменту освіти Полтавської міської ради до відповідача ТОВ "Трансгазпром" про стягнення безпідставно сплачених коштів у розмірі 114 641,562 грн (вх. №1721/23).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.09.2023 р. прийнято до розгляду і відкрити провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); залучено до участі у справі Державний навчальний заклад "Полтавське вище міжрегіональне професійне училище" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від прокурора, позивачів відповідей на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання таких відповідей від прокурора, позивачів з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України; позивачам в строк до 20.09. 2023 року письмово повідомити суду чи підтримуються ними вимоги прокурора, заявлені у цьому позові; встановлено прокурору та позивачам строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов; встановлено третій особі строк для подання пояснень щодо позову з урахуванням вимог ст. 168 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

19.09.2023 року до суду через систему "Електронний суд" від позивача 1 надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 11762), де зазначено, що Міністерство підтримує заявлені прокурором позовні вимоги.

21.09.2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11810), відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному розмірі.

29.09.2023 року до суду через систему "Електронний суд" від позивача 1 надійшла відповідь на відзив (вх. № 12352).

03.10.2023 року до суду через систему "Електронний суд" від позивача 1 надійшли додаткові пояснення (вх. № 12502), де зазначено, що міністерство відправило засобами поштового зв`язку (рекомендованими листами) копії відповіді на відзив учасникам справи, які просить визнати належними доказами про надіслання сторонам відповіді на відзив.

05.10.2023 року до суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив (вх. № 12650), де зазначено, що доводи, викладені відповідачем у відзиві є необґрунтованими та не відповідають дійсним обставинам справи.

09.10.2023 року до суду засобами поштового зв`язку від позивача 1 надійшли додаткові пояснення (вх. № 12828) де зазначено, що міністерство відправило засобами поштового зв`язку (рекомендованими листами) копії відповіді на відзив учасникам справи, які просить визнати належними доказами про надіслання сторонам відповіді на відзив (дані пояснення є ідентичні поданим 03.10.2023 року за вх. №12502).

По предметом позову в даній справі є стягнення з відповідача безпідставно сплачених коштів у розмірі 114 641,562 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі нікчемних додаткових угод №1, №2, №5, №6, № 10 до договору на постачання природного газу №19-GAS- 2020 від 04.02.2020 року (який був укладений за результатами публічних закупівель природного газу) відбулось збільшення ціни договору та зменшення обсягу переданого газу у зв`язку з чим відповідачем безпідставно отримано бюджетні кошти за поставку природного газу у більшому розмірі, ніж це передбачено умовами договору постачання природного газу №19-GAS- 2020 від 04.02.2020 року. Прокурор вважає, що спірні додаткові угоди були укладені без належних на те підстав та обґрунтованого документального підтвердження щодо підвищення ціни природного газу, чим порушено норми Закону України Про публічні закупівлі та положення Договору. Оскільки позивач сплачував кошти за поставлений природний газ відповідно до цін, вказаних у спірних додаткових угодах, тобто за збільшеними цінами, прокурор просить стягнути з відповідача 114 641,562 грн. безпідставно сплачених позивачем коштів.

При цьому судом встановлено, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа №922/2321/22. Приймаючи дну справу до розгляду, в ухвалі від 11.10.23 р. ВП ВС зазначила:

"Предметом позову у цій справі є, зокрема, вимога про визнання недійсними ряду додаткових угод щодо внесення змін та доповнень до укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу від 11 лютого 2021 року N 44, при укладенні яких, на думку прокурора, порушено імперативні приписи частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до зазначеної норми, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

В ухвалі про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду Касаційний господарський суд зазначає, що відмовляючи в задоволенні позову, господарські суди виходили, у тому числі, з того, що при укладанні спірних угод (якими збільшено ціну за електричну енергію, поставлену за укладеним між сторонами договором, за розрахункові періоди лютого, березня, квітня, серпня та вересня 2021 року) було дотримано вимоги частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки вказану ціну було збільшено в межах коливань ціни відповідного товару на ринку.

Водночас, суди зазначили, що вищенаведеними нормами прямо передбачена можливість неодноразового збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків, про що свідчить формулювання «не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару», проте навіть таке обмеження щодо строків зміни ціни не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю електричної енергії. Зазначена вимога жодним чином не обмежує підсумковий, кінцевий відсоток підвищення ціни, проте таке збільшення має відбуватися за умови доведення пропорційності збільшенню ціни на ринку. Отже, за висновком судів, сторонами було дотримано вимоги частини п`ятої статті 41 вищенаведеного Закону, оскільки жодна зі спірних угод окремо не містить в собі умов щодо збільшення ціни товару понад десять відсотків.

Касаційний господарський суд в ухвалі про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з наведеним не погодився і зазначив, що цим касаційним судом неодноразово викладено правову позицію (постанови Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі N 908/653/22, від 07 вересня 2022 року у справі N 927/1058/21, від 22 червня 2022 року у справі N 917/1062/21, від 07 грудня 2022 року у справі N 927/189/22), відповідно до якої метою передбаченого статтею 41 Закону України «Про публічні закупівлі» регулювання, а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору про закупівлю шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 відсотків. Інше тлумачення відповідної норми Закону України «Про публічні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. При цьому обмеження 10 відсотків застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Водночас, під час вивчення касаційної скарги прокурора та аналізу пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» Касаційним господарським судом встановлено, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду (далі - Касаційний адміністративний суд) постановою від 05 квітня 2023 року у справі N 420/17618/21 фактично дійшов висновку про можливість внесення необмеженої кількості раз змін до договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії в частині збільшення ціни за одиницю товару за умови дотримання обмеження щодо збільшення такої ціни до 10 відсотків за один раз пропорційно збільшенню ціни відповідного товару на ринку, і за умови, що наведена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю".

Отже рішення Великої Палати Верховного Суду у справі №922/2321/22 безпосередньо вплине на подальше застосування судами приписів ст.41 ЗУ "Про публічні закупівлі". Відповідно до частини 4 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики. Статтею 36 Закону України Про судоустрій і статус суддів також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно приписів п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст.228, 234 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2321/22 та оприлюднення відповідної постанови.

2. Копії ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили 23.11.2023р. та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) ( ст..ст.235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повна ухвала складена і підписана 23.11.2023р.

Суддя О. М. Тимощенко