ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"20" листопада 2023 р. Справа № 906/1154/20 (906/1168/22)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

судді Тимошенко О.М.

судді Крейбух О.Г.

розглянувши заяву арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича про відвід колегії суддів у складі: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. від розгляду справи №906/1154/20 (906/1168/22)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бондарівське"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Південь"

про стягнення 2 596 012,20 грн

у межах справи №906/1154/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бондарівське"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06 червня 2023 року у справі №906/1154/20(906/1168/22) в задоволенні позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бондарівське", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Південь" про стягнення 2 596 012,20 грн у межах справи №906/1154/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Бондарівське" про банкрутство відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "Суффле Агро Україна" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задоволити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 у справі №906/1154/20(906/1168/22) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Суффле Агро Україна" на рішення Господарського суду Житомирської області від 06.06.2023. Призначено справу №906/1154/20 (906/1168/22) до розгляду на 14.09.2023 об 11:00 год.

14 вересня 2023 року на адресу апеляційного суду від представника СТОВ "Бондарівське" надійшли письмові пояснення, в яких останній просить суд апеляційну скаргу задоволити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі №906/1154/20(906/1168/22) розгляд апеляційної скарги відкладено на 19 жовтня 2023 року о 11:00 год. Зобов`язано ТОВ "Суффле Агро Україна" надати суду докази надсилання апеляційної скарги з доданими до неї документами ТОВ "Солар Південь" за адресою: 23400, Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, смт Муровані Курилівці, вул. Соборна, буд. 57. Встановлено ТОВ "Солар Південь" строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення копії даної ухвали.

15 вересня 2023 року на адресу апеляційного суду від представника ТОВ "Суффле Агро Україна" надійшли додаткові пояснення, до яких долучено фіскальний чек, накладну та опис вкладення у цінний лист, якими ТОВ "Солар Південь" направлено апеляційну скаргу та додані до неї документи за адресою: 23400, Вінницька обл., Могилів-Подільський р-н, смт Муровані Курилівці, вул. Соборна, буд. 57.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2023 у справі №906/1154/20(906/1168/22), серед іншого, розгляд апеляційної скарги відкладено на 09 листопада 2023 року о 12:00 год. Зобов`язано ТОВ "Солар Південь" в строк до 06.11.2023 надати суду відзив на апеляційну скаргу та належним чином засвідчені копії: договору № б/н від 07.05.2018 надання с/г послуг; договору купівлі-продажу №10/09/2018 від 10.09.2018.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 у справі №906/1154/20(906/1168/22), серед іншого, розгляд апеляційної скарги відкладено на 04 грудня 2023 року о 12:00 год. Зобов`язано ТОВ "Солар Південь" в строк до 30.11.2023 надати суду оригінали документів, долучених до пояснень від 09.11.2023, а також зазначити причини неподання вказаних доказів до суду першої інстанції.

13 листопада 2023 року від арбітражного керуючого Комлика І.С. через систему "Електронний суд" надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. від розгляду справи №906/1154/20(906/1168/22).

Вказана заява обгрунтована тим, що апеляційне провадження у даній справі було відкрито ухвалою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 26.07.2023. Таким чином 60-ти денний строк розгляду апеляційної скарги сплив 26.09.2023. При цьому, ухвалою від 09.11.2023 апеляційний господарсьий суд відклав розгляд апеляційної скарги на 04.12.2023, що на думку заявника, є прямим порушенням вимог процесуального закону щодо строків розгляду апеляційної скарги та навмисним затягуваням розгляду справи.

Крім того заявник вказує, що представником СТОВ "Бондарівське" у судовому засіданні 09.11.2023 подано усне клопотання про залишення поданих ТОВ "Солар Південь" додаткових пояснень без розгляду та повернення їх ТОВ "Солар Південь".

Проте у задоволенні даного клопотання було відмовлено, оскільки вказані пояснення подані представником ТОВ "Солар Південь" - адвокатом Луценко Р.О., який має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд". Разом з тим, іншим порушенням процесуального закону, передбачених ст.ст. 42, 80, 170 ГПК України, колегія суддів правову оцінку не надала. Вказує, що за відсутності жодних правових підстав, ухвалою від 09.11.2023 розгляд апеляційної скарги відкладено на 04.12.2023, що в свою чергу на думку заявника, є явним упередженням по відношенню до інших учасників справи.

Вважає, що колегія суду апеляційної інстанції відклала розгляд апеляційної скарги на 04.12.2023 виключно з метою долучення до матеріалів справи нових доказів, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вказане, на думку заявника, викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності суду, що є підставою для відводу колегії суддів на підставі п.5 ч.1 ст.35 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 7, 8 ст.39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Оскільки, заява арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича про відвід колегії суддів надійшла до суду поза межами судового засідання, дана заява відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.39 ГПК України розглядається судом у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, розглянувши заяву арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича про відвід колегії суддів у складі: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. від розгляду справи №906/1154/20 (906/1168/22), прийшла до висновку про її необґрунтованість, з огляду на наступне.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст. 2, 4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави для відводу судді визначені процесуальним законодавством України.

Відповідно до ст.39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Так, як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у "Справі Гаусшильдта").

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 встановлено, що "безсторонність", в сенсі п.1 ст.6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Частиною 4 ст.35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно суд апеляційної інстанції підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

На переконання суду, викладені у заяві арбітражного керуючого Комлика І.С. обставини є власними припущеннями і не містять правового обґрунтування, оскільки фактично є незгодою останнього із окремими процесуальними рішеннями та діями суддів щодо подальшого руху справи.

Положеннями ч.3 ст.198 ГПК України визначено, що головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Як на підставу для відводу від розгляду справи, заявник фактично посилається на незгоду з процесуальними рішеннями колегії суддів, які прийняті нею в судовому засіданні 09.11.2023 та відображені в ухвалі про відкладення розгляду справи від 09.11.2023, що не свідчить про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності суддів, оскільки кожна справа вирішується судом виключно на підставі наявних у матеріалах справи доказів, які не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких у даному випадку адвоката відповідача не влаштовує.

При цьому, незгода заявника з судовими рішеннями є підставою для їх оскарження в установленому законом порядку, для чого в Україні, відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів", діють суди апеляційної та касаційної інстанцій, та не може бути підставою для відводу судді.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені заявником доводи в обґрунтування заяви про відвід колегії суддів у складі: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, для їх відводу від розгляду даної справи. Доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність суддів під час розгляду даної справи, безпосередньо та однозначно не вказують на їх особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи, не вмотивовані та не підтверджені жодними доказами і ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки зводяться лише до оцінки процесуальних дій суду (незгода з результатом розгляду клопотання про залишення пояснень без розгляду), з огляду на що, в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 35-38, ч.11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву арбітражного керуючого Комлика Іллі Сергійовича про відвід колегії суддів у складі: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. від розгляду справи №906/1154/20 (906/1168/22) - необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи №906/1154/20 (906/1168/22) для вирішення питання про відвід колегії суддів суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.