номер провадження справи 9/207/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 Справа № 908/2576/23

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ГЛАСІС» (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 14)

про стягнення суми 236373,65 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ГЛАСІС» суми 227487,12 грн заборгованості за спожиту електроенергію, суми 2764,12 грн 3% річних, суми 6122,41 грн інфляційних втрат, всього загальної суми 236373,65 грн.

Позов обґрунтовано ст.ст. 16, 205, 526, 530, 610 612, 629, 640 ЦК України, ст.ст.2, 3, 193, 158 230, 232, 525, 275 ГК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП України від 14.03.2018 № 312 та умовами договору № 15471 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, укладеного на підставі поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору, на умовах комерційної пропозиції «Універсальна».

Ухвалою суду від 11.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2576/23 (номер провадження 9/207/23). Справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до ст. 165, ст. 251 ГПК України відповідачу запропоновано подати до суду відзив з документальним обґрунтуванням протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж у строк до 04.10.2023.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача не надходило.

Судом вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до відомостей (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ГЛАСІС» є: 69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 14.

Ухвала суду від 11.09.2023 про відкриття провадження у справі направлена відповідачу на вказану вище адресу. Разом з тим, зазначена ухвала 25.09.2023 повернута до господарського суду підприємством поштового зв`язку без вручення адресату з відміткою: «адресат відмовився».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є суб`єктом господарювання, який утворився під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії згідно п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та починаючи з 01.01.2019 ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії. Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до п. 8 Постанови від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (редакція станом на 01.01.2019) «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - ПРРЕЕ), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно з пп.1.2.15. п.1.2. ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Так, подання електропостачальнику заяви-приєднання до публічного договору є прямим наміром укладання такого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом приєднання до умов цього договору.

01.08.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (Постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ГЛАСІС» (Споживач, відповідач у справі) укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №15471 (далі Договір), шляхом приєднання Споживача до Договору на умовах обраної Споживачем комерційної пропозиції Постачальника - Додаток № 1 до Договору, для чого Споживач подав електропостачальнику Заяву-приєднання до Договору.

В пункті 1.1 Договору сторонами визначено, що цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам (далі Споживач) постачальником універсальних послуг (далі Постачальник) та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

За умовами п. п. 5.1. 5.2 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Відповідно до п. п. 5.7, 5.8 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5.10 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

У п. 12.1 договору визначено, що цей договір укладається на строк, зазначений у комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

Споживачем підписані заяви-приєднання, які є додатками 1 до договору, з початком постачання електричної енергії 12.02.2020, 01.09.2020 та 01.09.2023.

До заяви-приєднання від 12.09.2022 споживачем доданий Додаток з переліком об`єктів споживача, їх адрес, ЕІС-кодів точок комерційного обліку та види об`єктів.

Додатками 3 до договору є комерційні пропозиції на період з 01.01.2022 по 31.12.2022 та на період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Умовами п. 4 комерційних пропозиції передбачено, що розрахунковий період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового періоду по останній день розрахункового місяця. 100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 5 календарних днів до дати початку розрахункового період з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Остаточний розрахунок має здійснюватися не пізніше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду на підставі самостійно отриманого споживачем у постачальника рахунка.

Відповідно до п. 11 комерційної пропозиції на період з 01.01.2022 по 31.12.2022 договір діє до 31.12.2022. Договір на умовах цієї комерційної пропозицій укладається на строк по 31.12.2022. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до п. 11 комерційної пропозиції на період з 01.01.2023 по 31.12.2023, договір діє до 31.12.2023.

На виконання умов договору позивач в період з лютого 2022 року по квітень 2023 року поставив відповідачу електричну енергію в загальному обсязі 135409 кВт/год на суму 227 487,12 грн. та виставив відповідні рахунки на оплату: №55_15471/02Ф від 28.02.2022 на суму 3941,28 грн, №55_15471/03Ф від 31.03.2022 на суму 146,16 грн, №20419 від 30.04.2022 на суму 324,24 грн, №0519 від 31.05.2022 на суму 611,52 грн, №019 від 30.06.2022 на суму 754,32 грн, № 0719 від 31.07.2022 на суму 806,40 грн, №0819 від 13.09.2022 на суму 750,96 грн, №20919 від 30.09.2022 на суму 186683,28 грн, №1019 від 11.11.2022 на суму 1407,84 грн, №1119 від 09.12.2022 на суму 9261,84 грн, №1219 від 11.01.2023 на суму 3180,24 грн, 30119 від 31.01.2023 на суму 4875,36 грн, №0219 від 10.03.2023 на суму 5122,32 грн, №0319 від 10.04.2023 на суму 4850,16 грн, №0419 від 10.05.2023 на суму 4771,20 грн.

Вищезазначені рахунки надсилалися відповідачу щомісячно на електронну адресу.

Спожитий обсяг електричної енергії ТОВ «Керуюча компанія «ГЛАСІС» за період лютий 2022 - квітень 2023 підтверджується повідомленням/листом від 22.06.2023 №007-66/3449 адміністратора комерційного обліку, функції якого в Запорізькій області виконує ПАТ «Запоріжжяобленерго», щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії з щомісячною розбивкою за EIC - кодом точки комерційного обліку.

Даним повідомленням ОСР надає постачальнику електричної енергії дані про фактичний обсяг, період споживання за ЕІС-кодом точки комерційного обліку з щомісячною розбивкою (а.с. 10-12, 61-63).

Однак, як зазначив позивач, відповідач зобов`язання з оплати отриманої електричної енергії не виконав, у зв`язку з чим борг за спожиту електричну енергію в період з лютого 2022 по квітень 2023 склав 227 487,12 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 20.01.2023 на адресу відповідача була направлена вимога №108 від 20.01.2023 про необхідність погашення заборгованості за період з лютого по грудень 2022 в розмірі 207 868,08 грн протягом семи днів від дня отримання цієї вимоги за наведеними реквізитами. До вимоги доданий рахунок на оплату №1219 від 11.01.2023 (а.с. 22-24).

17.03.2023 на адресу відповідача була направлена вимога №355 від 16.03.2023 про необхідність погашення заборгованості за період з лютого 2022 по лютий 2023 в розмірі 217865,76 грн в семиденний строк від дня отримання цієї вимоги за наведеними реквізитами. До вимоги доданий рахунок на оплату №0219 від 10.03.2023 (а.с. 27-30).

Оскільки вимоги позивача були залишені відповідачем без реагування, а заборгованість в добровільному порядку не погашена, позивач звернувся з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/2576/23.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п. п.1, 7 ст. 193 ГК України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено судом вище, позивачем поставлено відповідачу електричну енергію у період з лютого 2022 по квітень 2023 року включно в обсязі 135409 кВт/год., на суму 227 487,12 грн.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст.77 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати отриманої електричної енергії не надав та доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 227 487,12 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати вартості спожитої електричної енергії, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача суму 2764,12 грн 3 % річних за загальний період прострочення з 31.01.2023 по 30.06.2023 включно та суму 6122,41 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення з лютого 2023 по травень 2023 включно.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до приписів ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Факт прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань підтверджується матеріалами справи та є доведеним.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що його здійснено правильно, тому вимога позивача про стягнення з відповідач суми 6122,41 грн інфляційних втрат задовольняється судом у заявленому позивачем розмірі.

Щодо вимоги про стягнення 3% річних, суд зазначає, що позивачем при здійснені розрахунку допущені помилки щодо визначення кількості днів прострочення оплати рахунків за лютий 2023 та березень 2023 рік. Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що сума 3% річних за вказаний позивачем загальний період прострочення (з 31.01.2023 по 30.06.2023 включно) складає 2691,07 грн. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 2691,07 грн 3% річних. В решті вимог про стягнення 3% річних судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю.

На підставі усього вищевикладеного, позовні вимоги задовольняються судом частково.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до приписів статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ГЛАСІС», (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м.Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) суму 227 487 (двісті двадцять сім тисяч чотириста вісімдесят сім) грн 12 коп. основного боргу, суму 2691 (дві тисячі шістсот дев`яносто одну) грн 07 коп. 3% річних, суму 6122 (шість тисяч сто двадцять дві) грн 41 коп. інфляційних втрат.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ГЛАСІС», (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м.Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) суму 3544 (три тисячі п`ятсот сорок чотири) грн 51 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 17.11.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва