ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.11.2023м. СумиСправа № 920/570/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/570/23:

за позовом Акціонерного товариства «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування» (40003, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 2, ),

до відповідача Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (40011, м. Суми, пл. Привокзальна, 1, )

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, )

2) Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, )

про стягнення 3975141 грн 31 коп.

та

за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (40011, м. Суми, пл. Привокзальна, 1, ),

до відповідача Акціонерного товариства «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування» (40003, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 2, )

про розірвання договору оренди індивідуально визначеного майна,

за участю представників:

від позивача Кузченко Т.М., Денисенко Р.В.;

від відповідача Скубира О.М.;

від 3-х осіб 1) не з`явився;

2) не з`явився;

1. Стислий виклад позицій сторін у справі.

1.1. 26.05.2023 позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги за договором оренди індивідуально визначеного майна № 5772 від 15.09.2009 на загальну суму 3975141 грн 31 коп., в тому числі: 2828143 грн 04 коп. борг, 747290 грн 98 коп. пеня, 162821 грн 56 коп. штраф, 45254 грн 67 коп. 3% річних, 191631 грн 06 коп. інфляційні втрати.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов договору не здійснив оплату за надані послуги з оренди окремого індивідуально визначеного майна за період лютий 2022 року березень 2023 року. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з орендної плати, пені, штрафу, передбачених договором, а також та 3% річних та інфляційних втрат.

1.3. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вказує на те, що з 01.11.2022 позивач позбавлений права розпоряджатись орендованим майном, оскільки згідно ухвал Зарічного районного суду м. Суми від 01.11.2022 та від 09.02.2022 у справі № 591/5295/22 на нематеріальні активи, основні засоби та інвестиційну нерухомість позивача накладено арешт і вказані активи, для здійснення заходів з управління були передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління. У зв`язку з вказаним, нарахування орендної плати з 01.11.2022 є незаконним. Крім того, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій повністю або зменшити розмір штрафних санкцій до справедливого розміру, а саме зменшити їх розмір на 90 %.

1.4. Позивач за зустрічним позовом АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» просить суд розірвати договір оренди індивідуально визначеного майна № 5772 від 15.09.2009, укладений між Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» та Акціонерним товариством «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування».

1.5. В обґрунтування зустрічного позову позивач за зустрічним позовом посилається на те, що позивач та відповідач не досягли взаємної згоди щодо можливості розірвання договору з причин невикористання позивачем за зустрічним позовом орендованого майна; посилається на настання форс-мажорних обставин і на істотну зміну обставин.

1.6. Відповідач за зустрічним позовом, заперечуючи проти зустрічних позовних вимог вказує на те, що АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» не повідомляв АТ «ВНДІАЕН» про настання форс-мажорних обставин та неможливість виконати свої зобов`язання, у зв`язку з їх настанням, тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення виконання зобов`язання за договором, у зв`язку з форс-мажорними обставинами. Крім того, відповідач за зустрічним позовом вказує на те, що істотна зміна обставин не звільняє сторону від відповідальності за невиконання зобов`язань, а дозволяє припинити таке виконання (розірвання договору) чи змінити умови такого виконання або умови договору в цілому (для досягнення балансу інтересів сторін, який був порушений через істотну зміну обставин). При цьому, договір може бути розірваний судом за наявності одночасно чотирьох умов, встановлених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

2. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2023, справу призначено до розгляду судді Жерьобкіній Є.А.

2.2. Ухвалою від 30.05.2023 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/570/23; призначив підготовче засідання на 05.07.2023, 11:15; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 165 ГПК України; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив, відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, відповідно до ст. 167 ГПК України.

2.3. 14.06.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву № 26-07/00864 (вх. № 3633 від 14.06.2023), в якому вказує на те, що з 01.11.2022 позивач позбавлений права розпоряджатись орендованим майном, оскільки згідно ухвал Зарічного районного суду м. Суми від 01.11.2022 та від 09.02.2022 у справі № 591/5295/22 на нематеріальні активи, основні засоби та інвестиційну нерухомість позивача накладено арешт і вказані активи, для здійснення заходів з управління були передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління. У зв`язку з вказаним, нарахування орендної плати з 01.11.2022 є незаконним. Крім того, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій повністю або зменшити розмір штрафних санкцій до справедливого розміру , а саме зменшити їх розмір на 90 %.

2.4. Разом з відзивом відповідач подав до суду зустрічний позов про розірвання договору оренди № 26-07/00886 від 15.06.2023 (вх. № 2133 від 15.06.2023), в якому просить суд прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 920/570/23 та об`єднати вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом; розірвати договір оренди індивідуально визначеного майна № 5772 від 15.09.2009, укладений між Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» та Акціонерним товариством «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування».

2.5. 21.06.2023 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 3781 від 21.06.2023), в якій вказує на те, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують правомірності і обґрунтованості вимог позивача; акти виконаних робіт (наданих послуг) підписані з боку відповідача без будь-яких претензій та заперечень. Щодо зменшення розміру штрафних санкцій на 90%, позивач вказує на відсутність таких підстав та недоведення відповідачем існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, оскільки саме на особу, яка заявляє відповідне клопотання, покладається обов`язок доведення таких обставин. Крім того, співвідношення між сумою простроченого грошового зобов`язання та розміром нарахованих штрафних санкцій не є неспівмірно високим, оскільки не перевищують суму заборгованості.

2.6. У клопотанні (вх. № 3783 від 21.06.2023) позивач просить суд повернути зустрічну позовну заяву, у зв`язку з тим, що зустрічний позов не пов`язаний з первісним.

2.7. 27.06.2023 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив № 26-07/00976 від 27.06.2023 (вх. № 3901 від 27.06.2023), в яких вказує, що юридичні наслідки стосовно оплати орендних платежів за договором у відповідача не виникли, у зв`язку з тим, що 47,4687% акцій підприємства позивача належить юридичній особі, створеній відповідно до законодавства Російської Федерації та дією мораторію, встановленого Постановою КМУ «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» від 03.03.2022 № 187. Крім того, у поданих запереченнях, відповідач заявляє клопотання про застосування строків позовної давності щодо обчислення пені за порушення строків розрахунків за оренду майна.

2.8. 04.07.2023 позивач подав до суду відповідь на заперечення (вх. № 4010 від 04.07.2023), в якій вказує на те, що посилання відповідача на нікчемність договору № 5772 від 15.09.2009, як укладеного з порушенням встановленого мораторію, в силу пп 1 п. 2 постанови КМУ від 03.03.2022 № 187 є безпідставним, оскільки обмеження передбачені вказаною постановою КМУ не застосовуються та не позбавляють АТ «ВНДІАЕН» права звернення до Господарського суду Сумської області з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги за договором оренди.

2.9. Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 10:57 до 12:04 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram каналу, що інформує про повітряну тривогу «Тривога. Сумська область»), судове засідання у справі 05.07.2023 не відбулось.

2.10. Зважаючи на викладене, суд визначає іншу дату судового засідання. Ухвалою від 05.07.2022 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 17.07.2022, 14:15.

2.11. Ухвалою від 17.07.2023 Господарський суд Сумської області прийняв до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву № 26-07/00886 від 15.06.2023 Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (вх. № 2133 від 15.06.2023); надав Акціонерному товариству «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування» п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на зустрічну позовну заяву (з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України); відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ); продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів; відклав підготовче засідання на 16.08.2023, 12:30; запропонував позивачу та відповідачу надіслати позовну заяву, відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, зустрічний позов третій особі, докази надсилання надати суду; установив третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача семиденний строк з дня отримання позову, відзиву, відповіді на відзив, зустрічного позову на подання пояснень, докази надсилання пояснень іншим учасникам справи надати суду.

2.12. 27.07.2023 від позивача надійшло клопотання з доказами надсилання на адресу третьої особи позовної заяви, відповіді на відзив та відповіді на заперечення (вх. № 4721 від 27.07.2023).

2.13. 27.07.2023 до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (вх. № 4722 від 27.07.2023), відповідно до якого відповідач за зустрічним позовом вказує на те, що АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» не повідомляв АТ «ВНДІАЕН» про настання форс-мажорних обставин та неможливість виконати свої зобов`язання, у зв`язку з їх настанням, тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення виконання зобов`язання за договором у зв`язку з форс-мажорними обставинами. Договір може бути розірваний судом за наявності одночасно чотирьох умов, встановлених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

2.14. 07.08.2023 до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічну позову заяву № 26-07/01201 від 07.08.2023 (вх. № 4968 від 07.08.2023).

2.15. 07.08.2023 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Кононенко Роман Вікторович подав до суду заяву (вх. № 2952 від 07.08.2023), в якій просить суд надати йому можливість прийняти участь у судовому засіданні 16 серпня 2023 року о 12:30 та у всіх наступних судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

2.16. 11.08.2023 позивач подав клопотання про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фонду державного майна України (вх. № 3057 від 11.08.2023).

2.17. 11.08.2023 відповідачем подано клопотання про залучення доказів: листа АТ «Акцент Банк» від 08.08.2023 про неможливість здійснення видаткових операцій по договору оренди нерухомого майна № 5771 від 15.09.2009 на користь АТ «ВНДІАЕН», у зв`язку із забороною здійснення таких операцій за рахунками резидентів російської федерації/республіки білорусь.

2.18. Ухвалою від 14.08.2023 Господарський суд Сумської області задовольнив клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Кононенка Романа Вікторовича, про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 2952 від 07.08.2023) у справі № 920/570/23; забезпечив участь представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Кононенка Романа Вікторовича, у судовому засіданні 16 серпня 2023 о 12:30 та у всіх наступних судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

2.19. 16.08.2023 відповідач подав клопотання про залучення доказів: сертифікату про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 15.08.2023 № 5900-23-3593, виданого Сумською ТПП (вх. № 721 від 16.08.2023 ел. суд; вх. № 5171 від 16.08.2023 пошта).

2.20. Ухвалою від 16.08.2023 Господарський суд Сумської області задовольнив клопотання ВНДІАЕН про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та стороні позивача (вх. № 3057 від 11.08.2023); відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фонд державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ); відклав підготовче засідання на 28.08.2023, 12:30; запропонував позивачу, відповідачу та третій особі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів негайно надіслати позовну заяву, відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, зустрічний позов третій особі (Фонду державного майна України), докази надсилання надати суду; установив третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача семиденний строк з дня отримання позову, відзиву, відповіді на відзив, зустрічного позову на подання пояснень, докази надсилання пояснень іншим учасникам справи надати суду.

2.21. 21.08.2023 АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» листом № 26-07/01274 від 21.08.2023 (вх. № 5247 від 21.08.2023) на виконання вимог ухвали суду, подало докази надсилання Фонду державного майна України відзиву від 14.06.2023 № 26-07/00862 на позовну заяву, зустрічного позову від 15.06.2023 № 26-07/00886, заперечень від 27.06.2023 № 26-07/00976 на відповідь на відзив, відповіді від 07.08.2023 № 26-07/01201.

2.22. 25.08.2023 від АТ «ВНДІАЕН» надійшли заперечення на відзив по зустрічній позовній заяві (вх. № 5366 від 25.08.2023), в яких зазначає, що при укладенні договору оренди № 5772 від 15.09.2009 пунктом 10.2 передбачили, що умови договору зберігають силу протягом усього строку цього договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати до виконання зобов`язань. Пунктом 10.5 договору сторони визначили, що реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників). Тому, враховуючи положення договору, обмеження, встановлені постановою КМУ від 03.03.2022 № 187 та постановою НБУ від 24.02.2022 № 18, які АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» називає істотною зміною обставин, не є підставою для розірвання договору.

2.23. 28.08.2023 від третьої особи Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі Національне агентство, АРМА) надійшли письмові пояснення по суті справи (вх. № 5375 від 28.08.2023), в яких просить задовольнити позов АТ «ВНДІАЕН», зазначає, що Національним агентством здійснюється процедура щодо підготовки активу до передачі та пошук управителя. Під час проведення зазначених заходів, АРМА не перешкоджала АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» у користуванні орендованим майном за договором оренди індивідуально визначеного майна № 5772 від 15.09.2009 у розмірі 3975141 грн 31 коп.

2.24. У судовому засіданні 28.08.2023, за участю представників позивача, відповідача, та третьої особи - Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Господарський суд Сумської області постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 13.09.2023, 12:30; повідомлення третьої особи Фонду державного майна України про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

2.25. Згідно клопотання (вх. № 5631 від 06.09.2023) АТ «ВНДІАЕН» просить суд долучити до матеріалів справи інформацію з офіційного сайту Укрпошти про отримання 24.08.2023 Фондом державного майна України рекомендованого листа.

2.26. 08.09.2023 відповідач подав до суду пояснення (узагальнюючі) № 26-07/01353 від 08.09.2023 (вх. № 5679 від 08.09.2023).

2.27. У заяві № 26-07/01365 від 12.09.2023 (вх. № 5739 від 12.09.2023) відповідач просить суд відкласти підготовче засідання, у зв`язку з відрядженням Скубири О.М. на період з 13.09.2023 до 15.09.2023 та неможливості у часті представника у судовому засіданні, призначеному на 13.09.2023.

2.28. У судовому засіданні 13.09.2023, за участю представників позивача та третьої особи Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Господарський суд Сумської області постановив протокольну ухвалу про прийняття до розгляду клопотання позивача (вх. № 5631 від 06.09.2023) про долучення доказів до матеріалів справи, пояснення відповідача (вх. № 5679 від 08.09.2023), оголошення перерви в судовому засіданні до 11.10.2023, 12:00; повідомлення відповідача та третьої особи Фонду державного майна України про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

2.29. 13.09.2023 від Фонду державного майна України надійшли письмові пояснення (вх. № 3519 від 13.09.2023), в яких просить суд визнати поважними причини пропуску строку для подання пояснень, долучити пояснення до матеріалів справи; позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити. Фонд вказує на те, що акти виконаних робіт (наданих послуг) відповідачем підписані, зобов`язання з оплати виконаних робіт та наданих послуг за договором № 5772 від 15.09.2009 відповідачем не виконано, в результаті чого утворилась заборгованість за період з березня 2022 до лютого 2023 в сумі 2828143 грн 04 коп. Враховуючи прострочення виконання зобов`язання, позивачем правомірно нараховані: пеня, штраф, 3% річних та сума інфляційних втрат. Фонд зазначає, що за наявною у нього інформацією АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», як замовник та орендар підтверджує наявність заборгованості перед АТ «ВНДІАЕН», але розрахунки між підприємствами унеможливлюють законодавчі обмеження. АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» є основним дебітором АТ «ВНДІАЕН», сума заборгованості якого перевищує 20,00 млн грн.

2.30. У судовому засіданні 11.10.2023, за участю представників позивача та відповідача, Господарський суд Сумської області, керуючись ст. 42, 177, 181, п. 3 ч. 2 ст. 185, 195, 232 ГПК України, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.11.2023, 11:30; повідомлення третіх осіб про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

2.31. У судовому засіданні 06.11.2023, за участю представників позивача, відповідача та третьої особи Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Господарський суд Сумської області постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 13.11.2023, 12:00, повідомлення третьої особи Фонду державного майна України про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

2.32. 10.11.2023 позивач подав до суду у письмовому вигляді судові дебати (вх. № 7116 від 10.11.2023) та клопотання про стягнення судових витрат (вх. № 4363 від 10.11.2023).

2.33. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

3.1. 15.09.2023 між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір № 5772 оренди індивідуально визначеного майна, відповідно до умов якого позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування індивідуально визначене майно, перелік якого міститься у додатку № 1 до цього договору. Майно знаходиться за адресою: вулиця 2-га Залізнична, будинок № 2 у місті Суми. Загальна вартість майна згідно звіту про оцінку на 31.03.2009 становить 5286610 грн. (п. 1.1 договору).

3.2. Відповідно до п. 3.1 договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМУ від 04.10.95 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2009 року 45641 грн 07 коп. Орендна плата за перший місяць оренди вересень 2009 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень 2009 року.

3.3. Відповідно до п. 3.6 договору, орендна плата сплачується у безготівковому вигляді щомісячно, на підставі виставленого рахунку, в строк не пізніше 10 банківських днів з дати завершення попереднього місяця, в гривнях України шляхом перерахування на банківський рахунок орендодавця, зазначений в статті цього договору «Платіжні та поштові реквізити Сторін».

3.4. Відповідно до п. 3.7 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцю з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

3.5. Відповідно до пункту 3.8 договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар сплачує також штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

3.6. За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 9.1 договору).

3.7. Орендодавець не відповідає за зобов`язаннями орендаря. Орендар не відповідає за зобов`язаннями орендодавця. Орендар відповідає за своїми зобов`язаннями і за зобов`язаннями, за якими він є правонаступником, виключно власним майном. Стягнення за цими зобов`язаннями не може бути звернене на орендоване державне майно (п. 9.2 договору).

3.8. Спори, які виникають за цим договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку (п. 9.3 договору).

3.9. Відповідно до п. 10.1 договору, договір укладено строком на 10 років, що діє з 15 вересня 2009 року до 30 червня 2019 року включно.

3.10. Умови договору зберігають силу протягом усього строку цього договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати до виконання зобов`язань (п. 10.2 договору).

3.11. Зміни до умов договору або його розірвання допускається за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною (п. 10.3 договору).

3.12. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (п. 10.4 договору).

3.13. 01.10.2009 року за актом прийому-передачі до договору індивідуально визначеного майна № 5772 від 15.09.2009 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду індивідуально визначене майно згідно з переліком.

3.14. 25.03.2010 між сторонами укладено договір № 1 про внесення змін до договору оренди індивідуального визначеного майна № 5772, яким викладено пункт 3.6 договору в новій редакції: 3.6 «Орендна плата сплачується у безготівковому вигляді щомісячно, на підставі виставленого рахунку-фактури, в строк не пізніше 10 банківських днів з дати завершення попереднього місяця, в гривнях України шляхом перерахування на банківський рахунок орендодавця, зазначений в статті цього договору «Платіжні та поштові реквізити Сторін»».

3.15. 05.03.2019 між сторонами укладено договір № 4 про внесення змін до договору оренди індивідуально визначеного майна № 5772, яким пункт 10.1 договору № 5772 від 15.09.2009 викладено в новій редакції: 10.1 «Цей договір укладено строком на 20 років, що діє з 15 вересня 2009 року до 30 червня 2029 року включно».

3.16. Позивач надав відповідачу послуги з оренди окремого індивідуально визначеного майна на загальну суму 2828143 грн 04 коп., що підтверджується наступними актами, що підписані та скріплені печатками сторін:

- у березні 2022 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9099 від 31.03.2022 на суму 210850 грн 60 коп.;

- у квітні 2022 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9115 від 30.04.2022 на суму 217386 грн 96 коп.;

- у травні 2022 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9130 від 31.05.2022 на суму 223256 грн 41 коп.;

- у червні 2022 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9138 від 30.06.2022 на суму 230177 грн 36 коп.;

- у липні 2022 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9151 від 31.07.2022 на суму 231788 грн 60 коп.;

- у серпні 2022 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9170 від 31.08.2022 на суму 234338 грн 28 коп.;

- у вересні 2022 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9178 від 30.09.2022 на суму 238790 грн 71 коп.;

- у жовтні 2022 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9187 від 31.10.2022 на суму 244760 грн 48 коп.;

- у листопаді 2022 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9195 від 30.11.2022 на суму 246473 грн 81 коп.;

- у грудні 2022 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9203 від 30.12.2022 на суму 248199 грн 12 коп.;

- у січні 2023 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9212 від 31.01.2023 на суму 250184 грн 71 коп.;

- у лютому 2023 року (акт виконаних робіт (наданих послуг) № 9217 від 28.02.2023 на суму 251936 грн 00 коп.

3.17. Відповідно до листа АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» № 26-07/02763 від 01.11.2022, відповідач, приймаючи до уваги законодавчі обтяження, які унеможливлюють сплату орендної плати, а також значне погіршення фінансово-економічної ситуації, скорочення тривалості робочого тижня на підприємстві, інформує позивача про те, що не має наміру використовувати з 01.11.2022 орендоване майно згідно договору № 5772, № 6353, № 6352 та 5771, у зв`язку з чим пропонує розглянути можливість розірвання вказаних договорів або зменшення суми орендної плати (призупинення її нарахування) (а. с. 61-65, том І).

3.18. У відповіді на лист відповідача щодо розірвання (призупинення) договорів оренди № 0594/юб від 08.11.2023, позивач зазначив, що згідно умов діючих договорів оренди нерухомого майна від 15.09.2009 № 5771, від 01.07.2019 № 6352 та договорів оренди індивідуально визначеного майна від 15.09.2009 № 5772, від 19.02.2019 № 6353, та чинного законодавства України, відсутні підстави для розірвання (припинення) вказаних договорів або зменшення суми орендної плати (призупинення її нарахування). Договір № 5772 від 15.09.2009 укладений на строк до 30.06.2019 та пролонговано до 30.06.2029 включно (а. с. 66-67 том І).

3.19. Враховуючи порушення відповідачем зобов`язань за договором № 5772 оренди індивідуально визначеного майна від 15.09.2009, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь боргу в сумі 2828143 грн 04 коп., пені в сумі 747290 грн 98 коп., штрафу (7%) в сумі 162821 грн 56 коп., 3% річних в сумі 45254 грн 67 коп., інфляційних втрат в сумі 191631 грн 06 коп.

3.20. Позивач за зустрічним позовом АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» просить суд розірвати договір оренди індивідуально визначеного майна № 5772 від 15.09.2009, укладений між Акціонерним товариством «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» та Акціонерним товариством «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування».

4. Оцінка доказів з посиланням на норми права, якими керувався суд. Висновки суду.

4.1. Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

4.2. Згідно статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

4.3. Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

4.4. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

4.5. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

4.6. Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобов`язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

4.7. Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.8. Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони, відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

4.9. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять пункти (умови), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

4.10. Отже, усі умови договору навіть ті, що не є обов`язковими для того чи іншого виду договору, проте погоджені сторонами та містяться у договорі, є обов`язковими для виконання сторонами за договором.

4.11. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Під виконанням зобов`язань слід розуміти здійснення кредитором і боржником дій щодо реалізації прав та обов`язків, що випливають з договору.

4.12. Згідно частини шостої статті 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

4.13. Відповідно до ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

4.14. Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

4.15. У частині першій статті 284 Господарського кодексу України законодавець як істотні умови договору оренди, визначив, зокрема, строк, на який укладається договір оренди; орендну плату з урахуванням її індексації; умови повернення орендованого майна або викупу.

4.16. За змістом ч. 1 ст. 773 Цивільного кодексу України, на наймача покладений обов`язок користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

4.17. Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

4.18. Аналогічні за змістом положення містить частина четверта статті 284 Господарського кодексу України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

4.19. Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок негайно повернути наймодавцеві річ.

4.20. Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

4.21. Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

4.22. Згідно ст. 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

4.23. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

4.24. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

4.25. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

4.26. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

4.27. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

4.28. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.29. За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Щодо суми основного боргу.

4.30. Спір у даній справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 5772 оренди індивідуально визначеного майна від 15.09.2009 в частині оплати.

4.31. Суд установив, що згідно актів виконаних робіт (наданих послуг), позивач надав відповідачу послуги з оренди окремого індивідуально визначеного майна в лютому 2022 року березні 2023 року на загальну суму 2828143 грн 04 коп. Акти підписані уповноваженими особами та скріплені печатками сторін без зауважень.

4.32. Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач вказує, що згідно ухвал Зарічного районного суду м. Суми від 01.11.2022 та від 09.02.2022 у справі № 591/5295/22 на нематеріальні активи, основні засоби та інвестиційну нерухомість позивача накладено арешт і вказані активи, для здійснення заходів з управління були передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління. У зв`язку з вказаним, нарахування орендної плати з 01.11.2022 є незаконним. Крім того Відповідач вказує на обмеження, встановлені постановою КМУ від 03.03.2022 № 187 та постановою НБУ від 24.02.2022 № 18.

4.33. Разом з цим, пунктом 10.2 договору сторони передбачили, що умови договору зберігають силу протягом усього строку цього договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати до виконання зобов`язань.

4.34. Пунктом 10.5 договору сторони визначили, що реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників).

4.35. Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі Національне агентство, АРМА) в письмових поясненнях зазначає, що Національним агентством здійснюється процедура щодо підготовки активу до передачі та пошук управителя. Під час проведення зазначених заходів, АРМА не перешкоджала АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» у користуванні орендованим майном за договором оренди індивідуально визначеного майна № 5772 від 15.09.2009 у розмірі 3975141 грн 31 коп.

4.36. Доказів на спростування доводів позивача та Національного агентства відповідачем не подано.

4.37. Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати за договором № 5772 оренди індивідуально визначеного майна від 15.09.2009, відсутність доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором, враховуючи підтвердження заборгованості наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги за договором оренди індивідуально визначеного майна в сумі 2828143 грн 04 коп.

Щодо стягнення нарахованої пені та 7% штрафу.

4.38. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, установлений договором чи законом (п. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки.

4.39. Відповідно до частини другої статті 193 Господарського кодексу України, порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

4.40. Згідно з приписами статей 216-218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

4.41. Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 ГК України).

4.42. Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

4.43. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

4.44. Частиною четвертою статті 231 Цивільного кодексу України визначено, що розмір штрафних санкцій встановлюється законом. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договорі розмірі.

4.45. Законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

4.46. Частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

4.47. Відповідно до п. 3.7 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцю з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

4.48. Пунктом 3.8 договору сторони визначили, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар сплачує також штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

4.49. У постанові від 02.04.2019 у справі № 917/194/18 Верховний Суд зазначив, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України, пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

4.50. Суд установив, що позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 747290 грн 98 коп. та штраф в сумі 162821 грн 56 коп.

4.51. Перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, суд установив, що він є арифметично неправильним. За вказаний позивачем період з 28.04.2022 до 30.04.2023 сума пені становить 540761 грн 87 коп.

4.52. Розрахунок 7 % штрафу є арифметично правильним, сума штрафу становить 162821 грн 56 коп.

4.53. З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором № 5772 оренди індивідуально визначеного майна від 15.09.2009, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 540761 грн 87 коп. пені та 162821 грн 56 коп. 7% штрафу. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в іншій частині суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

4.54. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.55. Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу нараховані 45254 грн 67 коп. 3% річних та 191631 грн 06 коп. інфляційних втрат за період з 28.04.2022 до 30.04.2022.

4.56. Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором № 5772 оренди індивідуально визначеного майна від 15.09.2009, перевіривши за допомогою Юридичного калькулятора розрахунок позивача, суд, згідно ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 45254 грн 67 коп. 3% річних та 191631 грн 06 коп. інфляційних втрат.

5. Щодо клопотання АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій / зменшення розміру штрафних санкцій на 90%.

5.1. Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 3633 від 14.06.2023) просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій/зменшення розміру штрафних санкцій на 90%.

5.2. В обґрунтування заявленого клопотання, відповідач посилається на скрутний матеріальний стан Товариства, введення воєнного стану в Україні, запроваджені законодавчі обмеження в діяльності Товариства.

5.3. Відповідач вказує на те, що позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків саме через порушення відповідачем зобов`язань за договором, а також розміру збитків, який би відповідач нарахованим штрафним санкціям.

5.4. Приписами частини ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

5.5. Крім цього, згідно ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

5.6. Отже, положення ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України дають право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

5.7. Правовий аналіз зазначених норм свідчить про те, що вони не є імперативними і застосовуються за визначених умов та на розсуд суду. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

5.8. При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення санкцій.

5.9. Суд установив, що сторони, укладаючи договір погодили істотні умови договору, у тому числі і відповідальність за порушення його умов.

5.10. Відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за договором, погодився із передбаченою договором відповідальністю за порушення зобов`язань. Разом з цим, відповідач не був позбавлений можливості врегулювати питання щодо розміру штрафних санкцій шляхом внесення змін до договору, у тому числі в судовому порядку, однак цим правом не скористався.

5.11. Пунктом 10.2 сторони передбачили, що умови договору зберігають силу протягом усього строку цього договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати до виконання зобов`язань. Пунктом 10.5 договору сторони визначили, що реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників).

5.12. Відповідно до чинного законодавства, скрутний матеріальний стан підприємства не є достатніми та безумовними доказами виключних обставин, які б могли бути підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, а є звичайним ризиком господарської діяльності.

5.13. Введений воєнний стан на території Україні, прийняття постанови КМУ від 03.03.2022 № 187 та постанови правління НБУ від 24.02.2022 № 18 не означає, що АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» не здійснювало підприємницьку діяльність. Доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом та прийнятими постановами, що всі працівники не виконують професійні обов`язки, у зв`язку з воєнними діями, відповідачем на надано.

5.14. Воєнний стан в Україні має загальних характер та стосується не тільки відповідача, а й позивача.

5.15. Крім того, в обґрунтування заперечень на клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 90%, позивач вказує на те, що співвідношення між сумою простроченого грошового зобов`язання та розміром нарахованих штрафних санкцій не є неспівмірно високим, оскільки не перевищують суму заборгованості. Щодо посилання відповідача на те, що позивачем в позовній заяві не обґрунтовано завдання збитків невиконанням грошового зобов`язання та розміру таких збитків, то такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону. Стягнення збитків є окремою грошовою вимогою і може не заявлятися кредитором, оскільки це вимагає доведення їх складу та розміру з боку кредитора, тоді, як для стягнення штрафних санкцій кредитору потрібно довести факт прострочення, а заперечення вини покладається на боржника.

5.16. У постанові від 31.03.2020 № 910/8698/19 Верховний Суд висловив позицію про те, що на позивача не покладається обов`язок з доведення (доказування) спричинення йому матеріальної або іншої шкоди внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань: адже сам встановлений судом факт такого несвоєчасного виконання вже був достатньою підставою для застосування штрафних санкцій. Вимог про відшкодування шкоди позивач у цій справі не заявляв.

5.17. З огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, зокрема, з наявністю яких законодавство пов`язує зменшення заявленого до стягнення розміру штрафних санкцій, враховуючи баланс інтересів сторін та їх фінансовий стан, адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене прострочення грошового зобов`язання, суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 90%.

6. Щодо застосування строків позовної давності.

6.1. Відповідно до положень статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

6.2. За приписами ч. 4, 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

6.3. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

6.4. Частиною 1 статті 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

6.5. За змістом ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

6.6. У запереченнях на відповідь на відзив № 26-07/00976 від 27.06.2023 (вх. № 3901 від 27.06.2023) відповідач заявляє про застосування позовної давності до вимог позивача щодо нарахованої пені, оскільки позивачем не враховано п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України щодо припинення нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання через шусть місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

6.7. Згідно з частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

6.8. У свою чергу, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

6.9. Законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

6.10. Наведеною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

6.11. Згідно наданого розрахунку штрафних санкцій, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 28.04.2022 до 30.04.2023 в сумі 747290 грн 98 коп.

6.12. Суд, перевіривши розрахунок позивача, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, визнав правомірними вимоги позивача щодо стягнення пені частково - в сумі 540761 грн 87 коп., тому правові підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності відсутні, відповідно, клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

7. Щодо зустрічних позовних вимог.

7.1. В обґрунтування зустрічних позовних вимог, позивач за зустрічним позовом посилається на настання форс-мажорних обставин та на істотну зміну обставин, яка відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України може слугувати підставою для розірвання договору.

7.2. Пунктом 10.1 договору, в редакції договору № 4 від 05.03.2019 про внесення змін до договору оренди індивідуально визначеного майна № 5772 від 15.09.2009, сторони погодили, що договір укладено строком на 20 років, що діє з 15.09.2009 до 30.06.2029 включно.

7.3. Відповідно до п. 10.3 договору, зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншої стороною.

7.4. Чинність цього договору припиняється, в порядку встановленому діючим законодавством внаслідок: достроково за рішенням суду; банкрутства орендаря; з інших підстав, передбачених ст. 291 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV (п. 10.6 договору).

7.5. Таким чином, позивач за зустрічним позовом вказує на те, що при укладенні договору, сторони погодили, що розірвання договору можливо або за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

7.6. 01.11.2022 позивач за зустрічним позовом звернувся до відповідача за зустрічним позовом з листом № 26-07/02763, відповідно до якого повідомив про те, що не має наміру використовувати з 01.11.2022 орендоване майно згідно договору, у зв`язку з чим, пропонував розглянути можливість розірвання договору або зменшення суми орендної плати (призупинення її нарахування).

7.7. 08.11.2022 відповідач за зустрічним позовом листом № 0594/юб проінформував позивача за зустрічним позовом про те, що зміни до умов договорів оренди або їх розірвання потребує дотримання певної процедури їх розгляду та затвердження (погодження), а саме що розірвання договорів можливо лише після прийняття відповідного рішення Наглядовою радою та Загальними зборами акціонерів АТ «ВНДІАЕН», у зв`язку з чим відсутні підстави для розірвання (припинення) вищезазначених договорів або зменшення суми орендної плати (призупинення її нарахування). Договір № 5772 від 15.09.2009 укладений на строк до 30.06.2019 та пролонговано до 30.06.2029 включно.

7.8. Враховуючи те, що між сторонами не досягнуто взаємної згоди щодо можливості розірвання договору з причин невикористання позивачем за зустрічним позовом орендованого майна, АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» звернулось до суду з зустрічним позовом про розірвання договору № 5772 оренди індивідуально визначеного майна від 15.09.2009.

7.9. Відповідно до вимог ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

7.10. Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

7.11. Свобода договору заснована на свободі волевиявлення, а останнє, у свою чергу, спирається на свободу волі, що реалізується за допомогою диспозитивності норм цивільного права. Під диспозитивністю прийнято розуміти засновану на нормах даної галузі права юридичну свободу суб`єкта цивільних правовідносин здійснювати свої суб`єктивні права за своїм розсудом.

7.12. Правовими засобами закріплення свободи договору традиційно розуміють норми-принципи, які проголошують свободу договору, свободу підприємницької діяльності та диспозитивні норми права, в яких втілено даний принцип.

7.13. Зміст принципу свободи договору розкривається в ст. 627 Цивільного кодексу України та є однією з фундаментальних засад цивільно-правового принципу диспозитивності, через який суб`єкти цивільного права набувають і здійснюють свої цивільні права вільно на свій розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).

7.14. Згідно з частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

7.15. У статті 180 Господарського кодексу України визначені істотні умови господарського договору.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

У разі визнання погодженої сторонами в договорі ціни такою, що порушує вимоги антимонопольно-конкурентного законодавства, антимонопольний орган має право вимагати від сторін зміни умови договору щодо ціни.

Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

7.16. Суд установив, що зміст договору відповідає обов`язковим приписам Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України.

7.17. Позивач за зустрічним позовом схвалив і прийняв умови договору до виконання, а саме прийняв за актом прийому-передачі до договору № 5772 від 15.09.2009 індивідуально визначене майно згідно переліку, підписав акти виконаних робіт (наданих послуг) з оренди окремого індивідуально визначеного майна без зауважень.

7.18. Про настання форс-мажорних обставин та неможливість виконати свої зобов`язання, у зв`язку з їх настанням АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» не повідомляв АТ «ВНДІАЕН», тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення виконання зобов`язання за договором у зв`язку з форс-мажорними обставинами.

7.19. Істотна зміна обставин, на яку посилається позивач за зустрічним позовом не звільняє сторону від відповідальності за невиконання зобов`язань, а дозволяє припинити таке виконання (розірвання договору) чи змінити умови такого виконання або умови договору в цілому (для досягнення балансу інтересів сторін, який був порушений через істотну зміну обставин).

7.20. При цьому, договір може бути розірваний судом за наявності одночасно чотирьох умов, встановлених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

7.21. На відміну від форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які роблять неможливим виконання зобов`язання, істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад, у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання.

7.22. Подібний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17 та у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20.

7.23. Згідно ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, договір може бути розірваний судом з підстав встановлених ч. 4 ст. 652 ЦК України за наявності одночасно чотирьох умов, встановлених ч. 2 ст. 652 ЦК України. Відсутність хоча б однієї з умов тягне за собою відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог.

7.24. Позивач за зустрічним позовом не довів наявність істотної зміни обставин та одночасної наявності чотирьох умов встановлених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

7.25. Пунктом 10.2 договору сторони передбачили, що умови договору зберігають силу протягом усього строку цього договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати до виконання зобов`язань.

7.26. Статтею 291 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

7.27. Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

7.28. Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в тій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

7.29. Доказів звернення до АТ «ВНДІАЕН» з проектом договору (додаткової угоди) про розірвання спірного договору АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» суду не надав, лист позивача за зустрічним позовом з інформацією про погіршення фінансово-економічної ситуації, скорочення тривалості робочого тижня на підприємстві, та відсутність наміру використовувати з 01.11.2022 орендоване майно не відповідає вимогам, встановленим чинним законодавством при розірванні договору.

7.30. Зважаючи на положення договору, визначені у п. 10.2, 10.3, 10.5, обмеження, встановлені постановою КМУ від 03.03.2022 № 187 та постановою НБУ від 24.02.2022 № 18, не є підставою для розірвання договору. Сторонами погоджені всі істотні умови договору на момент його укладення, договір відповідає вимогам законодавства, враховуючи відсутність доказів звернення позивача за зустрічним позовом з пропозицією про розірвання договору, у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні зустрічного позову.

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

8.1. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 56529 грн 18 коп.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (40011, м. Суми, пл. Привокзальна, 1, ) на користь Акціонерного товариства «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування» (40003, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 2, код ЄДРПОУ 00220 грн 04 коп. боргу, 540761 грн 87 коп. пені, 162821 грн 56 коп. 7% штрафу, 45254 грн 67 коп. 3% річних, 191631 грн 06 коп. інфляційних втрат, 56529 грн 18 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7 . Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 23.11.2023.

Суддя Є.А. Жерьобкіна