СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Харків Справа № 922/3699/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.
судді Стойка О.В., Медуниця О.Є.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Національного фармацевтичного університету, м. Харків
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене 26.09.2023 (повний текст підписано 02.10.2023) у м.Харкові
у справі №922/3699/23 (суддя Кухар Н.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ
до Національного фармацевтичного університету, м. Харків
про стягнення 95368,67грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Національного фармацевтичного університету, м. Харків (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 95368,67грн., з яких:

- 48220,49грн. заборгованості з оплати природного газу за договором №19-1278/21-БО-Т постачання природного газу від 10.12.2021 за грудень 2022;

- 29088,80грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з оплати природного газу, нарахованої на заборгованість січня жовтня, грудня 2022;

- 2668,50грн. 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань, нарахованих на заборгованість січня жовтня, грудня 2022;

- 15390,88грн. інфляційної індексації на заборгованість за зобов`язаннями, нарахованої на заборгованість січня вересня, грудня 2022.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.08.2023 відкрито провадження у справі №922/3699/23 та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.09.2023 (повний текст підписано 02.10.2023) у справі №922/3699/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» задоволені повністю.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної та повної оплати вартості отриманого від Позивача природного газу за договором №19-1278/21-БО-Т постачання природного газу від 10.12.2021 за грудень 2022.

При цьому, суд зазначив про відсутність підстав для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, оскільки до матеріалів справи Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження його майнового стану, наявності/відсутності коштів на рахунках, бюджетних асигнувань/призначень, кошторису тощо, тоді як порушення умов договору з боку Відповідача в частині своєчасної оплати за отриманий природний газ мало довготривалий характер, що свідчить про те, що нараховані штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 29088,80грн. не є надмірно великими в порівнянні із зобов`язанням за договором зі сплати поставленого природного газу, яке не виконувалось належним чином протягом дії договору. Своєю чергою, щодо зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначив, що останні за своєю правовою природою не є штрафними санкціями та право суду на їх зменшення не передбачено жодною нормою матеріального та процесуального права.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Національний фармацевтичний університет, не погодившись з ухваленим рішенням суду в частині стягнення суми нарахованих штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних, звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 26.09.2023 у справі №922/3699/23 скасувати в цій частині, зменшити ціну позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на суму інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій, а саме на 47148,18грн. (29088,80грн. пені, 2668,50грн. 3% річних та 15390,88грн. інфляційної індексації) та зобов`язати Національний фармацевтичний університет сплатити виключно суму основного боргу в сумі 48220,49грн., яка виникла у зв`язку з невчасним поданням актів-рахунків Позивачем.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. розмір заявлених Позивачем нарахувань 47148,18грн., що складає майже 98% суми основного боргу, є непомірно високим та несправедливим, особливо за умов воєнного стану в Україні, порушує норми Господарського та Цивільного законодавства, а саме: п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України, які визначають основоположні засади справедливості, добросовісності та розумності як складові елементи загального конституційного принципу верховенства права та принципів будування цивільних відносин. Окрім того, Позивач є бюджетною неприбутковою установою, та сплата надмірно великих штрафних санкцій призведе до втрат державного бюджету;

6.2. повномасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України та введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 значно вплинуло на можливість Відповідача здійснювати господарську діяльність, тоді як не зважаючи на об`єктивні причини, останній вживав усіх можливих заходів для вчасного виконання своїх грошових зобов`язань. Так, з матеріалів справи вбачається, що Відповідачем протягом 2022 бюджетного року здійснювались всі виплати за поставлений Позивачем природний газ, тоді як заборгованість за договором була викликана виключно тим фактом, що Позивач надіслав відповідні платіжна документи в наступному бюджетному році, тобто за обставин, що не залежали від Відповідача. Відтак, загальна сума нарахованих та стягнутих судом пені, 3% річних та інфляційних витрат є невиправданим та непомірним тягарем для Відповідача, з огляду на його складне економічне становище та об`єктивні форс-мажорні обставини.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» в межах встановленого апеляційним судом строку надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення суду, зазначає, що апеляційна скарга Відповідача жодним чином не спростовує обставин, доведених Позивачем належними та допустимими доказами та які встановлені місцевим судом в оскаржуваному рішенні, оскільки:

7.1. Відповідач, підписавши договір узяв на себе зобов`язання зі здійснення розрахунків за отриманий природний газ у строки визначені п.5.1 договору №19-1278/21-БО-Т постачання природного газу від 10.12.2021. Своєю чергою, можливість здійснення оплати за поставлений природний газ у 2023 році за 2022 рік залежала саме від Відповідача - від включення ним відповідних сум зобов`язань до проекту кошторису на 2023 рік;

7.2. Відповідач був обізнаний про те, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладено відповідальність передбачена п.7.2 цього договору, тоді як боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. Виконання умов договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема кінцевих споживачів, відсутності коштів на рахунках, або тієї обставини, що він фінансується за рахунок бюджетних коштів тощо. Відтак, збитковість Відповідача, його бюджетне фінансування не є винятковою обставиною для зменшення розміру неустойки або уникнення відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором;

7.3. передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Більше того, жодною нормою матеріального та процесуального права не передбачено право суду на зменшення сум інфляційних втрат.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2023 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В. та Медуниця О.Є.

9. Ухвалою від 31.10.2023 вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/3699/23 та призначила розгляд апеляційної скарги Національного фармацевтичного університету на рішення Господарського суду Харківської області від 26.09.2023 в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином ухвала суду отримана Національним фармацевтичним університетом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» в електронному кабінеті в системі «Електронний суд» 01.11.2023, а представником Позивача (адвокатом Орлом С.С.) - 10.11.2023.

10. Враховуючи викладене в п.п.8, 9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу членів судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), суддів - Стойка О.В., Медуниця О.Є. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній доказами, і суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

12. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 10.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Постачальник) та Національним фармацевтичним університетом (Споживач) укладено договір №19-1278/21-БО-Т постачання природного газу, відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що природний газ, який постачається за цим договором, використовується Споживачем для своїх власних потреб. За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України (п.1.3 договору).

13. Згідно з п.3.5 договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу. Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (п.3.5.1 договору).

14. У п.5.1 договору сторони погодили, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

15. Відповідно до п.7.2 договору, у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно п.5.1 та/або строків оплати за п.8.4 цього договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

16. Пунктом 10.1 договору встановлено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків згідно з цим договором внаслідок настання форс-мажорних обставин, що виникли після укладення договору, і Сторони не могли передбачити їх. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. Сторони зобов`язані негайно повідомити про виникнення форс-мажорних обставин та протягом 14 днів з дати їх виникнення подати підтвердні документи відповідно до законодавства (п.п.10.2, 10.3 договору).

Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від сплати Постачальнику вартості природного газу, поставленого до їх настання (п.10.5 договору). Якщо форс-мажорні обставини продовжуються понад один місяць, сторони вирішують питання про доцільність продовження дії цього договору. У випадку прийняття рішення про припинення його дії, сторони укладають відповідну додаткову угоду (п.10.6 договору).

17. Згідно з п.13.1 договору, останній набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

18. З наявних у матеріалах справи актів приймання-передачі природного газу вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» передало Споживачу за договором №19-1278/21-БО-Т постачання природного газу від 10.12.2021 протягом грудня 2021 - грудня 2022 у власність природний газ на загальну суму 163491,44грн., тоді як відповідно до Інформації АТ «Ощадбанк» про надходження коштів на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за період з 10.12.2021 до 30.06.2023, оплату за переданий природний газ Національний фармацевтичний університет здійснив несвоєчасно та частково в сумі 115270,95грн. (7215,23грн. 25.01.2022 та 108055,72грн. 12.01.2023). Залишок несплаченої заборгованості за грудень 2022 склав 48220,49грн.

19. Вказані в п.п.12-18 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються.

20. Враховуючи нездійснення Національним фармацевтичним університетом належної та своєчасної оплати вартості отриманого природного газу за договором №19-1278/21-БО-Т постачання природного газу від 10.12.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовними вимогами до останнього про стягнення 48220,49грн. заборгованості з оплати отриманого природного газу за грудень 2022, та нарахованих на суму прострочення виконання зобов`язання січня - грудня 2022 пеню, 3% річних та інфляційну індексацію.

21. Відповідач, своєю чергою, звернувся до суду з клопотанням про зменшення суми інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язання, а саме просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви в цій частині та зменшити ціну позову на 47148,18грн. (пені в сумі 29088,80грн., 3% річних у сумі 2668,50грн. та інфляційних втрат у сумі 15390,88грн.). У відзиві на позовну заяву, зокрема, зазначив, що наявна заборгованість була викликана виключно через несвоєчасне та не повне виставлення Позивачем актів-рахунків на оплату з належним чином зазначеними обсягами постачання та його вартістю за відповідний період, а відтак, заборгованість виникла не з вини Національного фармацевтичного університету. Своєю чергою, щодо заявлених до стягнення штрафних санкцій, які становлять майже 98% від основного боргу, Відповідач зазначив, що Позивач здійснив штучне збільшення власних надходжень (доходу) шляхом виставлення надмірних сум штрафних санкції, інфляційних втрат та 3% річних, що спричиняє виникнення зайвих та необґрунтованих витрат державного бюджету України.

22. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного та Господарського кодексів України, які регулюють правовідносини з поставки та передбачають відповідальність за порушення грошових зобов`язань, а також приписів ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України та ст.233 Господарського кодексу України щодо зменшення нарахованої пені.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

23. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

24. Сутність розглянутого місцевим судом спору полягає у примусовому стягненні з Відповідача заборгованості за отриманий у грудні 2022 природний газ в сумі 48220,49грн. за договором №19-1278/21-БО-Т постачання природного газу від 10.12.2021 та нарахованих відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на суму несвоєчасно виконаних грошових зобов`язань з оплати поставленого у січні - грудні 2022 природного газу 3% річних, інфляційної індексації та пені, передбаченої п.7.2 договору.

25. Беручи до уваги правову природу укладеного договору №19-1278/21-БО-Т постачання природного газу від 10.12.2021, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом за нормами Цивільного та Господарського Кодексів України, які, зокрема, регламентують правовідносини з розрахунків в межах поставки та які, згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України, передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж, враховуючи також особливості законодавства у сфері газопостачання.

26. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

27. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

28. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

29. Своєю чергою, як встановлено місцевим судом та сторонами в межах апеляційного провадження не оскаржується, Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі розрахувався за отриманий у січні - грудні 2022 природний газ за договором №19-1278/21-БО-Т постачання природного газу від 10.12.2021, що свідчить про неналежне (із допущеним простроченням) виконання ним такого грошового зобов`язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважається таким, що прострочив виконання такого грошового зобов`язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

30. За змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати 3% річних, інфляційної індексації та пені, нарахування якої в розглядуваному випадку передбачено п.7.2 договору №19-1278/21-БО-Т постачання природного газу від 10.12.2021.

31. З урахуванням викладеного в п.п.24-30 цієї постанови, колегія суддів дійшла висновку про відповідність висновків місцевого суду відносно наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за отриманий у грудні 2022 природний газ в сумі 48220,49грн. та нарахованих на прострочені протягом січня - грудня 2022 зобов`язання 3% річних, інфляційної індексації та пені, внаслідок чого не вбачає підстав для виходу за межі апеляційного перегляду, визначеного вимогами і доводами апеляційної скарги, в порядку ч.4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України.

32. Своєю чергою, доводи та вимоги апеляційної скарги фактично зводяться до необґрунтованого, на думку Скаржника, висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення стягуваної суми пені, 3% річних та інфляційної індексації. Колегія суддів апеляційного суду з цього приводу зазначає наступне:

32.1. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України суд як орган державної влади управнений діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, право суду при прийнятті рішення на зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, реалізується судом в контексті дотримання ним норм ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України.

32.2. Означені норми визначають можливість зменшення судом розміру штрафних санкцій (стягуваної неустойки) у двох випадках:

- (1) коли належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками (ч.1 ст.233 Господарського процесуального кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України);

- (2) якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин (ч.2 ст. 233 Господарського кодексу України).

При цьому, кожен з таких випадків передбачає врахування різних аспектів: якщо в (1) суд має зважати на ступінь виконання зобов`язань боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, то в (2) законодавство передбачає необхідність врахування інтересів боржника.

33. Між тим, Скаржником у своїй апеляційній скарзі лише дублюються/відтворюються аргументи відзиву на позовну заяву, яким судом першої інстанції надано правову оцінку, не спростовуючи неправильність такої оцінки суду. До того ж, Скаржник наполягаючи на скасуванні оскаржуваного рішення суду в частині стягнення 3% річних та інфляційної індексації, як вірно було зазначено судом та Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, безпідставно відносить останні до штрафних санкцій, щодо яких суду не надано право ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України на їх зменшення.

34. Як правильно зазначено судом першої інстанції, виходячи з умов завершеного договору №19-1278/21-БО-Т постачання природного газу від 10.12.2021, виконання Відповідачем грошових зобов`язань щодо оплати отриманого газу не залежить від виставлення та отримання рахунку Позивача, тим більше, що зміст актів приймання-передачі газу, що визначає обсяг відповідних грошових зобов`язань Споживача, встановлюється виходячи з даних, які є у розпорядженні останнього.

35. Суд апеляційної інстанції зауважує, що зменшення заявленої до стягнення суми пені є правом, а не обов`язком суду (яке здійснюється за умов встановлення відповідних обставин, що мають вбачатися з матеріалів справи та доводитися Відповідачем у світлі приписів ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України як зацікавленою стороною). Не реалізація судом своєї дискреції не є порушенням, з яким Господарський процесуальний кодекс України пов`язує можливість скасування рішення в оскаржуваній частині, тим більше, що суд розглянув клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій та вмотивовано виклав причини його незадоволення, які Скаржником не спростовані. Своєю чергою, діюче законодавство не містить норми, яка б визначала конкретну формулу для визначення розміру відсотку зменшення, що зумовлює використання апеляційним судом загальних принципів, визначених, зокрема, в ст.2 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, Апелянт безпідставно співставляє розмір заявленої до стягнення пені з розміром стягуваної за цим позовом заборгованості, оскільки базою для нарахування такої пені була не тільки сума невиконаного взагалі грошового зобов`язання, але й сума несвоєчасно здійснених платежів.

36. Таким чином, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями визначених ст.277 Господарського процесуального кодексу України підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Національного фармацевтичного університету залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

37. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Національного фармацевтичного університету, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 26.09.2023 (повний текст підписано 02.10.2023) у справі №922/3699/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 26.09.2023 (повний текст підписано 02.10.2023) у справі №922/3699/23 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Національного фармацевтичного університету, м. Харків.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.11.2023.

Головуючий, суддя-доповідач: Д.О. Попков

Судді: О.В. Стойка

О.Є. Медуниця