РІШЕННЯ

07 листопада 2023 року м. Чернігівсправа № 927/928/23
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., за участю секретаря судового засідання Ткачової А.Ю., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг",

, вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116,

e-mail: ,

до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго",

, вул. Реміснича, 55 Б, м. Чернігів, 14000,

e-mail: , ,

Предмет спору: про стягнення 204 789 771,06 грн

Представники сторін:

позивача: Верхацький І.В.

відповідача: Куценок В.П.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" подано позов до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про стягнення 204 789 771,06 грн заборгованості за поставлений природний газ.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору постачання природного газу №8417-НГТ-39 від 30.06.2021.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2023 справа №927/928/23 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.07.2023 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.08.2023, запропоновано сторонам надати суду письмові заяви.

Враховуючи перебування судді Фесюри М.В. у період з 01.08.2023 до 07.08.2023 на лікарняному, призначене на 07.08.2023 судове засідання не відбулося, про що сторони повідомлені в телефонному режимі, а підготовче засідання призначено 23.08.2023 о 10:00.

У зв`язку із значним пошкодженням будівлі суду внаслідок ракетного удару 19.08.2023, засідання, призначене на 23.08.2023 о 10:00 не відбулося, наступне засідання призначене на 11.09.2023 о 10:00.

У підготовчому засіданні 11.09.2023 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 10.10.2023 на 09:00.

В судовому засіданні 10.10.2023 суд постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 07.11.2023 до 09:00.

27.07.2023 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву №1224/23 від 26.07.2023, у якому відповідач заперечив проти позовних вимог. Зазначив про те, що дійсно у жовтні 2021-серпні 2022 позивач поставив відповідачу природний газ на суму 466540120,21 грн, за який АТ «Облтеплокомуненерго» здійснено часткову оплату в сумі 261750349,15 грн. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на норми Закону України від 29.07.2022 № 2479-IX «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» (далі - Закон № 2479-IX) щодо заборони протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, підвищення тарифів, зокрема на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення, послуги з постачання теплової енергії для населення та постачання гарячої води для населення.

Відповідач вважає, що відповідні послуги надаються ним за економічно необґрунтованими тарифами, що позбавляє товариство можливості здійснення своєчасного та повного розрахунку з кредиторами.

Крім того, ст. 2 Закону № 2479-IX передбачено, що суб`єктам господарювання, що здійснюють виробництво та/або транспортування, та/або постачання теплової енергії і надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, щодо яких запроваджено мораторій згідно з частиною першою статті 1 цього Закону, компенсується заборгованість з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що підлягає врегулюванню на умовах та в порядку, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

Стаття 3 Закону № 2479-IX визначає механізм фінансування гарантій і компенсацій.

Також відповідач посилається на норми Закону України від 03.11.2016 № 1730-VIII «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (надалі - Закон № 1730-VIII), яким визначається процедура врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, у т.ч. за спожитий природний газ, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Як зазначає відповідач, на засіданнях тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах прийняті рішення (протоколи №1 від 04.11.2022 та № 12 від 16.12.2022) про узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах, АТ «Облтеплокомуненерго» за період з 01.06.2021 по 30.06.2022 включно в розмірі 190 524 001 грн (по категоріям споживачів: населення - 189 898 203 грн, інші споживачі - 625798 грн) та за період з 01.07.2022 по 30.09.2022 включно в розмірі 72 137 317 грн (категорія споживачів - населення- 69 863 034, релігійні споживачі - 10 996 грн., інші споживачі - 2 263 287 грн).

На думку відповідача, така узгоджена різниця в тарифах повністю перекриває заборгованість перед позивачем, однак на дату подання до суду позову кошти, передбачені законодавством України на компенсацію різниці в тарифах яка виникла з 01.06.2023, АТ «Облтеплокомуненерго» не надходили, що має своїм наслідком існування заборгованості перед позивачем в сумі 204 789 771,06 грн.

Відповідач наголошує, що до початку військової агресії рф проти України грошові зобов`язання за договором постачання природного газу № 8417-НГТ-39 від 30.06.2021 виконував, однак така ситуація склалася внаслідок невиконання державою свого обов`язку по компенсації різниці в тарифах, а тому стягнення з товариства заборгованості в сумі 204 789 771,06 грн останнє вважає несправедливим, оскільки закономірно розраховує на виконання державою своїх позитивних зобов`язань.

Відповідач у відзиві на позов заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Кабінет Міністрів України, Міністерство фінансів України, Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України. В обґрунтування заявленого клопотання зазначає про те, що до основних завдань, функцій, що передбачені положенням про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20.08.2014 № 375 (забезпечення формування та реалізація державної фінансової, бюджетної та боргової Політики, державної політики у сфері міжбюджетних відносин та місцевих бюджетів, державної політики у сфері державного пробірного контролю, бухгалтерського обліку та аудиту; розробляє в установленому порядку проект закону про Державний бюджет України на відповідний рік та готує відповідні матеріали, що додаються до нього), рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки Міністерства фінансів України. Оскільки згідно з порядком та умовами надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2022 № 1403 головним розпорядником субвенції визначено Мінрегіон, то рішення суду може вплинути на його права і обов`язки щодо обох сторін.

У підготовчому засіданні 11.09.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб Кабінет Міністрів України, Міністерство фінансів України, Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України.

За змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Суд залишив без задоволення клопотання відповідача, оскільки звертаючись з ним відповідач належним чином не обґрунтував на які саме права та обов`язки Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України щодо однієї із сторін по справі може вплинути прийняте за результатами вирішення даного спору судове рішення, зважаючи, що відповідні правовідносини між сторонами врегульовані актами чинного законодавства.

07.08.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 03.08.2023, у якій позивач заперечив проти викладеного відповідачем у відзиві. ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» вважає, що відповідач не навів у відзиві на позовну заяву обґрунтованих підстав, які б спростовували аргументи, викладені у позовній заяві. З боку позивача умови Договору були виконані у повному обсязі, що підтверджується складеними актами приймання-передачі природного газу. Проте з боку відповідача умови Договору виконувались із порушенням строків, визначених умовами Договору.

Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» № 2479-ІХ, яким внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» № 1730-VIII (далі - Закон 1730).

Закон 1730 визначає процедуру врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу як заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії, шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно зі ст. 1 Закону 1730,

- взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості, що проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості;

- договір про організацію взаєморозрахунків - договір, який укладається учасниками процедури врегулювання заборгованості для погашення заборгованості та є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону;

до заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що ч.1 ст.4 Закону 1730 визначено, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків.

Згідно з абз.9 ст.4 Закону 1730, взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Згідно з абз. 13 ст. 4 Закону 1730, обсяг заборгованості з різниці в тарифах утвореної після 1 червня 2021 року, підтверджується територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Позивач зазначив у відповіді на відзив про те, що врегулювання заборгованості в рамках Закону 1730 для учасників процедури врегулювання заборгованості, тобто для Відповідача, здійснюється шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, згідно договорів проведення взаєморозрахунків (ст. 4 Закону 1730) та договорів реструктуризації заборгованості (ст.5 Закону 1730). Договір про організацію взаєморозрахунків визначає як наявність заборгованості, так і її обсяг, що відповідає заборгованості, підтвердженої територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Однак заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 204 789 771,06 грн за Договором не погашена, а договір про організацію взаєморозрахунків не укладався.

Як стверджує позивач, предметом спору у справі № 927/928/23 є майнова вимога про стягнення основної заборгованості за поставлений газ, така заборгованість може вважатися відсутньою лише у разі фактичного врегулювання заборгованості за поставлений газ та здійснення взаєморозрахунків згідно ст. 4 Закону 1730 та реструктуризації залишків заборгованості згідно зі ст. 5 Закону 1730. Сам лише факт участі відповідача у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом 1730 без фактичного врегулювання заборгованості (шляхом проведення розрахунків та реструктуризації), тобто без вчинення юридично значимих дій не можуть свідчити про відсутність заборгованості, стягнення якої є предметом позову у справі 927/928/23.

Для врегулювання заборгованості за Договором повинна бути вчинена юридично значима дія щодо фактичного погашення суми основного боргу за поставлений природний газ, або зміни зобов`язання за Договором на інше зобов`язання, встановлене Договором про проведення взаєморозрахунків згідно з ст. 4 Закону 1730 та Договором про реструктуризацію заборгованості згідно з ст. 5 Закону 1730. Саме лише включення Відповідача до Реєстру підприємств, які беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом 1730, та затвердження суми різниці в тарифах не призводить до автоматичного врегулювання такої заборгованості, і, як наслідок, до відсутності заборгованості за Договором.

Крім того, позивач зазначає, що фактична реалізація процедури врегулювання заборгованості у 2022 році не відбулася, а Законом України від 03.11.2022 № 2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не передбачена. А отже, а думку позивача, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

14.08.2023 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив №1406/23 від 14.08.2023, у яких відповідач звертає увагу суду, що позивач визнав, що фактична реалізації процедури врегулювання заборгованості не відбулася у 2022році, а Законом України «Про державний бюджет України на 2023рік» субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію з різниці в тарифах та теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не передбачена. Крім зазначеного відповідач, розраховуючи на те, що норми законодавства мають бути виконані, вважає, що не повинен нести відповідальність за невиконання таких зобов`язань з боку держави. Фактично зобов`язання відповідача перед позивачем є припиненим у силу зобов`язань держави.

11.09.2023 у підготовчому засіданні суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи для розгляду по суті на 10.10.2013 на 09:00.

У судовому засіданні 10.10.2023 суд постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 07.11.2023, 09:00.

Ухвалами від 20.07.2023 та від 12.09.2023 суд задовольнив заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів, в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

У судове засідання 07.11.2023 з`явились представник позивача та представник відповідача.

На підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України суд у судовому засіданні 07.11.2023 проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

30.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Постачальник) та Акціонерним товариством «Облтеплокомуненерго» (Споживач) був укладений Договір № 8415-НГТ-39 постачання природного газу (надалі - Договір).

За умовами п.1.1. Договору (з наступними змінами та доповненнями), Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

У відповідності до п. 1.2. Договору природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем для власних потреб, або в якості сировини, а не для перепродажу.

За п.1.3 Договору може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711:21:00:00) власного видобутку (природний газ на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.

Відповідно до п. 2.1. Договору Постачальник передає Споживачу на умовах Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з червня 2021 року до червня 2024 року, а саме (у редакції Додаткової угоди №11 від 29.10.2021) в кількості 77755,455 тис. куб. метрів, у т.ч. по місяцях (розрахункові періоди):

червень 2021 року - 0,0 тис. куб. м;

липень 2021 року - 0,0 тис. куб. м;

серпень 2021 року - 0,0 тис. куб. м;

вересень 2021 року - 0,0 тис. куб. м;

жовтень 2021 року - 4696,028 тис. куб. м;

листопад 2021 року - 12115,645 тис. куб. м;

грудень 2021 року - 14324,220 тис. куб. м;

січень 2022 року - 15669,740 тис. куб. м;

лютий 2022 року - 13855,287 тис. куб. м;

березень 2022 року - 11450,331 тис. куб. м;

квітень 2022 року - 4225,386 тис. куб. м;

травень 2022 року - 1418,818 тис. куб. м.

За умовами п. 2.1.2 Договору на період з червня 2022 року до червня 2023 року та на період з червня 2023 року до червня 2024 року замовлені обсяги визначаються Сторонами окремими додатковими угодами до цього Договору. У випадку, якщо Сторони не узгодили замовлені обсяги газу на зазначені періоди та не підписали відповідні додаткові угоди. Постачальник має право розірвати Договір в односторонньому порядку. У такому випадку Постачальник надсилає рекомендованим листом відповідне письмове повідомлення Споживачу про розірвання цього Договору, при цьому Договір буде вважатися розірваним з дати, визначеної Постачальником у такому повідомленні.

Відповідно до п. 2.1.3. Договору Загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем за цим Договором, складається з сум обсягів природного газу, замовлених Споживачем за весь період дії Договору.

За умовами п. 2.3 Договору підписанням цього Договору Споживач дає згоду Постачальнику на включення його до Реєстру споживачів Постачальника (Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідного до вимог Кодексу ГТС.

Згідно з п. 2.4. Договору перегляд та користування замовлених Споживачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися шляхом підписання Сторонами додаткової угоди, в т.ч. протягом відповідного розрахункового періоду.

За пунктом 2.6 Договору за розрахункову одиницю газу приймається один метр кубічний, приведений до стандартних умов.

У відповідності до п.3.1. Договору право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що постачання газу за цим Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Пунктом 3.5 Договору сторони передбачили, що приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

За змістом п .4.3. Договору загальна фактична вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.

У відповідності до п. 5.1. Договору ( у редакції додаткової угоди №9 від 01.10.2021 оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

-70% фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числі (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов п.п. 3.5.4 п. 3.5 цього Договору.

Споживач має право, зокрема використовувати (відбирати) природний газ відповідно до умов цього Договору (п.5.2. Договору).

Споживач зобов`язався, зокрема прийняти на умовах цього Договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором (п.6.2. Договору).

Постачальник має право, зокрема отримати оплату за переданий за цим Договором природний газ в розмірі та в строки, визначені цим Договором (п.6.3. Договору).

Договір набирає чинності з дати його укладання і діє до 30 червня 2024 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п.13.1.Договору).

Цей Договір складений у двох примірниках - по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу.

Сторони погодили такий порядок внесення змін до цього Договору: усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього Договору та підписуються уповноваженими представниками Сторін, крім випадків, зазначених у п. 13.4. та 13.5. Договору.

Цей Договір разом з усіма додатками і доповненнями, складений за повного розуміння Сторонами предмета та умов Договору.

Споживач розуміє та погоджується, що отримав повну, достовірну та достатню інформацію, необхідну для підписання Договору (п.13.7. Договору).

Підписанням цього Договору Споживач підтвердив, що йому завчасно Постачальником була надана повна інформація і роз`яснення щодо умов цього Договору (п.13.8. Договору).

Сторонами був погоджений Додаток № 1 до Договору - Вимоги до банківських гарантій як забезпечення виконання грошових зобов`язань за Договором та Проект банківської гарантії виконання платіжних зобов`язань за Договором, Додаток №1 до Договору - Форма банківської гарантії виконання платіжних зобов`язань відповідно до п. 5.2. Договору, та Форма банківської гарантії виконання платіжних зобов`язань відповідно до п. 5.7. Договору

Сторонами укладено до Договору додаткову угоду №1 від 30.06.2021, додаткову угоду№2 від 30.06.2021, додаткову угоду №3 від 23.07.2021, додаткову угоду №4 від 26.07.2021, додаткову угоду №5 від 20.08.2021, додаткову угоду №6 від 25.08.2021, додаткову угоду №7 від 20.09.2021, додаткову угоду №9 від 01.10.2021, додаткову угоду №10 від 20.10.2021, додаткову угоду №11 від 29.10.2021, додаткову угоду №12 від 26.11.2021, додаткову угоду №13 від 17.12.2021.

На виконання умов Договору позивач протягом жовтня 2021 року - серпня 2022 року поставив відповідачеві природний газ на загальну суму 466 540 120,21 грн, що підтверджується наявними в матеріалах актами приймання-передачі природного газу: від 31.10.2021 на суму 26753762,30 грн, від 31.10.2021 на суму 1930171,90 грн., від 31.10.2021 на суму 17342495,10 грн, від 30.11.2021 на суму 63 420 583,13 грн; від 31.12.2021 на суму 71 970 801,34 грн; від 31.12.2021 на суму 48 086 864,85 грн; від 31.01.2022 на суму 79 569 022,10 грн; від 31.01.2022 на суму 38 610 004,53 грн; від 28.02.2022 на суму 71 175 911,38 грн; від 28.02.2022 на суму 5 985 931,79 грн; від 31.03.2022 на суму 35 429 028,43 грн; від 30.04.2022 на суму 5 671 508,03 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31.05.2022 на суму 511 077,02 грн; від 30.06.2022 на суму 146 062,88 грн; від 31.07.2022 на суму 5 133,88 грн; від 31.08.2022 на суму 1 364,93 грн, коригуючий акт приймання-передачі природного газу від 25.04.2022 на суму 35 359 425,05 грн; які підписані з боку відповідача без жодних претензій та зауважень.

Відповідач, в свою чергу, частково розрахувався з позивачем сплативши, 261 750 349,15 грн, що підтверджується довідками та інформацією по рахункам банківських установ; сума боргу з оплаті поставленого природного газу становить 204 789 771,06 грн.

Дана обставина повністю визнається сторонами.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 173-175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи, її фактичним обставинами підтверджено, що між сторонами - Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Акціонерним товариством «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО», 30.06.2021 укладено Договір постачання природного газу № 8417-НГТ-39.

На виконання умов Договору позивач протягом жовтня 2021 року - серпня 2022 року поставив відповідачеві природний газ на загальну суму 466 540 120,21 грн, що підтверджується наявними в матеріалах актами приймання-передачі природного газу: від 31.10.2021 на суму 26753762,30 грн, від 31.10.2021 на суму 1930171,90 грн., від 31.10.2021 на суму 17342495,10 грн, від 30.11.2021 на суму 63 420 583,13 грн; від 31.12.2021 на суму 71 970 801,34 грн; від 31.12.2021 на суму 48 086 864,85 грн; від 31.01.2022 на суму 79 569 022,10 грн; від 31.01.2022 на суму 38 610 004,53 грн; від 28.02.2022 на суму 71 175 911,38 грн; від 28.02.2022 на суму 5 985 931,79 грн; від 31.03.2022 на суму 35 429 028,43 грн; від 30.04.2022 на суму 5 671 508,03 грн; акт приймання-передачі природного газу від 31.05.2022 на суму 511 077,02 грн; від 30.06.2022 на суму 146 062,88 грн; від 31.07.2022 на суму 5 133,88 грн; від 31.08.2022 на суму 1 364,93 грн, коригуючий акт приймання-передачі природного газу від 25.04.2022 на суму 35 359 425,05 грн; які підписані з боку відповідача без жодних претензій та зауважень.

Відповідач зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого природного газу після його прийняття належним чином не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 204 789 771,06 грн; при цьому, відповідач не заперечує проти факту існування заборгованості в заявленому до стягнення розмірі.

Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» № 2479-ІХ поширює сферу дії на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» № 1730-VIII» (в редакції закону №2479-ІХ), взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості, що проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості;

договір про організацію взаєморозрахунків - договір, який укладається учасниками процедури врегулювання заборгованості для погашення заборгованості та є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону;

заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість), (до такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду):

кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, а також за послуги з його розподілу і транспортування;

заборгованість з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися відповідним категоріям споживачів та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідним категоріям споживачів, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування (далі - заборгованість з різниці в тарифах), методика визначення якої затверджується Кабінетом Міністрів України;

постачальник природного газу - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та її дочірня компанія "Газ України" за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу, укладеними з учасниками процедури врегулювання заборгованості, а також за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу, укладеними з учасниками процедури врегулювання заборгованості, право вимоги заборгованості за якими набуто НАК "Нафтогаз України" та її дочірньою компанією "Газ України" шляхом заміни кредитора у зобов`язанні;

процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії, послуги з розподілу та транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з розподілу/передачі електричної енергії, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості;

учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу, товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суб`єкт господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", оператор газотранспортної системи та особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, оператори газорозподільних систем, електропостачальники або оператори системи розподілу (як правонаступники в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією), оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Стаття 4 Закону № 1730-VIII передбачає, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення, зокрема кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу.

Взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Обсяг заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам та/або іншим підприємствам теплопостачання, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню, організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам, утвореної після 1 червня 2021 року, підтверджується територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, створеними відповідно до вимог цього Закону, станом на 1 липня 2022 року, а в подальшому: протягом дії воєнного стану - щокварталу, станом на перше число місяця, наступного за звітним кварталом; після припинення або скасування воєнного стану - станом на перше число сьомого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1403 від 20.12.2022 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» визначено механізм надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (далі - Порядок).

Згідно з п. 5 Порядку, підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості.

Наведені вище приписи діючого законодавства України свідчать про те, що врегулювання заборгованості в рамках Закону № 1730-VIII для учасників процедури врегулювання заборгованості здійснюється шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, згідно договорів проведення взаєморозрахунків та договорів реструктуризації заборгованості. Договір про організацію взаєморозрахунків визначає як наявність заборгованості, так і її обсяг, що відповідає заборгованості, підтвердженої територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Відповідачем разом із відзивом на позовну заяву надано копію Протоколу засідання тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах №1 від 04.11.2022 року. Згідно із зазначеним протоколом комісія вирішила керуюсь п. 6 Положення, прийняти рішення про узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах, розрахованого та наданого АТ «Облтеплокомуенерго» тимчасової територіальної комісії, за період з 01.06.2021 року по 30.06.2022 року включно в розмірі 190 524001 грн (без ПДВ, в т. ч. по категоріям споживачів:10 населення - 189898203 грн, 2) інші споживачі - 625798 грн. А також Протокол засідання тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 16.12.2022, яким комісія вирішила, керуючись пунктом 6 Положення прийняти рішення про узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах, розрахованого та наданого АТ «Облтеплокомуненерго» тимчасові територіальній комісії, за період з 01.07.2022 по 30.09.2022 року включно в розмірі 72137317грн (без ПДВ) , в тому числі, по категоріям споживачів: 1) населення - 69863034грн, 2) інші споживачі - 2263287 грн.

Натомість під час вирішення даного спору встановлено, що договір про організацію взаєморозрахунків відповідачем укладений не був, а тому підстави припинення спірних правовідносин між сторонами відсутні; як наслідок - відповідні доводи відповідача судом відхиляються як необґрунтовані.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2023 у справі № 911/3195/21.

Згідно зі ст. 2, 13, 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Звертаючись з даним позовом позивач належними засобами доказування довів факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань по оплаті поставленого природного газу. Натомість відповідачем не подано доказів на спростування фактів (обставин), викладених у позові.

Враховуючи, що заборгованість по оплаті поставленого за Договором природного газу в сумі 204 789 771,06 грн самостійно відповідачем не погашена, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, невиконання державою свого обов`язку по компенсації різниці в тарифах не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки на момент ухвалення рішення у справі зобов`язання відповідача по оплаті поставленого природного газу не припинилися у встановленому законом порядку.

Крім того, за змістом ст. 1 Закону № 1730-VIII, заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про її стягнення, також підпадає під визначення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону.

Частиною 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Усталена практика Європейського суду з прав людини відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишаються поза увагою як такі, що не спростовують висновків суду.

Позивачем за подання до господарського суду даної позовної заяви сплачено 939400,00 грн. судового збору, який в повному обсязі покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про стягнення 204 789 771,06 грн задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" (код 03357671, вул. Реміснича, 55 Б, м. Чернігів, 14000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (код 42399676, вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116) заборгованість в сумі 204 789 771,06 грн та судовий збір в сумі 939400,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.11.2023.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua

Тимчасовий засіб зв`язку суду - тел. канцелярії .