ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" листопада 2023 р. Cправа № 902/431/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши без виклику представників сторін матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001)

до: Фізичної особи - підприємця Мухара Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 409 369,30 грн.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/431/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи - підприємця Мухара Володимира Миколайовича про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 26.08.2021 в загальному розмірі 409 369,30 грн, з яких: 319 419,30 грн - заборгованість за кредитом; 89 950,00 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 04.07.2023 позов Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задоволено в повному обсязі, та ухвалено стягнути з Фізичної особи - підприємця Мухара Володимира Миколайовича на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 319 419,30 грн. заборгованості за кредитом; 89 950,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 6 140,54 грн. витрат на сплату судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Вінницької області 28.07.2023 видано відповідний наказ.

14.11.2023 на адресу суду надійшла заява № б/н від 02.11.2023 (вх. номер канц. суду 01-34/10768/23 від 14.11.2023) за підписом представника Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" Кулакової К.Р. про виправлення описки у рішенні від 04.07.2023 та наказі від 28.07.2023 у справі № 902/431/23.

Дослідивши вказану заяву, суд враховує таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України, сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)") представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Закон України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" набрав чинності 30.09.2016.

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 8 Основного Закону України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Отже, із системного аналізу наведених положень законодавства випливає, що представництво в господарському процесі має здійснюватися адвокатом:

- у Верховному Суді як суді касаційної інстанції - з 1 січня 2017 року у справах, провадження у яких розпочато після 30 вересня 2016 року (ухвали КГС ВС від 26.02.2018 у справі № 910/3483/17, від 18.06.2018 у справі № 910/15163/17, від 31.05.2018 у справі № 922/699/17, від 09.02.2018 у справі № 922/2838/17, від 15.02.2018 у справі № 922/4447/16, від 27.02.2018 у справі № 910/7120/17, від 22.01.2018 у справі № 910/9852/17, від 26.02.2018 у справі № 910/3483/17, від 02.03.2018 у справі № 910/10138/17, від 27.08.2018 у справі № 905/48/18, від 09.08.2018 у справі № 914/2584/17, від 05.06.2018 у справі № 910/19006/17, від 02.04.2018 у справі № 911/3215/17, від 12.04.2018 у справі № 923/478/17, від 08.08.2018 у справі № 905/1082/17, від 22.02.2018 у справі № 905/1378/17 та ін.);

- у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року у справах, провадження у яких розпочато після 30 вересня 2016 року (постанови КГС ВС від 15.06.2018 у справі № 915/4/18, від 08.10.2018 у справі № 921/197/18, від 08.10.2018 у справі № 921/197/18, ухвали КГС ВС від 21.06.2018 у справі № 904/9163/17, від 05.05.2018 у справі № 921/575/17-г/7 та ін.);

- у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року у справах, провадження у яких розпочато після 30 вересня 2016 року.

Разом з тим, підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України врегульовані лише питання представництва.

Водночас, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 17.06.2020 у справі № 922/2246/19 та від 23.11.2020 у справі № 908/592/19.

На підтвердження наявності у Кулакової К.Р. повноважень діяти від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до суду подано довіреність № 9764-К-Н-О від 18.10.2023 на ім`я Кулакової К.Р., що видана головою правління АТ КБ "Приватбанк" Герхардом Бьошом.

Проте, зазначені матеріали, які додані до заяви на підтвердження наявності у Кулакової К.Р. повноважень представляти інтереси Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в судах, не містять інформації про те, що поіменована особа наділена повноваженнями на самопредставництво у розумінні частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, довіреність, за відсутності доказів, передбачених ч. 3 ст. 56 ГПК України, не є доказом того, що відповідна особа уповноважена діяти від імені підприємства в порядку самопредставництва.

Суд звертає увагу, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформація про осіб, що підписали заяву від імені Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", а саме Кулакової К.Р. в такому Реєстрі відсутня.

Водночас, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 60 ГПК України).

Так, згідно частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність2.

Довіреність № 9764-К-Н-О від 18.10.2023, яка додана до заяви № б/н від 02.11.2023 (вх. номер канц. суду 01-34/10768/23 від 14.11.2023), на підтвердження наявності у Кулакової К.Р. повноважень представляти інтереси позивача, також не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката.

Отже, з огляду на зазначене, суду жодними доказами не доведено, що подана заява № б/н від 02.11.2023 (вх. номер канц. суду 01-34/10768/23 від 14.11.2023) від імені Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" підписана особою, яка має право її підписувати у відповідності до вимог чинного законодавства.

Частиною 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Так, згідно з ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

З огляду на все вищевикладене в сукупності, на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України заява № б/н від 02.11.2023 (вх. номер канц. суду 01-34/10768/23 від 14.11.2023) за підписом представника Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" Кулакової К.Р. про виправлення описки у рішенні від 04.07.2023 та наказі від 28.07.2023 у справі № 902/431/23 підлягає поверненню.

При цьому, суд наголошує, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 170, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву № б/н від 02.11.2023 (вх. номер канц. суду 01-34/10768/23 від 14.11.2023) за підписом представника Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" Кулакової К.Р. про виправлення описки у рішенні від 04.07.2023 та наказі від 28.07.2023 у справі № 902/431/23 разом з матеріалами повернути заявнику без розгляду.

2. Копію заяви № б/н від 02.11.2023 (вх. номер канц. суду 01-34/10768/23 від 14.11.2023) за підписом представника Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" Кулакової К.Р. про виправлення описки у рішенні від 04.07.2023 та наказі від 28.07.2023 у справі № 902/431/23 долучити до примірника ухвали суду, який залишається в матеріалах справи.

3. Згідно зі ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. За приписами п.6 ч.1 ст. 255 ГПК України ухвалу про повернення заяви заявникові може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-західного апеляційного господарського суду.

5. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Копію ухвали надіслати позивачу (стягувачу) до електронного кабінету в ЄСІТС, сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (заявнику з матеріалами заяви № б/н від 02.11.2023 (вх. номер канц. суду 01-34/10768/23 від 14.11.2023).

Дата складання повного тексту ухвали 20.11.2023.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001)

3 - відповідачу (вул. Підлісна, буд. 36, с. Олександрівка, Жмеринський район, Вінницька область, 23127)