УХВАЛА

про повернення заяви

м. Київ

23.11.2023Справа № 910/16105/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши матеріали

заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "АРОМА ЮКРЕЙН"

у справі № 910/16105/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРОМА ЮКРЕЙН" просп. Богоявленський, 47, кв. 3, м. Миколаїв, Миколаївська обл., Миколаївський р-н,54018

до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601

про відшкодування моральної шкоди в сумі 2 300 000,00 грн.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРОМА ЮКРЕЙН" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування 2 300 000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірність процесуальних дій судді Господарського суду Миколаївської області при розгляді справи № 915/1676/21 за позовом ТОВ "Арома Юкрейн" про відшкодування моральної шкоди, які призвели до порушення прав позивача на ефективний засіб правового захисту в національному органі, у зв`язку з чим позивач просить відшкодувати за рахунок коштів Державного бюджету моральну шкоду у розмірі 2 300 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 року залишено позовну заяву без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду доданих до позовної заяви доказів з дотриманням вимог, встановлених статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, в тому числі щодо засвідчення належним чином всіх додатків до позовної заяви;

- подання до суду письмових пояснень із зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- подання до суду письмових пояснень щодо офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача; або зазначенням, що такі відомості щодо учасника справи відсутні.

Таким чином, залишаючи позовну заяву без руху ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 року судом встановлено спосіб усунення виявлених недоліків поданого позову, за умови усунення яких у спосіб, встановлений судом, позовна заява підлягає прийняттю до розгляду, а провадження у справі за таким позовом - відкриттю в силу приписів ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що ухвали суду надсилаються сторонам в порядку, встановленому ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, та з додержанням вимог ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Докази вручення позивачеві ухвали суду від 31.10.2023 року поштовим оператором до суду не повернуті.

Судом здійснено запит з офіційного сайту поштового оператора АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення № 055, згідно якого встановлено, що останнє вручене адресату особисто 10.11.2023 року, таким чином, строк на усунення недоліків становив до 20.11.2023 року включно.

Через канцелярію суду 17.11.2023 року від позивача надійшла заява № 13-11 від 13.11.2023 року про усунення недоліків позовної заяви.

Суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023 року, який набрав чинності 21.07.2023 року та введений в дію 18.10.2023 року внесено зміни до ряду статей ГПК України.

Так, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи (це, зокрема, фізичні особи, у тому числі фізичні особи-підприємці) реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю "Арома Юкрейн" як юридична особа, а також адвокат, в разі представлення інтересів цього товариства, згідно з наведеними приписами цього Кодексу, зобов`язані зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) в обов`язковому порядку.

Наразі, про необхідність дотримання вимог частини 6 статті 6 ГПК України в частині обов`язкової реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, а також процесуальні наслідки невчинення такої реєстрації Господарським судом міста Києва зазначалось в ухвалі від 31.10.2023 року про залишення позовної заяви без руху у справі № 910/16105/23.

За приписами частини 3 статті 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються і розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Частиною 1 статті 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Проте, як встановлено судом, станом на день подання заяви про усунення недоліків (15.11.2023 року згідно поштового конверту) у Товариства відсутній зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, що підтверджується відповіддю №281823, яка сформована за запитом суду засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд".

Окрім цього, в порушення вимог ч. 1 ст. 170 ГПК України подана заява про усунення недоліків не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача (заявника).

Відповідно до ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд, повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Суд наголошує, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства і окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Таким чином, зазначені вимоги до заяв, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом свої порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

Відтак, вищенаведене згідно ч. 4 ст. 170 ГПК України є підставою для повернення заяви про усунення недоліків позовної заяви заявнику (позивачу) без розгляду.

За наведених обставини, оскільки заява позивача про усунення недоліків позовної заяви у справі № 910/16105/23 не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає за необхідне повернути вказану заяву без розгляду.

Також суд повторно наголошує позивачеві на необхідності дотримання вимог частини 6 статті 6 ГПК України в частині обов`язкової реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, та можливості ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами, а також зазначає про процесуальні наслідки, передбачені ГПК України, невчинення відповідних дій щодо реєстрації електронного кабінету.

Окрім цього суд зазначає, що нормами чинного законодавства визначено засади та окремі механізми реалізації прав всіх учасників судового процесу, зокрема, забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, що може бути реалізовано у передбаченому чинним господарським процесуальним законодавством порядку у разі непогодження з процесуальними рішеннями судді.

Наразі, оцінка процесуальних дій суду при прийнятті рішень по справі відноситься до компетенції вищестоящих судів.

Додатково суд зауважує, що наведені в поданій позивачем до суду заяві про усунення недоліків позовної заяви № 13-11 від 13.11.2023 року висловлювання на адресу суду, зокрема, щодо наявності ознак тяжкого злочину в процесуальних діях судді, є неприйнятними, та наголошує, що викликаний наявністю судового спору та процесуальними рішеннями суду , а також іншими судовими провадженнями емоційний стан сторони не має впливати на його процесуальну поведінку та зміст поданих під час судового розгляду документів.

Суд зазначає, що учасник справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Заяви та клопотання, які подаються до суду, мають відповідати вимогам чинного законодавства. При цьому в їх тексті не можна використовувати образливі слова, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи та суду, позаяк це виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, свідчить про очевидну неповагу до честі та гідності цих осіб з боку автора, а отже такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 232, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Арома Юкрейн" про усунення недоліків позовної заяви № 13-11 від 13.11.2023 року повернути без розгляду.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Арома Юкрейн" його обов`язок згідно частини 6 статті 6 ГПК України зареєструвати свій електронний кабінет в ЄСІТС.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон