ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" листопада 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1293/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.,

за участю секретаря судового засідання: Стретович Н.К.

розглядаючи розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю" Інтерскаліт УА" від 17.11.23р. ( вх. № г/с 01-44/3841/23) про врегулювання спору за участю судді та Литовсько-Шведського Закритого Акціонерного Товариства "Інтерскаліт" від 17.11.23р. (вх. № г/с 01-44/3848/23 від 20.11.23р. ) про врегулювання спору за участю судді у справі

за позовом: Литовсько-Шведського Закритого Акціонерного Товариства "Інтерскаліт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерскаліт УА"

про визнання зобов`язань за договором припиненими,

за участю представників сторін:

від позивача: Лісовський С.В., адвокат, ордер серії СВ №1064823 від 22.09.23р. (в режимі відеоконференції (власними засобами))

від відповідача: Бровко О.М., адвокат, ордер серії АІ №1472304 від 04.10.23р. (в режимі відеоконференції (власними засобами))

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Житомирської області ухвалою від 29.09.2023 за правилами загального позовного провадження відкрито провадження у справі за позовом нерезидента України Литовсько-Шведського Закритого Акціонерного Товариства "Інтерскаліт" (Литва, м. Шяуляй) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю" Інтерскаліт УА" (с. Великі Низгірці, Бердичівський район, Житомирська область) про визнання зобов`язань за договором припиненими. Перше підготовче засідання призначено на 31.10. 23р. ( надалі - Позивач та Відповідач).

Правові підстави позову: ст. 601 ЦК України, ст. 203 ГК України.

До дати першого підготовчого засідання 05.10.23р. від Відповідача надійшов відзив на позов про визнання вимог останнього. З посиланням на ч.3 ст. 185 ГПК України відповідач просить за результатами підготовчого засідання ухвалити рішення, якими позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 31.10.23р. було оголошено перерву до 03.11.23р. та до 06.11.23р.

Після заслуховування представників сторін справи, суд дійшов висновку відмовити у прийнятті визнання Відповідачем позову визнати рішенням суду припиненим зобов`язання Позивача за контрактом №2018/05-11 від 11.05.2018 року, починаючи з 05.09.22р. та продовжити судовий розгляд справи, про що постановив ухвалу суду від 06.11.23р. Одночасно цією ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1293/23 до судового розгляду по суті на 20.11.2023 р. о 12:00 год.

До дати першого судового засідання з розгляду справи по суті 20.11.23р. до суду надійшли заяви Товариства з обмеженою відповідальністю" Інтерскаліт УА" від 17.11.23р. ( вх. № г/с 01-44/3841/23) про врегулювання спору за участю судді та Литовсько-Шведського Закритого Акціонерного Товариства "Інтерскаліт" від 17.11.23р. (вх. № г/с 01-44/3848/23 від 20.11.23р. ) про врегулювання спору за участю судді. ( надалі - Заяви про врегулювання спору за участю судді).

Заяви про врегулювання спору за участю судді мотивовані тим, що подані до початку розгляду по суті ( ч.1 ст. 186 ГПК України), та оскільки ухвалою суду від 06.11.23р. призначено розгляд справи по суті , за приписами ч.3 ст. 201 цього Кодексу такий розгляд розпочинається лише з оголошення головуючим судового засідання відкритим.

Господарський суд до Заяв про врегулювання спору за участю судді застосовує процесуальний механізм ч.3 ст. 169 ГПК України та відмовляє у їх задоволенні по суті. Правило ч.3 ст. 43 ГПК України суд дійшов висновку не застосовувати. Мотиви суду.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним (аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 12.08.2019 у справі №905/945/18, від 16.10.2019 у справі №906/936/18, від 06.05.2021 у справі №910/6116/20, від 27.07. 2023 у cправі № 910/12713/22).

Так, ухвалою суду від 06.11.23р. закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1293/23 до судового розгляду по суті на 20.11.23р. о 12:00год.

Як встановив суд у підготовчому засіданні 06.11.23р. Відповідач подав відзив на позов про визнання останнього. У зв`язку із вчиненням цієї процесуальної дії відпала потреба у застосуванні ст.ст. 166 та 167 ГПК України чи інших приписів ст. 182 цього Кодексу відповідно.

Відповідно до статті 207 ГПК України , яка застосовується на стадії розгляду по суті, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Наділяючи учасників справи правом подати заяви та клопотання на початку стадії розгляду справи по суті законодавець врегульовує , що реалізація такого права залежить від наявності поважних причин, які унеможливили подання заяв з процесуальних питань на стадії підготовчого провадження. Лише за умови доведення об`єктивної неможливості вчинення необхідних процесуальних дій до закінчення стадії підготовчого провадження за правилами ст.ст. 76-86 ГПК України, суд задовольняє такі заяви та клопотання.

Оскільки Заяви про врегулювання спору за участю судді подано до суду після закриття підготовчого провадження 06.11.23р., у разі їх задоволення, суд повинен перейти зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження для вчинення відповідних процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на зазначеній стадії судового процесу.

Насамперед суд враховує усталену правову позицію Верховного Суду у вирішенні відповідного процесуального питання.

Так, у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 зроблено наступний висновок: «відповідно до практики Верховного Суду, яку колегія суддів враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті».

У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 зроблено наступний висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Окрім того, у п. 30 постанови Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 902/271/18 сформульовано такий правовий висновок: "Також Верховний Суд звертається до власної практики, зокрема, постанови від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, у якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя".

В свою чергу, суд приймає до уваги, що підготовче провадження проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу. У статті 205 Кодексу передбачено, що за клопотанням учасника справи головуючий роз`яснює йому права та обов`язки, крім випадків, коли учасника справи представляє адвокат.

Зміст наведеної процесуальної норми доводить, що суд не роз`яснює процесуальні права учасникам справи , яких у процесі представляє адвокат.

Так, процесуальний механізм врегулювання спору за участю судді визначено у главі 4 ГПК України за однойменною назвою "Врегулювання спору за участю судді".

Насамперед зазначена стадія судового процесу ініціюється сторонами спору до початку розгляду справи по суті, тобто до закінчення стадії підготовчого провадження та їх спільною згодою ( ч.1 ст. 186 Кодексу).

Законодавець передбачав доцільність зазначеного процесуального механізму саме до ухвалення судом рішення суду по суті спору та , в подальшому, його перегляду в апеляційному та касаційному порядку.

Мотиви суду щодо понять "спір" та "предмет спору" викладено в ухвалі суду від 06.11.23р.

За загальним правилом сторона в судовому процесі як учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( ч. 1 ст. 14 Кодексу).

Та оскільки процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом, необхідність у застосуванні процедури врегулювання спору за участю судді , у якій прийматимуть участь представники сторін спору, які здійснюють незалежну професійну діяльність адвоката, судом оцінюється критично.

Так, згідно з приписом ч. 3 ст. 188 Кодексу суддя спрямовує проведення врегулювання спору за участю судді для досягнення сторонами врегулювання спору, в тому числі, вправі запропонувати сторонам можливий шлях його мирного врегулювання, а також звертати увагу сторони на судову практику в аналогічних спорах ( ч. ч. 5 та 6 цієї статті Кодексу).

Як вже судом мотивовано, у цій справі сторони спору користуються професійною правничою допомогою адвокатів, яким відома як судова практика Верховного Суду в аналогічних спорах, так і можливі шляхи їх врегулювання.

При цьому особливої уваги заслуговує правило ч. 7 цієї статті Кодексу про те, що під час проведення врегулювання спору суддя не має права надавати сторонам юридичні поради та рекомендації, надавати оцінку доказів у справі.

Врегулювання спору за участю судді проводиться протягом розумного строку, але не більше тридцяти днів з дня постановлення ухвали про його проведення ( ст. 190 Кодексу).

Процедура врегулювання спору за участю судді припиняється, зокрема, у разі:

- укладення сторонами мирової угоди та звернення до суду із заявою про її затвердження;

- або звернення позивача до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду;

- або в разі відмови позивача від позову чи визнання позову відповідачем ( п.4 ч. 1 ст. 189 Кодексу).

В свою чергу, право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а також право відповідача визнати позов гарантується на будь-якій стадії судового процесу (ч. 2 ст. 46 Кодексу).

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу ( ч.2 ст. 192 Кодексу).

Право позивача подати заяву про залишення позову без розгляду гарантується до початку розгляду справи по суті ( п.5 ч.1 ст. 226 Кодексу).

Таким чином, сторони справи не позбавлені права врегулювати "спір" шляхом укладення мирової угоди без необхідності застосування процедури його врегулювання за участю судді. Не потребує участі судді здійснення позивачем права на відмову від позову. Правом визнати позов Відповідач вже скористався без застосування процесуального механізму ст. 186 ГПК України.

Водночас у разі припинення врегулювання спору за участю судді з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, справа передається на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу ( ч. 4 ст. 189 Кодексу).

Суд повторює, що учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі ( ч.2 ст. 2 Кодексу).

Оскільки Заяви про врегулювання спору за участю судді суд не задовольняє , у судовому засіданні з розгляду справи по суті суд оголошує перерву , про що зазначає у резолютивній частині цієї ухвали суду.

Наведені мотиви суду є достатніми для цієї стадії судового процесу.

Керуючись ст. 2, ч. 4 ст. 13, ч.3 ст. 169, ч.3 ст. 198, ст. 207, ст. 216 , ч.2 ст.232, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю" Інтерскаліт УА" та Литовсько-Шведському Закритому Акціонерному Товариству "Інтерскаліт" у задоволенні заяв від 17.11.23р. ( вх. № г/с 01-44/3841/23) та від 17.11.23р. (вх. № г/с 01-44/3848/23 від 20.11.23р. ) про врегулювання спору за участю судді у справі № 906/1293/23

2. Оголосити перерву у судовому засіданні до "07" грудня 2023 р. о 14:30 год. в приміщенні Господарського суду Житомирської області, в залі судових засідань № 108 (ВКЗ).

Ухвала набрала законної сили 20.11.23р. та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Повний текст ухвали складено та підписано21.11.23р.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2- позивачу, код 110589822 на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

3- відповідачу, код 33321122 на на ел. пошту: info.ua@interscalit