номер провадження справи 19/92/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 Справа № 908/2753/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Давиденко І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1; адреса для поштової кореспонденції: 69019, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39, ідентифікаційний код 23697280)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Капітал-Трейд (69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, буд. 107, кв. 114 ідентифікаційний код 36163732)

про стягнення 20 061,49 грн

без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 31.08.2023 надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Капітал-Трейд суми 20 061,49 грн, яка складається з: суми 9 279,50 грн. заборгованості за Договором банківського рахунку № 125 від 17.08.2015 за період з 02.05.2019 по 18.04.2023, 698,97 грн - 3% річних, 3 423,16 грн втрат від інфляції та 6 659,86 грн пені.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем щодо оплати заборгованості за Договором банківського рахунку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 31.08.2023, здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2753/23 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Оскільки, предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача суми в розмірі 20 061,49 грн, вказана сума не перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа не відноситься до визначеного ч. 4 ст. 247 ГПК України виключного переліку категорій справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, судом було ухвалено, що дана справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2753/23; присвоєно справі номер провадження 19/92/23, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Ухвала суду від 25.09.2023 про відкриття провадження у справі № 908/2753/23, що надсилалась на адресу місцезнаходження відповідача, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду 31.10.2023 з відміткою на довідці АТ «Укрпошта»: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/2753/23.

Судом також враховано, що на електронну пошту суду без КЕП 23.10.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Капітал-Трейд надійшла відповідь на позов, відповідно до якої зазначено, що претензії позивача неправомочні, оскільки, строки дії договорів закінчились, нараховані пені та штрафи за послуги, яких не було.

Відповідно до приписів п. 10 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи Положенням про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС.

Суд зазначає, що надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого кваліфікованим електронним підписом.

Документи, отримані електронною поштою без кваліфікованим електронним підписом або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Судом встановлено, що відповідь на позов відповідача надійшла до суду електронною поштою, яка не містить кваліфікованого електронного підпису, оригінал до суду не надходив, отже, така відповідь на позов відповідача не підлягає розгляду судом.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, тридцятиденний термін, наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, сплив, вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому, суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України).

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд визнав наявні в матеріалах справи № 908/2753/23 письмові докази достатніми для всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 23.11.2023.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

25.10.2010 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Укргазбанк (далі Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Капітал-Трейд (далі - Клієнт) був укладений Договір банківського рахунку № 51. Предметом якого є зберігання грошових коштів (в національній валюті України, в іноземній валюті), банківських металів та здійснення усіх видів операцій у відповідності з чинним законодавством України. Банк відкриває Клієнту поточні рахунки в національній валюті України та/або в іноземній валютах, та/або в банківських металах (рахунки), згідно наданих Клієнтом заяв про відкриття рахунків.

Позивач посилався на те, що на виконання вимог Положення про порядок реєстрації договорів, які передбачають виконання резидентами боргових зобов`язань перед нерезидентами за залученими від нерезидентів кредитами, позиками в іноземній валюті, що затверджене Постановою Правління НБУ №270 від 15.07.2014 року, Клієнт звернувся до Банку листом вих. №2 від 11.01.2011 року щодо надання згоди на обслуговування Банком операцій за Договором позики №1 від 24.12.2010.

Банк листом вих. № 12442/307/2011 від 19.01.2011 року на адресу Управління НБУ в Запорізькій області повідомив про згоду на обслуговування операцій за Договором позики від 24.12.2010 №1, укладеним між резидентом Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Капітал-Трейд» та нерезидентом «BASWYN LIMITED» (Республіка Кіпр).

Додатковою угодою №1 від 18.03.2011 року до Договору банківського рахунку №51 внесено зміни, а саме п. 1.1 Договору № 51 викладений в наступній редакції: «Для зберігання грошових коштів (в національній валюті України, в іноземній валюті), банківських металів та здійснення усіх видів операцій у відповідності з чинним законодавством України Банк відкриває Клієнту поточні рахунки в національній валюті України та/або в іноземних валютах та/або в банківських металах згідно наданих Клієнтом Заяв про відкриття поточних рахунків, які є невід`ємною частиною цього Договору: №4, в АБ «Укргазбанк», код Банка 320478».

Додатковою угодою № 1 до Договору позики № 1 від 24.12.2010, в зв`язку зі зміною реквізитів позичальника внесено зміни в розділ «Реквізити сторін», де зазначено рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК».

В зв`язку з переходом Банку на автоматизовану систему розрахунково-касового обслуговування та для забезпечення міграції клієнтів малого та середнього бізнесу 17 серпня 2015 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Укргазбанк (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Капітал-Трейд (Клієнт) було укладено Договір банківського рахунку № 125 (Договір), до якого відповідно перейшли всі діючи зобов`язання по обслуговуванню відповідача, в тому числі і обслуговування операцій за зазначеним Договором позики №1.

15 квітня 2016 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Укргазбанк та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Капітал-Трейд було укладено Додаткову угоду №1 до Договору банківського рахунку № 125 від 15.04.2016.

Відповідно до умов Додаткової угоди, сторони домовились внести зміни та доповнення до умов Договору шляхом викладення його в новій редакції (Договір).

Відповідно до даного Договору для зберігання грошових коштів (в національній валюті України, в іноземній валюті), банківських металів та здійснення усіх видів операцій у відповідності з чинним законодавством України Банк за заявами Клієнта відкрито 5 (п`ять) рахунків, в тому числі поточний рахунок № НОМЕР_1 в Відділенні №188/07 АБ «УКРГАЗБАНК», м. Запоріжжя, код Банка 320478 (п. 1.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1).

З матеріалів справи вбачається, що обслуговування операцій Клієнта здійснювалось саме за рахунком № НОМЕР_1 , який зазначено в Договорі банківського рахунку №125 від 17.08.2015.

Обслуговування Поточного(их) рахунку(ів) Клієнта здійснюється відповідно до режиму(ів) Поточного(их) рахунку(ів), встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України, а саме: касове обслуговування - прийом та видача готівкових грошових коштів та/або банківських металів з фізичною поставкою на підставі касових документів у відповідності з чинним законодавством України та згідно з правилами касової роботи в Банку; розрахункове обслуговування - зарахування на Поточний(і) рахунок(и) та списання з Поточного(их) рахунку(ів) грошових коштів або банківських металів на підставі платіжних інструментів (визначених пп.3.2.1 пункту 3.2 Розділу 3 цього Договору), а також Заяви про купівлю/продаж/конвертацію іноземної валюти/банківських металів (далі - Розрахункові документи), у відповідності з чинними законодавством України, та згідно з правилами роботи в Банку. Розрахункові та касові документи надаються Клієнтом до Банку за формою, встановленою Банком згідно з вимогами чинного законодавства України (п. 1.2 Договору в редакції Додаткової угоди).

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 Договору в редакції Додаткової угоди встановлено, що розрахункові документи Клієнта приймаються протягом операційного дня та виконуються Банком у строки, що встановлені цим Договором. Тривалість операційного дня, операційного часу встановлюється Банком самостійно і відображається у його внутрішніх документах (правилах) з якими Клієнт може ознайомитися на дошках об`яв або звернувшись до співробітника Банку. На підставі цього Договору Банк надає Клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування в т.ч. послуги з авізування гарантій та виконання операцій за авізованими гарантіями.

Пунктом 2.1 Договору в редакції Додаткової угоди встановлено, що банк зобоаязаний, зокрема, проводити комплексне обслуговування Поточного(их) рахунку(ів) Клієнта та здійснювати за дорученням Клієнта розрахункові та касові операції у відповідності з чинним законодавством України. Розрахункові документи на паперовому носії отримувати від Клієнта або його довіреної особи, яка визначена в листі, що Клієнт надає до Банку.

Згідно з п. 2.2.9 Договору в редакції Додаткової угоди встановлено, що Клієнт зобов`язаний сплачувати вартість послуг Банку за обслуговування за обслуговування Поточного(их) рахунку(ів) згідно з Тарифами, що є невід`ємної! частиною цього Договору та розміщені на офіційному сайті Банку.

Пунктом 4.1 Договору в редакції Додаткової угоди встановлено, що обслуговування Банком Поточного(их) рахунку(ів) Клієнта здійснюється за плату, визначену на підставі і у відповідності з затвердженими Тарифами Банку, що є невід`ємною частиною цього Договору та розміщені на офіційному сайті Банку. Клієнт, за домовленістю з Банком, самостійно обирає Тарифи на розрахунково-касове обслуговування, що діють в Банку на дату укладання цього Договору та згідно з якими Банк здійснюватиме обслуговування Поточного(их) рухунку(ів), шляхом надання до Банку повідомлення, що є невід`ємною частиною цього Договору, про обрання Клієнтом Тарифів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Повідомлення від 15.04.2016 Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Капітал-Трейд до Договору Клієнт попросив Банк встановити плату, визначену на підставі та у відповідності з затвердженими Тарифами Банку, що є невід`ємною частиною Договору банківського рахунку №125 від 17.08.2015 року та розміщені на офіційному сайті Банку по всіх поточних рахунках, що відкриті в Банку, застосовуючи Тариф «Розрахунковий».

Відповідно до п. 4.2-г Тарифного плану «Розрахунковий» встановлено, що за розрахункове обслуговування договору позики/кредиту, укладеного з нерезидентом після реєстрації в НБУ Клієнтом щомісячно сплачується/ або проводиться договірне списання Банком, до 5 числа місяця наступного за місяцем розрахункового обслуговування в період розрахункового обслуговування 250,00 грн. за кожний договір. Період розрахункового обслуговування - це період з дати реєстрації договору позики/кредиту, укладеного з нерезидентом в НБУ (отримання реєстраційного свідоцтва) до дати погашення позики/кредиту в повному обсязі перед нерезидентом або анулювання реєстраційного свідоцтва НБУ.

Як свідчить службова записка № 131/2023 від 16.08.2023 в.о. директора департаменту валютного нагляду АБ «Укргазбанк», станом на 16.08.2023 заборгованість за Договором позики №1 від 24.12.2010 не погашена.

Позивач посилався на те, що відповідачем порушено зобов`язання щодо оплати вартості послуг Банку за розрахункове обслуговування Договору позики №1 від 24.12.2010 року, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підстави виникнення господарських зобов`язань визначені в ст. 174 ГК України. Зокрема, господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України, підставами виникнення зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Згідно з ч. 1 ст. 1072 ЦК України, банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом.

За правилами ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання за Договором, а саме надавав послуги з відкриття та обслуговування рахунків відповідача.

Відповідно до п. 4.2-г Тарифного плану «Розрахунковий» встановлено, що за розрахункове обслуговування договору позики/кредиту, укладеного з нерезидентом після реєстрації в НБУ Клієнтом щомісячно сплачується/ або проводиться договірне списання Банком, до 5 числа місяця наступного за місяцем розрахункового обслуговування в період розрахункового обслуговування 250,00 грн. за кожний договір. Період розрахункового обслуговування - це період з дати реєстрації договору позики/кредиту, укладеного з нерезидентом в НБУ (отримання реєстраційного свідоцтва) до дати погашення позики/кредиту в повному обсязі перед нерезидентом або анулювання реєстраційного свідоцтва НБУ.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною першою ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем умови укладеного Договору виконано, надано відповідачу послуги з комплексного банківського обслуговування рахунку № 4.980.

Водночас, відповідач не виконав зобов`язання щодо оплати за Договором, відтак позивачем з 02.05.2019 нараховано заборгованість по 02.05.2022 з розрахункового обслуговування, розмір якої підтверджується виписками Банку по даному рахунку за період з 02.05.2019 по 02.05.2022.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позовна вимога про стягнення заборгованості за обслуговування рахунку в розмірі 9 279,50 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 6 659,86 грн - пені, 698,97 грн - 3 % річних та 3 423,16 грн - інфляційних втрат.

Відповідно до приписів ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 6 659,86 грн за період з 02.05.2019 по 18.04.2023.

Пунктом 6.3 Договору в редакції Додаткової угоди встановлено, що за несвоєчасну оплату Послуг Банку Клієнт зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого зобов`язання за кожен день такого прострочення.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що позивачем при розрахуванні суми пені не дотримано шестимісячного строку для її нарахування.

Таким чином, позивачем невірно здійснено нарахування суми пені, в зв`язку з чим, судом здійснено перерахунок, з дотриманням шестимісячного строку.

Отже, задоволенню підлягає сума пені в загальному розмірі 875,55 грн.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача за загальний період з 02.05.2019 по 18.04.2023 (по кожному місяцю окремо) 698,97 грн 3 % річних та 6 659,86 грн втрат від інфляції.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

Надані розрахунки 3 % річних, втрат від інфляції перевірені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» та встановлено, що нараховані суми є вірними, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про їх задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача за загальний період з 02.05.2019 по 18.04.2023 (по кожному місяцю окремо) 698,97 грн 3 % річних та 6 659,86 грн втрат від інфляції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Частинами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Капітал-Трейд (69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, буд. 107, кв. 114 ідентифікаційний код 36163732) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, ідентифікаційний код 23697280) 9 279 (дев`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять) грн 50 коп. заборгованості за Договором банківського рахунку № 125 від 17.08.2015, 875 (вісімсот сімдесят п`ять) грн 55 коп. пені, 698 (шістсот дев`яносто вісім) грн 97 коп. 3% річних, 3 423 (три тисяч чотириста двадцять три) грн 16 коп. інфляційних втрат.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Капітал-Трейд (69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, буд. 107, кв. 114 ідентифікаційний код 36163732) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, ідентифікаційний код 23697280) 1 910 (одну тисячу дев`ятсот десять) грн 12 коп. витрат зі сплати судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 23.11.2023

Суддя І.В. Давиденко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.