ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Справа № 924/372/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В. , суддя Саврій В.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електростанція" ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухваленого 02.08.23р. суддею Заярнюком І.В. у м.Хмельницькому, повний текст складено 04.08.23р. у справі № 924/372/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Суми-Електрод"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електростанція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом"

про стягнення 166 830,60 грн основного боргу, 750,05 грн 0,3% річних та 53 835,24 грн інфляційних витрат

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

05.04.2023 до господарського суду області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Суми-Електрод, м. Суми до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електростанція Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом, м. Нетішин Хмельницької області про стягнення 166 830,60 грн основного боргу, 6664,09 грн 3% річних та 49062,91 грн інфляційних витрат.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.08.23 у справі № 924/372/23 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Суми-Електрод" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електростанція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" про стягнення 166 830,60 грн основного боргу, 750,05 грн 0,3% річних та 53 835,24 грн інфляційних витрат.

Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Суми-Електрод" 166 830,60 грн основної заборгованості, 750,05 грн 0,3% річних, 53 835,24 грн інфляційних втрат, 3 338,37 грн витрат на оплату судового збору та 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання судового рішення.

В обґрунтування рішення, суд з посиланням на ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 538, 610, 612, 625, 626, 628, 629, 691, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 175,193 ГК України, умови договору, докази наявні в матеріалах справи, вказав, що позивач виконав свої зобов`язання за договором. Відповідач прийняв товар, однак не надав, а матеріали справи не місять доказів здійснення оплати вартості отриманого товару, прийшов до висновку про задоволення позову.

Крім того, з посиланням на ст. 617 ЦК України, ст. 218 ГК України, ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, суд зазначив, що відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами наявності форс-мажорних обставин для відповідача, і що саме такі обставини зробили неможливим виконання ним свого зобов`язання за договором та не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували скрутне фінансове становище саме відповідача, доказів вжиття відповідачем заходів щодо його покращення.

Не погодившись із винесеним рішенням, скаржник звернувся із апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.2023 у справі № 924/372/23 про стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 166 830,60 грн основної заборгованості, 53 835,24 грн інфляційних втрат, 750,05 грн 0,3% річних, 3 338,37 грн судового збору та 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалити нове рішення у справі №924/372/23 відповідно до якого відмовити позивачу у стягненні грошових коштів з відповідача.

Вказує, що відповідач в ході судового розгляду надав до суду клопотання з процесуальних питань від 07.06.2023 №45-30-1172/9589 в якому повідомив суд, що Указом Президента України від 12.05.2023 №279/2023 введено в дію рішення РНБО від 12.05.2023 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», відповідно до п. 3 додатку 1 на кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Суми - Електрод» (), а саме ОСОБА_1 , громадянина російської федерації введено персональні санкції строком на 10 років, наступного змісту:

1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;

2) обмеження торговельних операцій (повне припинення);

3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);

4) запобігання виведенню капіталів за межі України;

5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;

7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;

8) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України (повна заборона);

9) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;

10) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення;

11) заборона на набуття у власність земельних ділянок.

Також відповідач на підтвердження вказаних обставин додав до клопотання: витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; витяг з YouControl (https://youcontrol.com.ua/catalog/company_details/36066802/); витягу з сайту Опендатабот (https://opendatabot.Ua/c/36066802).

Зауважує, що відповідач у ході судового засідання звертав увагу суду на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» (далі - Постанова КМУ №187) відповідно до статей 12-1, 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установив до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на:

1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором): громадяни Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація, громадянин. Російської Федерації або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації;

2) відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання особами, пов`язаними з державою-агресором, крім безоплатного відчуження на користь держави Україна;

3) відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, або на користь Російської Федерації.

Крім цього, зауважує, що ТОВ «Суми-Електрод», який є позивачем у справі №924/372/23 в порядку п. 1 постанови КМУ від 03.03.2022 №187 належить до числа осіб, пов`язаних з державою-агресором (російською федерацією), оскільки кінцевим бенефіціарним власником якого є громадянин російської федерації ОСОБА_1 , який має вирішальний вплив на позивача, оскільки частка статутного капіталу (відсоток права голосу) якого складає 83,89 %, про, що ним було вказано у суді першої інстанції.

Отже, вважає, що на цей час і до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, на території України для резидентів України (в тому числі і відповідача) діє встановлений Постановою КМУ №187 мораторії (заборона) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є особи, пов`язані з державою-агресором (російською федерацією), до числа яких належить також позивач в силу приписів підпункту 1 пункту 1 Постанови КМУ №187.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надійшло, що в силу вимог ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення. Разом з тим, про відкриття апеляційного провадження позивач був належним чином повідомлений, про, що свідчить довідка про доставку електронного листа до електронної скриньки.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електростанція" ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.2 у справі №924/372/23 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

29.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Суми - Електрод (Постачальник) та Державним підприємством Національна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Хмельницька атомна електрична станція (Покупець) було укладено договір поставки № 17862/53-124-01-21-15225 від 29.07.2021.

Відповідно до п. 1.1. договору, - постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною які зазначаються в специфікації №1 (додаток № 1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

Місцем виконання даного договору згідно до п. 1.3. договору, - є місто Нетішин, Хмельницької області.

Поставка товару постачальником згідно до п. 3.1. договору, - здійснюється протягом 20 календарних днів з дати укладення сторонами договору.

Пунктом 3.2. договору передбачено, - поставка товару здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP згідно ІНКОТЕРМС 2020 на склад Вантажоотримувача за адресою: Хмельницьке відділення ВП Складське господарство склад № 5, вул. Енергетиків, 36 м. Нетішин, Хмельницька область 30100).

Відповідно до п. 3.8. договору, - датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної Вантажоотримувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до покупця з моменту поставки товару.

Згідно до п. 3.12. договору, - з товаром постачальник надає видаткову накладну оформлену українською мовою (оригінал, в 3-х примірниках) та документ про якість (сертифікат) виробника на Товар (оригінал).

Постачальник згідно п. 5.2. договору зобов`язаний надати покупцю електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством порядку в електронній формі строк, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Відповідно до п. 4.2. договору, - Ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією № 1 (додаток № 1 до договору).

Оплату за поставлений товар згідно до п. 5.1. договору, - покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатний товар згідно СОУ НАЕК 038:2021 Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії.

13.08.2021 позивач на виконання вимог п. 3.3. договору, направив на електронну адресу відповідача лист від 13.08.2021р.ю № 2т/603 про готовність товару до відвантаження.

16.08.2021 позивач відповідно до п.п. 1.1., 3.1,, 3.2. договору, поставив відповідачу товар передбачений специфікацією № 1 до договору загальною вартістю - 166 830, 60 грн, що підтверджується видатковими накладними № 210737 від 16.08.2021 на суму 161 790,60 грн, та № 210736 від 16.08.2021 на суму - 5040,00 грн.

Також, 16.08.2021 позивач з метою виконання умов викладених в п. 5.1. договору, зареєстрував в ЄРПН податкові накладні № 64 від 16.08.2021 на загальну суму- 161 790,60 грн, та № 65 від 16.08.2021 на загальну суму - 5040,00 грн.

На поставлений позивачем згідно видаткових накладних № 210737 від 16.08.2021, №210736 від 16.08.2021 товар, відповідачем згідно до умов п. 3.8. договору були складені ярлики на придатну продукцію № 119/10-21 від 20.08.2021, № 119-1/10-21 від 20.08.2021.

Таким чином, позивач належним чином, у встановлений строк (20 днів з дати укладення договору), та в повному обсязі виконав свої зобов`язання з поставки товару відповідачу по договору.

Відповідач з позивачем за отриманий товар не розрахувався. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем на день звернення з позовом до суду згідно договору поставки становить 166 830,60 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати згідно договору поставки № 17862/53-124-01-21-15225 від 29.07.2021 в сумі 53 835,24 грн та 0,3% річних в сумі 750,05грн.

В зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань, позивач подав позов про стягнення з відповідача заборгованість за договором поставки 166 830,60 грн основного боргу, 750,05 грн 0,3% річних та 53 835,24грн інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ч.1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають із договору поставки. Так, на підставі договору поставки № 17862/53-124-01-21-15225 від 29.07.2021 та специфікації № 1 позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 166 830,60 грн, що підтверджується підписаною між сторонами та скріпленою відтисками їх печаток видатковою накладною №210737 та №210736 від 16.08.2021.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У ч. 1 ст. 691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У п. 5.1 договору сторони передбачили, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатний товар згідно СОУ НАЕК 038:2021 „Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії.

Поставка товару здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з Інкотермс 2020 на склад вантажоотримувача за адресою: Хмельницьке відділення ВП Складське господарство/ склад № 5, вул. Енергетиків, 36, м. Нетішин, Хмельницької області, 30100 (п. 3.2 договору). Датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної вантажоотримувачем (п. 3.5 договору).

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як убачається із матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання за договором. Відповідач прийняв товар, однак обов`язку по його оплаті в строк встановлений договором не виконав.

З огляду на викладене, позивач звернувся із даним позовом до суду про стягнення 166 830,60 грн основного боргу, нарахувавши при цьому 3% річних та інфляційні нарахування.

Відповідач заперечуючи проти задоволення вказаного позову вказав, що указом Президента України від 12.05.2023 №279/2023 введено в дію рішення РНБО від 12.05.2023 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», відповідно до п. 3 додатку 1 на кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Суми - Електрод» (), а саме ОСОБА_1 , громадянина російської федерації введено персональні санкції строком на 10 років.

Зауважує, що ТОВ «Суми-Електрод», який є позивачем у справі №924/372/23 в порядку п. 1 постанови КМУ від 03.03.2022 №187 належить до числа осіб, пов`язаних з державою-агресором (російською федерацією), оскільки кінцевим бенефіціарним власником якого є громадянин російської федерації ОСОБА_1 , який має вирішальний вплив на позивача, оскільки частка статутного капіталу (відсоток права голосу) якого складає 83,89 %, а тому для відповідача діє встановлений Постановою КМУ №187 мораторій (заборона) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є особи, пов`язані з державою-агресором (російською федерацією).

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до інформації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Суми-Електрод» є ОСОБА_1 з відсотком частки статутного капіталу 83,89%. Тип бенефіціарного володіння: непрямий вирішальний вплив.

Указом Президента України від 12.05.2023 №279/2023 (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/279/2023#Text) введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)". Вказаним рішенням застосовано до ОСОБА_1 персональні санкції строком на 10 років.

Відповідно до пунктів 29 та 30 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» істотна участь - пряме або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами часткою у розмірі 10 і більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на керівництво чи діяльність юридичної особи; кінцевий бенефіціарний власник - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція.

Кінцевим бенефіціарним власником є: для юридичних осіб - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння); для трастів, утворених відповідно до законодавства країни їх утворення, - засновник, довірчий власник, захисник (за наявності), вигодоодержувач (вигодонабувач) або група вигодоодержувачів (вигодонабувачів), а також будь-яка інша фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність трасту (в тому числі через ланцюг контролю/володіння); для інших подібних правових утворень - особа, яка має статус, еквівалентний або аналогічний особам, зазначеним для трастів.

Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.

Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.

При цьому кінцевим бенефіціарним власником не може бути особа, яка має формальне право на 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, але є комерційним агентом, номінальним власником або номінальним утримувачем, або лише посередником щодо такого права.

Таким чином, ОСОБА_1 є фізичною особою, яка здійснює вирішальний непрямий вплив на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми-Електрод», від імені якої проводиться фінансова операція, оскільки володіє часткою у статутному капіталі товариства у розмірі не менше 25 відсотків. Тобто, ОСОБА_1 безпосередньо пов`язаний із Товариством з обмеженою відповідальністю «Суми-Електрод» відносинами контролю.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про санкції» з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції).

У частині першій статті 3 Закону України «Про санкції» передбачено, що підставами для застосування санкцій є: 1) дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб`єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод; 2) резолюції Генеральної Асамблеї та Ради Безпеки Організації Об`єднаних Націй; 3) рішення та регламенти Ради Європейського Союзу; 4) факти порушень Загальної декларації прав людини, Статуту Організації Об`єднаних Націй.

Рішенням Ради Національної безпеки України від 12 травня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», застосовано до ОСОБА_1 , громадянина російської федерації персональні санкції строком на 10 років, наступного змісту:

1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними; 2) обмеження торговельних операцій (повне припинення); 3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення); 4) запобігання виведенню капіталів за межі України; 5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; 6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами; 7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах; 8) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України (повна заборона); 9) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності; 10) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення; 11) заборона на набуття у власність земельних ділянок.

Отже, враховуючи застосування персональних спеціальних економічних санкцій до кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Суми-Електрод» Лук`яненка Володимира Матвійовича, а також пов`язаність останнього з Товариством з обмеженою відповідальністю «Суми-Електрод» відносинами контролю (наявність непрямого вирішального впливу щодо юридичної особи), апеляційний господарський суд дійшов висновку, що стягнення заборгованості за договором поставки №17862/53-124-01-21-15225 від 29.07.2021 суперечить законодавству України, а також нівелює мету застосування санкцій, яка визначена у статті 1 Закону України «Про санкції».

Крім того, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» на цей час і до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, на території України для резидентів України (в тому числі і відповідача) діє мораторій (заборона) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є особи, пов`язані з державою-агресором (російською федерацією), до числа яких належить також позивач в силу приписів підпункту 1 пункту 1 даної постанови.

Однак, судом першої інстанції не було надано оцінку вказаним вище обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, відповідно така апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Отже, в силу вимог ст. 129 ГПК України судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електростанція" ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.23 у справі № 924/372/23 задоволити.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.08.23 у справі № 924/372/23 скасувати. Прийняти нове рішення. У задоволенні позову відмовити.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Суми-Електрод" ( 40004, м. Суми, вул. Британська, 58, код 36066802) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Енергетиків, буд.20, код 21313677) 5 007,55 грн витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

4. Господарському суду Хмельницької області видати наказ на виконання цієї постанови.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

6. Справу №924/372/23 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.