ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
20 листопада 2023 року Справа № 924/417/23
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий суддя Мельник О.В.
суддя Олексюк Г.Є.
суддя Гудак А.В.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Фермерського господарства "Ясний Місяць" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат
за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ Груп" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.07.2023 та додаткове рішення від 07.08.2023
за позовом Фермерського господарства "Ясний Місяць"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ Груп"
про стягнення 239875,93 грн
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.07.2023 та додаткове рішення від 07.08.2023 у справі №924/417/23 залишено без змін, апеляційні скарги ТОВ "ВВТ Груп" без задоволення.
В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України стороною позивача у відзиві на апеляційну скаргу було заявлено розмір судових витрат у даній справі, що становить 10 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу понесених позивач за розгляд даної справи в суді апеляційної інстанції. Оскільки даний спір в суді апеляційної інстанції вирішено на користь позивача, тому у відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 року призначено до розгляду заяву ФГ «Ясний Місяць» про розподіл судових витрат в порядку письмового провадження без виклику сторін. Запропоновано відповідачу надати свої заперечення на вказану заяву.
Відповідач своїм правом на подачу заперечень щодо заяви про розподіл судових витрат не скористався, про розгляд вказаної заяви був належним чином повідомлений шляхом надіслання ували суду від 09.11.2023 року в електронний кабінет ТОВ «ВВТ Груп» (а.с. 167-168).
Пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що вказана заява позивача підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.
Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, тоді як конституційне право на професійну правничу допомогу не може бути обмежено.
У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Колегією суддів встановлено, що у відзиві на апеляційну скаргу позивачем було заявлено розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, що становить 10 000,00 грн., та в строки визначені частиною 8 статті 129 ГПК України подано суду апеляційної інстанції докази понесення позивачем таких витрат (а.с. 155-161).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 05.10.2023 року між Фермерським господарством «Ясний Місяць» та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська контора «Місяць і Партнери», в особі керуючого партнера - Місяця Андрія Петровича укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є надання клієнту (позивачу) правової допомоги по забезпеченню представництва клієнта в Північно-західному апеляційному господарському суді з питань розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВТ ГРУП» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.07.2023 року у справі №924/417/23 та апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВТ ГРУП» на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області 07.08.2023 року у цій же справі (а.с. 158-159).
Відповідно до п. 4.1. укладеного договору вартість професійної правничої допомоги наданої адвокатським об`єднанням клієнту становить 10 000 грн. (десять тисяч гривень). Сторони погодили, що вартість правової допомоги з представництва інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції є фіксованою.
За змістом ч.3 ст.237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.26 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон) встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону).
Згідно з ч.1 ст.30 Закону, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.
Частинами 1, 2 ст.30 Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Із аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.12.2022 у справі №922/1964/21).
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч.1 ст.30 Закону як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п.5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Із аналізу ч.5 ст.129 ГПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади господарського законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд повинен враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Крім того, апеляційний суд також враховує, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.126 ГПК України (схожа правова позиція, викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі №206/6537/19).
Таким чином, оцінюючи заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.126 ГПК України, судом апеляційної інстанції враховано, що спір у цій справі не відноситься до категорії складних спорів, судова практика є сталою, великої кількості Законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Окрім того, оцінюючи подані позивачем відзиви на апеляційні скарги на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу, що вказані відзиви не є достатньо об`ємним (по 4 аркуші, а.с. 131-134, а.с. 137-140), а тому не потребували значного часу для їх підготовки та написання. Крім того, правова позиція позивача у справі була сталою і не зазнала змін протягом розгляду спору як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, а відтак адвокат був знайомий із спірними правовідносини та обставинами справи.
Враховуючи викладене, проаналізувавши наведений у Розрахунку судових витрат на правову допомогу (а.с. 161) детальний опис наданих позивачу послуг під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшити розмір заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу до 5000 грн.
Керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, критеріїв реальності адвокатських витрат, співмірності та розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги складність справи, обставини справи та характер спірних правовідносин, з урахуванням вчинених процесуальних дій адвоката у даній справі, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції та стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.123, 126, 129, 130, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд
1. Заяву Фермерського господарства «Ясний Місяць» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №924/417/23 задоволити частково.
3. Господарському суду Хмельницької області видати судовий наказ.
4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.
Головуючий суддя Мельник О.В.
Суддя Олексюк Г.Є.
Суддя Гудак А.В.