ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 Справа № 914/1179/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянув матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції у Львівській області

до відповідача Комунального підприємства "Стрийводоканал"

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Стрийської міської ради

про стягнення збитків в розмірі 967619,12 грн

за участю представників:

від позивача Валько В.Р.

від відповідача Джуфер-Босик В.М.

від третьої особи не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Державною екологічною інспекцією у Львівській області до відповідача Комунального підприємства "Стрийводоканал" за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Стрийської міської ради про стягнення збитків в розмірі 967619,12 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні 09.11.2023 позові вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.11.2023 проти позовних вимог заперечив, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, що наведені у відзиві на позовну заяву та у запереченні на відповідь на відзив.

Третя особа явку представника в судове засідання 09.11.2023 не забезпечила.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, суд встановив таке.

28.10.2021 Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством "Стрийводоканал", про що складено акт перевірки №803/04/1077 від 28.10.2021. Перевіркою встановлено таке: КП "Стрийводоканал" наявний дозвіл на СВК №1/ЛВ/49д-21 від 04.01.2021, з терміном дії з 31.12.2020 по 31.12.2023, виданий Державним агентством водних ресурсів України.

За наслідками перевірки, проаналізувавши надані результати досліджень стічних вод КОС у період з 13.08.2021 по 18.10.2021 встановлено, що скид зворотних (стічних) вод з очисних споруд КП "Стрийводоканал" випуском №1 здійснюється з перевищенням встановлених лімітів скидання забруднюючих речовин (гранично допустимі скиди (ГДС)). Показники вимірювань за період з 13.08.2021 по 18.10.2021 надано на підставі первинної документації лабораторії КОС із "Журналу для розрахунку досліджень стічних і зворотних вод хім. Лабораторії", які скеровано листом КП "Стрийводоканал" вих.№213/1.5 від 25.10.2021. Як встановлено перевіркою, скид недостатньо очищених зворотних (стічних) вод з очисних споруд КП "Стрийводоканал" випуском №1 у річку Стрий призводить до забруднення поверхневих вод.

Відповідно до протоколу №507-509 вимірювань показників складу та властивостей вод від 23.10.2021 встановлено, що скид зворотних вод з очисних споруд Комунального підприємства "Стрийводоканал" здійснювався з перевищенням встановлених нормативів ГДС встановлених дозволом на спеціальне водокористування №1/ЛВ/49д-21 від 04.01.2021, з терміном дії з 31.12.2020 по 31.12.2023, виданий Державним агентством водних ресурсів України. КП "Стрийводоканал" надано довідку вих.№214/1.5 від 25.10.2021 про фактичну витрату зворотних (стічних) вод випуском №1 з очисних споруд в р. Стрий за період з 13.08.2021 по 18.10.2021.

Спеціалістами відділу інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Львівській області (акредитованим на право виконання вимірювань) в період проведення позапланового заходу проведено відбір проб зворотних вод, що скидаються з очисних споруд випуском №1 у річку Стрий (за межами м.Стрий), акт відбору проб води: №507-509 від 18.10.2021.

За результатами вимірювання зворотних (стічних) вод (за період з 13.08.2021 по 18.10.2021), які скидаються з очисних споруд в річку Стрий, встановлено, що скид зворотних вод з очисних споруд КП "Стрийводоканал" здійснювався з перевищення встановлених лімітів скидання забруднюючих речовин (гранично допустимі скиди (ГДС)).

Як зазначає позивач, вищезазначене є порушенням вимог статей 44, 70, 95, 110 Водного Кодексу України, статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Згідно з актом перевірки №803/04/1077 від 28.10.2021 лабораторією інспекції надано висновки про те, що КП "Стрийводоканал" здійснено перевищення встановлених дозволом на спецводокористування нормативів ГДС та виявлено перевищення по таких показниках: БСК5, ХСК, СПАР, азот амонійний, залізо загальне, сульфати, нітрити, фосфати, завислі речовини, хлориди. Фактична витрата зворотних (стічних) вод (Q), що скидались з очисних споруд КП "Стрийводоканал" за період з 13.08.2021 по 18.10.2021 становить - 190,4 куб.м/год (довідка КП "Стрийводоканал" №вих.214/1.5 від 25.10.2021). Тривалість наднормативного скиду за період з 13.08.2021 по 18.10.2021 67 днів, що становить 1608 годин.

Як вказано у позовній заяві, за вищевказаними результатами вимірювань інспекцією проведено розрахунок завданої шкоди за Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів від 20.07.2009 №389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783 (зі змінами внесеними згідно наказу Мінекології та природніх ресурсів України від 30.06.2011 №220, та №367 від 13.10.2015), розмір якої становить 967619,12 грн.

Отже, як стверджує позивач, у діях відповідача наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка відповідача, яка виражається у бездозвільному користуванні водними ресурсами; безпосередній причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, оскільки шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання природоохоронного законодавства.

При цьому у позовній заяві вказано, що Державною екологічної інспекцією у Львівській області за результатами інструментально лабораторного контролю вод КП "Стрийводоканал" притягнуто до адміністративної відповідальності головного інженера КП "Стрийводоканал" за правопорушення передбачене п.3 ч.1 ст.ст. 70, 95, 110 Водного кодексу України, п.7 ч.11 ст.44 Водного Кодексу України за допущення порушення правил охорони водних ресурсів, а саме скид зворотних стічних вод з очисних споруд підприємства з перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скиду, про що складено постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.11.2021 №1633-04.

Як вказано у позовній заяві, дана постанова була добровільно сплачена порушником, що свідчить про факт визнання ним своєї вини у здійсненому правопорушенні.

Як стверджує позивач, інспекцією направлялася на адресу відповідача претензія №8 від 18.01.2022 про добровільне відшкодування шкоди, однак вказана претензія була залишена відповідачем без розгляду, з огляду на що позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути збитки в розмірі 967619,12 грн на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області на спеціальний рахунок Стрийської територіальної громади.

Відповідач проти позову заперечив, подавши відзив на позовну заяву, в якому Комунальне підприємство "Стрийводоканал" зазначає, що воно є комунальним підприємством, засновником якого є орган місцевого самоврядування, а саме Стрийська міська рада.

При цьому, як вказано у відзиві на позовну заяву, згідно із статтею 33 ЗУ "Про місцеве самоврядування", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження, зокрема як, здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів, з огляду на що проведення реконструкції очисних споруд м. Стрий Львівської області, які перебувають в комунальній власності, належить до зобов`язань Стрийської міської ради. При цьому як зазначив відповідач, відповідно до пункту 3.5. статуту, підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями держави та засновника.

У відзиві на позовну заяву також вказано, що відповідач власним коштом проводив поточний та частковий ремонт повітропроводів, робочих площадок та перил, механічних решіток і очищення карт, і при цьому адміністрація КП "Стрийводоканал" неодноразово зверталась до Стрийської міської ради, як засновника підприємства, з потребою фінансування робіт по ремонту головної каналізаційної насосної станції та каналізаційного колектора ГКНС КОС в с.Добряни. Крім того як зазначив відповідач, він у своїх листах неодноразово повідомляв про те, що каналізаційні очисні споруди м.Стрий перебувають в аварійному стані, внаслідок чого технологічний процес очистки порушений та проходить не в повному обсязі.

Відповідач також зазначив про те, що оскільки щомісяця середнє надходження коштів на рахунок підприємства становить лише 5 млн, з яких необхідно сплатити загальнообов`язкові платежі, заробітну плату працівникам, за електричну енергію, паливно-мастильні матеріали та інші поточні витрати для забезпечення безперебійної роботи підприємства, тому відповідач не має можливості сплатити заявлену до стягнення суму.

Також відповідач зазначив, що КП "Стрийводоканал" є підприємством критичної інфраструктури (наказ "Про затвердження секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури за типом основної послуги" від 07.09.2022 №167), основним видом діяльності якого є надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у місті Стрий.

Як вказано у відзиві на позовну заяву, відповідач усвідомлює, що скид зворотних вод з очисних споруд КП "Стрийводоканал" здійснюється з перевищенням встановлених лімітів скидання забруднюючих речовин, однак підприємство не може зупинити надання послуг споживачам з підстав, що наведені у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим як зазначив відповідач, станом на сьогодні роботи, які необхідні для проведення реконструкції головної каналізаційної насосної станції (1-й пусковий комплекс) виконані на 60%.

Враховуючи вищезазначене, відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Третьою особою подано пояснення щодо предмета спору у даній справі, в яких Стрийська міська рада зазначає, що починаючи 2021 року спільними зусиллями адміністрації КП "Стрийводоканал" та посадових осіб Стрийської міської ради виконувалися роботи на об`єкті: «Реконструкція головної каналізаційної насосної станції в с. Добряни Стрийського району Львівської області» (перший етап механічної очистки стоків), однак у лютому 2022 року відповідно до рішення Антимонопольного комітету роботи було призупинено з ціллю надання роз`яснень, щодо вищевказаного рішення.

Третя особа у своїх поясненнях посилається на те, що 24.02.2022 в Україні було оголошено воєнний стан та відповідно до змін до Постанови КМУ від 09.06.2021р. №590 «Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану» заборонено фінансування об`єктів капітального будівництва, а також у зв`язку із вкрай неясною ситуацією щодо подальшого виконання та фінансування робіт договір було розірвано за взаємною згодою сторін, профінансовано виконані роботи та зупинено виконання робіт на об`єкті.

Як зазначила третя особа, Стрийська міська рада на даний час вживає всіх необхідних заходів для недопущення порушень законодавства щодо охорони навколишнього середовища в межах фінансової можливості міського бюджету.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Водного кодексу України та іншими спеціальними нормативно-правовими актами у сфері природоохоронного законодавства. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто є деліктною відповідальністю.

За приписами частини 1 статті 13, статті 14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до положень статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб тощо.

Статтею 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей. Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.

Відповідно до положень статей 66, 68 Конституції України, статей 49, 153 Господарського кодексу України та статей 41, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою; вини заподіювана шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Стосовно підстав для стягнення збитків у сфері охорони водних ресурсів, суд зазначає таке.

Водні відносини в Україні регулюються Водним кодексом України, Законами та іншими актами законодавства.

Завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування (стаття 2 Водного кодексу України).

Відповідно до преамбули Водного кодексу України, всі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ екологічного розвитку і соціального добробуту.

Усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд, води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування (статті 3, 6 Водного кодексу України).

Згідно з вимогами статті 1 Водного кодексу України, водокористування - це використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); ліміт скиду забруднюючих речовин - граничний обсяг скиду забруднюючих речовин у поверхневі водні об`єкти, який встановлюється в дозволі на спеціальне водокористування.

Статтею 46 Водного кодексу України та статтею 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що використання природних ресурси в Україні, у тому числі і водних, здійснюється в порядку загального та спеціального.

Частинами 1 та 2 статті 48 Водного кодексу України унормовано, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

У відповідності до статті 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

При цьому водокористувачі зобов`язані дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу тощо (стаття 44 Водного кодексу України).

Статтею 70 Водного кодексу України передбачено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань та за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Окрім того, відповідно до положень пункту 15 Правил охорони поверхових вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №465 від 25.03.1999, скидання зворотних вод у водні об`єкти допускається тільки за умови одержання в установленому порядку дозволу на спеціальне водокористування, а пунктом 17 Правил визначено, що граничний обсяг скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти встановлюється у дозволі на спеціальне водокористування.

Зазначені правила є обов`язковими для виконання всіма підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, діяльність яких щодо скидання зворотних вод у водні об`єкти впливає або може вплинути на стан поверхневих вод.

Згідно із статтею 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі розміри викидів та скидів у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Усі води, як визначає стаття 95 Водного кодексу України (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.

Згідно із пунктом 6 частини 3 статті 110 Водного кодексу України, відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Судом встановлено, що за наслідками перевірки, проаналізувавши надані результати досліджень стічних вод КОС у період з 13.08.2021 по 18.10.2021 інспекцією встановлено, що скид зворотних (стічних) вод з очисних споруд КП "Стрийводоканал" випуском №1 здійснюється з перевищенням встановлених лімітів скидання забруднюючих речовин (гранично допустимі скиди (ГДС)). Як встановлено перевіркою, скид недостатньо очищених зворотних (стічних) вод з очисних споруд КП "Стрийводоканал" випуском №1 у річку Стрий призводить до забруднення поверхневих вод.

За наслідками перевірки інспекцією складено акт перевірки №803/04/1077 від 28.10.2021. Тривалість наднормативного скиду за період з 13.08.2021 по 18.10.2021 67 днів, що становить 1608 годин. Відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів від 20.07.2009 №389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783 (зі змінами внесеними згідно наказу Мінекології та природніх ресурсів України від 30.06.2011 №220, та №367 від 13.10.2015) інспекцією проведено розрахунок збитків завданих державі, розмір яких становить 967619,12 грн.

Враховуючи наведене, відповідачем допущено порушення вимог статей 44, 70, 95, 110 Водного Кодексу України, статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 1.6. Роз`яснень Вищого Господарського суду України "Про деякі питання вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього середовища" від 27.06.2001 №02-5/744, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Аналогічна правова позиція щодо презумпції вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №925/119/18 та від 27.05.2021 у справі №761/12945/19.

Відповідно до частини 1 статті 111 Водного кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Як вже зазначалося судом, відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи:

1) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

2) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо);

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

4) вина особи, що завдала шкоду.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Протиправність поведінки відповідача полягає у порушенні вимог статей 44, 70, 95, 110 Водного Кодексу України, статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", про що складено акт перевірки №803/04/1077 від 28.10.2021.

Крім того судом встановлено, що Державною екологічної інспекцією у Львівській області за результатами інструментально лабораторного контролю вод КП "Стрийводоканал" притягнуто до адміністративної відповідальності головного інженера КП "Стрийводоканал" за правопорушення передбачене п.3 ч.1 ст.ст. 70, 95, 110 Водного кодексу України, п.7 ч.11 ст.44 Водного Кодексу України за допущення порушення правил охорони водних ресурсів, а саме скид зворотних стічних вод з очисних споруд підприємства з перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скиду, про що складено постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.11.2021 №1633-04.

Частиною 1 статті 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Розмір завданої шкоди визначений на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів від 20.07.2009 №389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783 (зі змінами внесеними згідно наказу Мінекології та природніх ресурсів України від 30.06.2011 №220, та №367 від 13.10.2015), розмір якої становить 967619,12 грн.

Причинний зв`язок полягає у тому, що дії відповідача призвели до перевищення встановлених дозволом на спецводокористування нормативів ГДС щодо скиду зворотних вод у річку Стрий з очисних споруд КП "Стрийводоканал" після очистки, внаслідок чого відбувається забруднення поверхневих вод.

За таких обставин, суд вважає, що наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, а збитки, заподіяні внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в сумі 967619,12 грн підлягають стягненню з відповідача.

Щодо заперечень відповідача необхідно зазначити таке.

Згідно з частинами 1-3 статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже враховуючи вищезазначене відповідачем не спростованого того, що в даному випадку на нього покладений обов`язок відшкодувати збитки, заподіяні внаслідок недотримання ним природоохоронного законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 967619,12 грн шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

При зверненні до суду із позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 14514,29 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №126 від 07.04.2023 на суму 14514,29 грн.

Отже, враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 14514,29 грн витрат по сплаті судового збору, оскільки позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Стрийводоканал" (82400, Львівська область, місто Стрий, вулиця Нижанківського, 49, ідентифікаційний код 05432968) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області (79026, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 98, ідентифікаційний код 38057086) на спеціальний рахунок Стрийської територіальної громади збитки у сумі 967619,12 грн.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Стрийводоканал" (82400, Львівська область, місто Стрий, вулиця Нижанківського, 49, ідентифікаційний код 05432968) на користь Державної екологічної інспекції у Львівській області (79026, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 98, ідентифікаційний код 38057086) 14514,29 грн витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 20.11.2023.

Суддя Петрашко М.М.