ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023м. ДніпроСправа № 904/3120/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвадів будматеріали", с. Розвадів, Стрийський район, Львівська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод металевих конструкцій "ОПОРА", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення сплаченої суми попередньої оплати за договором виготовлення та поставки, пені, 20% річних, інфляційних втрат

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Розвадів будматеріали" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод металевих конструкцій "ОПОРА" і просило суд стягнути основний борг у розмірі 222 713,20 грн., пеню у розмірі 41 201,94 грн., 3% річних у розмірі 12 392,62 грн., інфляційні втрати у розмірі 78 085,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач на виконання умов Договору виготовлення та поставки № 6 від 19.04.2021 сплатив Відповідачу 3 002 641,77 грн. Однак Відповідач виготовив і передав (поставив) Позивачу товар лише на суму 2 779 928,57 грн., товар на суму 204 712,75 грн. не виготовив та не передав (поставив), передплату у розмірі 222 713,20 грн. (передплата за товар у розмірі 204 712,75 грн. та вартість сплачених послуг за доставку у розмірі 18 000,45 грн.) не повернув.

Ухвалою суду від 20.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

21.11.2023 від Позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він просив суд:

- стягнути з Відповідача основний борг у розмірі 222 713,20 грн., пеню у розмірі 8 908,53 грн., 20% річних у розмірі 4 881,39 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 113,57 грн.;

- зазначити в резолютивній частині рішення суду про нарахування пені та процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України (до моменту виконання рішення).

21.11.2023 від Позивача надійшла заява про повернення частини сплаченого судового збору, в якій він просив суд повернути йому з Державного бюджету України частину сплаченого судового збору у розмірі 1 751,65 грн.

Відповідач відзив на позов, а також докази повної оплати до суду не надав, ухвалу суду від 20.06.2023 про відкриття провадження у справі направлено на його електронну пошту, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 62, 63), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 65).

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Розвадів будматеріали" (далі Позивач, Замовник) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод металевих конструкцій "ОПОРА" (далі Відповідач, Виконавець) укладено Договір виготовлення та поставки № 6 (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується у встановлений Договором термін за завданням Замовника виготовити і передати Замовнику металоконструкції (далі товар), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити товар за ціною і на умовах, визначених Договором.

У п. 1.2 Договору передбачено, що виготовлення товару здійснюється у відповідності до проектної документації (КМД), яка передається Виконавцю у затвердженому вигляді (зі штампом "в виробництво робіт") до початку робіт.

За умовами п. 1.3 Договору обсяг товару, ціна за одиницю товару, загальна вартість, умови та строки поставки, технічні характеристики зазначаються у Специфікаціях (Додатках до Договору), що є невід`ємними частинами Договору.

Згідно з п. 1.4 Договору строк виготовлення товару, якщо інше не зазначено у Додатках, складає 30 календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного Додатку.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальну суму Договору складають суми усіх додатків, які будуть укладені протягом строку дії Договору та мають юридичну силу специфікації. Орієнтована сума Договору становить 10 000 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ). Сума Специфікації може підлягати зміні за погодженням обох сторін, лише у разі внесення змін до проектної документації, які призвели до вмотивованого збільшення кількості товару та збільшення обсягів робіт. Виконавець при поставці товару зобов`язується дотримуватись погодженої сторонами твердої договірної ціни.

Згідно з п. 2.2 Договору загальна вартість товару визначається у відповідності до загальної ваги конструкцій по кресленням з урахуванням вимог ДСТУ Б В.2.6-199:2014.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що розрахунки за Договором здійснюються за кожною Специфікацією окремо, на підставі наданих рахунків-фактур, шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний банківський рахунок Виконавця у порядку, передбаченому Додатками (Специфікаціями) до Договору.

За умовами п. 3.1 Договору умови поставки товару: СРТ с. Розвадів Львівська обл. відповідно до правил Інкотермс 2010.

Відповідно до п. 3.2 Договору товар передається Замовнику шляхом підписання обома сторонами актів приймання-передачі. Разом з товаром Виконавець передає Замовнику оригінали таких документів:

- рахунок-фактуру;

- акт приймання-передачі.

Згідно з п. 3.3 Договору перевірка дотримання Виконавцем умов Договору відносно номенклатури, кількості і якості поставленого товару здійснюється уповноваженим представником Замовника у момент передачі товару Замовнику.

За умовами п. 3.4 Договору обов`язки Виконавця з поставки товару вважаються виконаними в момент їх передачі Замовнику, з цього ж моменту до Замовника переходять ризики випадкового знищення та пошкодження товару. Датою поставки товару вважається дата їх фактичної передачі Замовнику у місці поставки, що підтверджується актом приймання-передачі, підписаним представниками обох сторін.

Відповідно до п. 5.1 Договору Замовник зобов`язаний, зокрема:

5.1.1 своєчасно проводити розрахунки за товар в порядку та на умовах, визначених Договором;

5.1.2 Замовник зобов`язаний протягом 3-х робочих днів з моменту отримання повідомлення від Виконавця про готовність товару до транспортування, направити свого представника для прийняття виготовленого товару або пред`явлення в письмовій формі переліку виявлених дефектів, потребуючих виправлення;

5.1.3 Замовник зобов`язаний забезпечити приймання та транспортування виготовленого товару протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання повідомлення від Виконавця про готовність товару до транспортування зі складу Виконавця згідно умов поставки.

Згідно з п. 5.2 Договору Виконавець зобов`язаний, зокрема:

5.2.1 повідомити Замовника про дату готовності товару до поставки/транспортування;

5.2.2 виготовити та передати у власність Замовника (поставити) товар у номенклатурі, кількості, за якістю та у строки, визначені Договором;

5.2.4 на вимогу Замовника проводити звірку взаємних розрахунків, а також підписувати акти звірки взаєморозрахунків.

За умовами п. 7.1 Договору за порушення строків поставки (відвантаження) чи непоставку товару Виконавець сплачує Замовнику неустойку у розмірі 0,1% від вартості непоставленого/недопоставленого товару за кожний день прострочення поставки.

У п. 7.4 Договору передбачено, що у випадку прострочення поставки товару понад 7 календарних днів Виконавець зобов`язаний за письмовою вимогою Замовника повернути усю здійснену Замовником передплату протягом 3-х банківських днів з дати отримання вимоги від Замовника та додатково сплатити штраф у розмірі 5% від вартості непоставленого вчасно товару.

Згідно з п. 7.5 Договору за порушення термінів повернення Виконавцем коштів Замовнику, що передбачені п.п. 4.2, 7.4 Договору, Замовник має право нарахувати Виконавцю та стягнути з нього проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20% річних за весь час прострочення.

Пунктом 11.1 Договору передбачено, що Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і скріплення печатками та діє до 31.12.2022.

У відповідності до умов Договору між сторонами підписано Специфікації на виготовлення та поставку металоконструкцій на загальну суму 2 984 641,29 грн., а саме:

- Специфікація № 1 від 10.06.2021 на суму 2 093 466,75 грн.;

- Специфікація № 2 від 10.06.2021 на суму 291 139,88 грн.;

- Специфікація № 3 від 17.06.2021 на суму 163 901,11 грн.;

- Специфікація № 4 від 17.06.2021 на суму 231 420,80 грн.;

- Специфікація № 5 від 17.06.2021 на суму 204 712,75 грн.

Вищевказаними умовами Специфікацій термін виготовлення Відповідачем металоконструкцій - 30 календарних днів з моменту отримання передплати.

Відповідач виставив Позивачу рахунки на оплату № 6 від 19.04.2021 на суму 2 093 466,78 грн., № 7 від 30.04.2021 на суму 110 954,45 грн., № 9 від 17.05.2021 на суму 180 185,44 грн., № 10 від 24.05.2021 на суму 163 901,11 грн., № 11 від 25.05.2021 на суму 249 421,23 грн., № 13 від 31.05.2021 на суму 204 712,76 грн. (а.с. 38-43).

На виконання умов Договору Позивач здійснив попередню оплату за товар у розмірі 2 984 641,32 грн. та вартість послуг за доставку товару у розмірі 18 000,45 грн., а всього на суму 3 002 641,77 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 886 від 22.04.2021, № 1129 від 14.05.2021, № 1172 від 20.05.2021, № 1176 від 20.05.2021, № 1243 від 25.05.2021, № 1293 від 25.05.2021, № 1385 від 01.06.2021, № 1405 від 01.06.2021, № 1484 від 04.06.2021, № 1541 від 10.06.2021, № 1692 від 17.06.2021, № 1693 від 17.06.2021 (а.с. 44-55).

Відповідно до актів приймання-передачі №№ 1, 2, 3, 4 від 01.07.2022 Відповідачем виготовлено та передано (поставлено) Позивачу металоконструкції на загальну суму 2 779 928,57 грн., чим було виконано зобов`язання Відповідачем за Специфікаціями № 1 від 10.06.2021, № 2 від 10.06.2021, № 3 від 17.06.2021 та № 4 від 17.06.2021 (а.с. 28-31).

Однак Відповідач не виготовив та не передав Позивачу товар на суму 204 712,75 грн. за Специфікацією № 5 від 17.06.2021.

23.03.2023 Позивач надіслав Відповідачу претензію за № 618 від 23.03.2023 про повернення сплаченої суми передплати у розмірі 222 713,20 грн. та акт звіряння взаємних розрахунків від 20.03.2023 (а.с. 32-36).

Водночас, вказана претензія разом із конвертом 11.04.2023 була повернута Позивачу відділенням поштового зв`язку, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 70, 71).

Відповідач не повернув Позивачу суму 222 713,20 грн., що включає в себе передплату за товар у розмірі 204 712,75 грн. та вартість сплачених послуг за доставку у розмірі 18 000,45 грн., що і є причиною виникнення спору.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 5 статті 254 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Із матеріалів справи вбачається, що Позивач здійснив попередню оплату за товар, передбачений Специфікацією № 5 від 17.06.2021 на суму 204 712,75 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1405 від 01.06.2021, № 1693 від 17.06.2021.

Враховуючи умови Специфікації № 5 від 17.06.2021 до Договору та положення ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, Відповідач повинен був поставити товар за цією Специфікацією (30 календарних днів з моменту отримання передплати) у строк до 19.07.2021 включно.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не здійснив поставку товару за Специфікацією № 5 від 17.06.2021 у встановлений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За приписами ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

У п. 7.4 Договору передбачено, що у випадку прострочення поставки товару понад 7 календарних днів Виконавець зобов`язаний за письмовою вимогою Замовника повернути усю здійснену Замовником передплату протягом 3-х банківських днів з дати отримання вимоги від Замовника та додатково сплатити штраф у розмірі 5% від вартості непоставленого вчасно товару.

23.03.2023 Позивач надіслав Відповідачу претензію за № 618 від 23.03.2023 про повернення сплаченої суми передплати у розмірі 222 713,20 грн. та акт звіряння взаємних розрахунків від 20.03.2023 (а.с. 32-36).

Водночас, вказана претензія разом із конвертом 11.04.2023 була повернута Позивачу відділенням поштового зв`язку, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 70, 71).

Отже, Відповідач повинен був повернути передплату у розмірі 222 713,20 грн. у строк до 14.04.2023 включно.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що доказів повернення суми передплати у розмірі 222 713,20 грн. чи поставки товару за Специфікацією № 5 від 17.06.2021 матеріали справи не містять, відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України у Позивача виникло право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від Відповідача, який одержав суму попередньої оплати товару і не передав його, тому позовна вимога щодо стягнення з Відповідача суми попередньої оплати у розмірі 222 713,20 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як вказувалось вище, за умовами п. 7.1 Договору за порушення строків поставки (відвантаження) чи непоставку товару Виконавець сплачує Замовнику неустойку у розмірі 0,1% від вартості непоставленого/недопоставленого товару за кожний день прострочення поставки.

Позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з Відповідача пеню за непоставку товару за період з 17.04.2023 по 26.05.2023 у розмірі 8 908,53 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено вірно, тому позовна вимога щодо стягнення з Відповідача пені у розмірі 8 908,53 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, згідно з п. 7.5 Договору за порушення термінів повернення Виконавцем коштів Замовнику, що передбачені п.п. 4.2, 7.4 Договору, Замовник має право нарахувати Виконавцю та стягнути з нього проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20% річних за весь час прострочення.

Позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з Відповідача 20% річних (за прострочення повернення передплати) за період з 17.04.2023 по 26.05.2023 у розмірі 4 881,39 грн. та інфляційні втрати (за прострочення повернення передплати) за травень 2023 року у розмірі 1 113,57 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 20% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено вірно, тому позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача 20% річних у розмірі 4 881,39 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 113,57 грн. підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача основного боргу у розмірі 222 713,20 грн., пені у розмірі 8 908,53 грн., 20% річних у розмірі 4 881,39 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 113,57 грн.

Щодо вимоги Позивача про нарахування пені та 20% річних до моменту виконання рішення в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз наведеної вище норми чинного законодавства свідчить про те, що остання передбачає право, а не обов`язок суду зазначити про нарахування відсотків або пені у рішенні про стягнення боргу. Крім того, саме на суд покладено обов`язок встановлення правильності нарахованих платежів, пов`язаних з несвоєчасним виконанням зобов`язання, тому, враховуючи встановлені обставини справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви покладається на Відповідача.

При розгляді справи, з урахуванням остаточних вимог Позивача, які викладені у заяві про зменшення позовних вимог, судом встановлена переплата Позивача судового збору у розмірі 1 751,65 грн., яка підлягає поверненню останньому з Державного бюджету України за ухвалою суду після ухвалення судом відповідного рішення у цій справі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод металевих конструкцій "ОПОРА" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Миколи Лисенка, 66, кв. 54, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвадів будматеріали" (81634, Львівська область, Стрийський район, с. Розвадів, вул. Степана Бандери, 40, ідентифікаційний код в ) сплачену суму попередньої оплати у розмірі 222 713,20 грн., пеню у розмірі 8 908,53 грн., 20% річних у розмірі 4 881,39 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 113,57 грн., судовий збір у розмірі 3 564,25 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

27.11.2023