РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.10.2023Справа № 910/3589/23

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко - Легких Г. П.,

за участю секретаря - Конон В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/3589/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Танос Текнолоджи» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 27)

До Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6)

За участю прокурора Офісу Генерального прокурора

про зобов`язання вчинити дії

За участі представників сторін:

Від позивача: не прибув;

Від відповідача: Хатунцева І. В. - самопредставництво, витяг з ЄДРПОУ;

Прокурор: Толстореброва О. О. - службове посвідчення;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Танос Текнолоджи» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства оборони України про зобов`язання виконати умови договору про закупівлю товару № 14-03/2 від 14.03.2022 та прийняти товар.

Також позивач просив залучити в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військову частину НОМЕР_1 , Військову частину НОМЕР_2 , Військову частину НОМЕР_3 , Військову частину НОМЕР_4 .

13.03.2023 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 13.03.2023 для усунення недоліків позовної заяви.

20.03.2022 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою він частково усунув недоліки, встановлені ухвалою суду від 13.03.2023.

05.04.2023 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 02.05.2023. Також даною ухвалою суд зобов`язав позивача повторно надати до суду: зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та надати докази (оригінали яких наявні в позивача) засвідчені належним чином у порядку передбаченому статтею 91 Господарського процесуального кодексу України. Даною ухвалою суд також відмовив у задоволенні заяви позивача про залучення третіх осіб.

18.04.2023 до суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 05.04.2023.

21.04.2023 до суду від відповідача надійшла заява про продовження процесуального строку на подання відзиву. 01.05.2023 до суду від відповідача надійшов відзив.

02.05.2023 до суду від прокурора Офісу Генерального прокурора надійшло повідомлення про вступ у справу.

У судовому засіданні 02.05.2023 суд на місці ухвалив оголосити перерву в підготовчому засіданні до 06.06.2023, а також зобов`язав прокурора надати додаткові пояснення.

05.05.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

17.05.2023 до суду від прокурора Офісу Генерального прокурора надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні 06.06.2023 суд на місці ухвалив: витребувати у позивача докази виконання договору про зберігання (акт приймання-передачі) від 04.04.2022 №04/04-22 та його пролонгації, а також зразки товару, які поставлялися Міністерству оборони України відповідно до специфікації; зобов`язати прокурора надати ухвалу про відкриття провадження у справі №910/8248/23 про оскарження угоди, витяги з кримінальних проваджень і довідку від групи прокурорів щодо стану кримінальних проваджень; зобов`язав відповідача надати роздруківку постанови КМУ №426 від 29.03.2002 з поясненнями, якими пунктами передбачена поставка їжі з м`ясними продуктами; зобов`язати сторін надати пояснення щодо тлумачення п. 2 додаткової угоди від 08.07.2022 до договору; зобов`язати відповідача надати технічні умови та технічні специфікації, що передбачають якісні та технічні характеристики харчової продукції, яка поставляється відповідачеві; встановити сторонами строк для подачі витребуваних документів до 20.06.2023 та оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 29.06.2023.

19.06.2023 до суду від прокурора Офісу Генерального прокурора надійшли додаткові письмові пояснення на виконання вимог протокольної ухвали суду від 06.06.2023.

23.06.2023 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та докази на виконання вимог протокольної ухвали суду від 06.06.2023.

23.06.2023 до суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення на виконання вимог протокольної ухвали суду від 06.06.2023.

У судовому засіданні 29.06.2023 суд на місці ухвалив оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 27.07.2023.

26.07.2023 до суду від прокурора Офісу Генерального прокурора надійшли додаткові письмові пояснення.

У судовому засіданні 27.07.2023 представник позивача подав клопотання про долучення речових доказів до матеріалів справи на виконання вимог протокольної ухвали суду від 06.06.2023. Суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та розпочати розгляд справи по суті, оголосити перерву в судовому засіданні по суті справи до 31.08.2023.

У судовому засіданні 31.08.2023 суд, заслухавши позицію прокурора та відповідача у справі, ухвалив, у зв`язку з неявкою представника позивача, відкласти судове засідання по суті справи на 03.10.2023.

У судове засідання 03.10.2023 прибули представник відповідача та прокурор, представник позивача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши виступи у судових дебатах прокурора та відповідача, які підтримали власні вимоги та заперечення, що викладені у заявах по суті справи -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору.

14.03.2022 між Міністерством оборони України (покупець, відповідач) та ТОВ «Танос Текнолоджи» (постачальник, продавець, позивач) укладено Договір про закупівлю товару №14-03/2 (надалі - Договір), згідно пункту 1.1. якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця MRE (їжа, готова до вживання з підігрівачем), а покупець зобов`язується сплатити та прийняти товар, визначений в асортименті, якості, кількості та за цінами, які визначені у Специфікації (Додаток 1), що додається до Договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно Специфікації 1 до Договору в редакції від 14.03.2022, передбачено постачання MRE (їжа, готова до вживання з підігрівачем) в кількості 1 000 000 штук по ціні 430, 00 грн кожний. Загальна вартість товару становить 430000000, 00 грн без ПДВ.

17.03.2022 Міністерство оборони України здійснило сто процентну попередню оплату за товар у розмірі 430 000 000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №286/2/257.

Відповідно до п. 5.1 договору, товар повинен бути поставлений Продавцем Покупцю протягом десяти робочих днів з моменту здійснення покупцем попередньої оплати за договором.

Позивач стверджує, що станом на 31.03.2022 він виконав зобов`язання з поставки товару, проте поставлений товар так і не був прийнятий Міністерством оборони України.

В подальшому, 08.07.2022 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору, якою сторони виклали пункти 1.1., 5.1., 5.2., 13 Договору, а також Специфікацію до Договору в новій редакції, а саме змінили характеристику товару, строк поставки, місце поставки.

Згідно пункту 1.1. в редакції від 08.07.2023 - продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця RE (їжа, готова до вживання), тобто їжа без підігівача, а покупець зобов`язується сплатити та прийняти товар, визначений в асортименті, якості, кількості та за цінами, які визначені у Специфікації (Додаток 1), що додається до Договору в редакції додаткової угоди і є його невід`ємною частиною.

Пунктом 2 Додаткової угоди №1 від 08.07.2022 до Договору сторони погодили, що сторони приймають до відома, що станом на час підписання цієї додаткової угоди свої зобов`язання в частині постачання «Їжі, готової до вживання» - а саме товару, який визначений у п. 1 Специфікації, як Додатку №1 до Договору - постачальник виконав відповідно до умов Договору в редакції, яка була чинною до внесення змін до його умов цією додатковою угодою і переданий у власність покупця відповідно до п. 5.2. Договору в редакції від 14 березня 2022.

Позивач стверджує, що він виконав договірні зобов`язання та здійснив поставку товару, що фактично підтверджено відповідачем в пункті 2 Додаткової угоди №1 від 08.07.2022.

Втім, оскільки, відповідач, відмовився від прийняття поставленого товару такий товар зберігається на орендованому позивачем складі за адресою в м. Черкаси у кількості 936 575 упаковок, що є документально підтверджено. Позивач, в свою чергу, звертався до відповідача із листами, в яких просив забрати належний йому товар, що останнім зроблено не було, у зв`язку з чим, позивач звертається до суду з метою примусового виконання обов`язку відповідача в натурі шляхом прийняття (отримання) товару.

2. Предмет позову.

Предметом позову є вимоги позивача до відповідача про зобов`язання Міністерства оборони України до примусового виконання обов`язку в натурі шляхом прийняття (отримання) товару, вказаного в п. 1 Специфікації до Додаткової угоди від 08.07.2022 до Договору про закупівлю №14-03/2 від 14.03.2022, а саме «Їжа готова до вживання» в упаковці, в асортименті, якості, кількості та в місцях постачання, передбаченим умовами Специфікації:

- військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

- військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ;

- військова частина НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ;

- військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ;

з оформленням відповідними Актами приймання-передачі та видатковими накладними.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) відповідач просив позивача залучити власні обігові кошти та самостійно здійснити ввезення товару на територію України, що і було зроблено позивачем, що зокрема підтверджується листом від 01.04.2022 №370/1/586, т.в.о. директора Департаменту підполковника Б.Хмельницьким на ім`я заступника міністра оборони України ОСОБА_6, в якому підполковник ОСОБА_7 зазначив, що протягом 30-31 березня 2022 до 219 ПС (АДРЕСА_5 в/ч НОМЕР_2 ) поставлено 50 688 комплектів відповідно до договору від 14.03.2022 №14-03/2 МРЕ (їжа готова до вживання з підігрівачем). Листом від 10.05.2022 №220/1724 заступник міністра оборони України В`ячеслав Шаповалов повідомив, що станом на 10.05.2022 на територію України в повному обсязі завезено товари за Договором №14-03/2 від 14.03.2022;

(2) Листом від 18.04.2022 №361/349 т.в.о. начальника Центрального управління контролю якості полковника ОСОБА_1 повідомлено, що фахівцями Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини в/ч НОМЕР_5 оглянуто 50 688 одиниць комплектів МРЕ (їжа готова до вживання з підігрівачем), що надійшли до в/ч НОМЕР_2 та встановлено, що за мікробіологічними та радіологічними показниками страви відповідають діючим в Україні нормам;

(3) таким чином, за твердженням позивача, станом на 31.03.2022 договірні зобов`язання ТОВ «Танос Текнолоджи» за Договором №14-03/2 від 14.03.2022 були виконані в повному обсязі.

(4) Крім того, в подальшому, сторони уклали Додаткову угоду №1 від 08.07.2022 в пункті 2 якої сторони підтвердили, що станом на 08.07.2022 постачальник виконав свої зобов`язання в частині постачання «Їжі, готової до вживання». Додатковою угодою №1 від 08.07.2022, сторони, зокрема, внесли зміни до пункту 1.1. Договору та зазначили, що продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця RE (їжа готова до вживання без підігрівача), а не МRE (їжа готова до вживання з підігрівачем) як те було передбачено в редакції договору від 14.03.2022;

(4) Умови Договору не містять якісних та технічних характеристик товару поставки, в тому числі умови договору в редакції Додаткової угоди №1 від 08.07.2022 не містять обов`язку позивача поставити товар з підігрівачем, а відтак, відповідач зобов`язаний прийняти товар без зауважень щодо якості такого товару;

(5) Додатковою угодою №1 від 08.07.2022 сторони погодили розділити товар на три основні види: «Їжа готова до вживання», «Продуктовий набір» та «Одноразовий посуд», та у позивача відсутній обов`язок поставити одночасно весь товар. Товар «Їжа готова до вживання» доставлено в орендований склад за адресою: Україна, м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 8/2;

(6) позивач неодноразово просив відповідача вжити заходи з організації вивезення відповідного товару зі складських приміщень, орендованих позивачем, чого останнім зроблено не було та 21.09.2022 позивач здійснив транспортування товару «Їжа готова до вживання» до пункту прийому в/ч НОМЕР_1 в м. Дніпро, про що складено видаткову накладну №14-03/2-1/1 від 21.09.2022, товарно-транспортну накладну та Акт приймання-передачі.

Листом від 21.09.2022 №1180 командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 підтвердив поставку товару RE («Їжа готова до вживання») у кількості 12 672 та за ціною 290, 00 грн та зазначив про відмову у прийнятті товару, оскільки, такий поставлено у кількості та за ціною, що не відповідають умовам Специфікації №1 від 08.07.2022, що є неправомірною відмовою, оскільки, позивач не зобов`язаний поставити одночасно всю кількість домовленої продукції;

(7) станом на 05.12.2020 документально підтверджено зберігання на орендованих позивачем складах товару в кількості 936 676 упаковок, що має бути переданий у власність Міністерства оборони України, який останній зобов`язаний прийняти;

4. Заперечення відповідача щодо суті позовних вимог.

(1) у листі від 14.04.2023 №899/798 командир в/ч НОМЕР_2 повідомив, що в період з 30.03.2022 по 01.04.2022 до в/ч надійшли 50 688 комплектів МRE (Їжа, готова до вживання з підігрівачем) відповідно до Договору, але фактично без супровідних документів. Разом з тим, в/ч зазначає, що у комплектах фактично відсутній підігрівач. У зв`язку із зазначеним, в/ч прийняла товар лише на тимчасове зберігання відповідно до акту приймання-передачі від 01.04.2022 №6. Отже, фактично поставки товару у кількості 50 688 комплектів за договором не відбулося;

(2) згідно умов п. 5.5. Договору, який сторони не змінювали, зобов`язання продавця щодо поставки товару вважаються виконаними у повному обсязі з моменту передачі товару у власність покупця у місці поставки на підставі видаткової накладної, яка між сторонами договору не підписувалась. Ввезення товару за Договором на територію України не є підтвердженням належного виконання Договору, а отже, твердження позивача щодо повного виконання ним зобов`язань за Договором станом на 31.03.2022 є безпідставними;

(3) Додатковою угодою №1 від 08.07.2022 сторони не передбачали можливість поставки товару вказаного в п.1 Специфікації від 08.07.2023 (Їжа готова до вживання) до в/ч, що зазначені для поставки товару передбаченого пунктом 2 та пунктом 3 Специфікації від 08.07.2023 («Продуктовий набір» та «Одноразовий посуд»);

(4) відповідно до листів командирів в/ч НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , НОМЕР_2 та НОМЕР_1 товар згідно Додаткової угоди №1 від 08.07.2022 до Договору не постачався. Отже, позивач не виконав зобов`язання з поставки товару у строк до 17.08.2022, що стало підставою для звернення відповідача з позовом про стягнення попередньої оплати у розмірі 430000000, 00 грн в межах справи №910/13416/22;

В додаткових письмових поясненнях, що надійшли до суду 23.06.2023, відповідач зазначає, що прийняття товару з боку Міністерства оборони України не можливо без належного виконання позивачем умов п. 1.1. Додаткової угоди №1 від 08.07.2022, а саме поставки товару в комплектності.

Крім того, згідно пункту 2.1. Договору продавець повинен поставити покупцю товар, якість якого повинна відповідати діючим нормам якості для товару даного виду, технічним вимогам та за кількістю, що вказується в Специфікації. Такими нормами якості та технічними характеристиками, є, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України №426 від 29.03.2002, а також технічні умови ТУ У 10.8-1.2018 та технічна специфікація ТСА01ХJ.68999-160:2020 (1).

5. Пояснення Офісу Генерального прокурора щодо позовних вимог.

(1) Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000601 від 20.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також у кримінальному провадженні №0001623 від 16.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000601 досліджуються обставини можливих протиправних дій службових осіб Міністерства оборони України та ТОВ «Танос Текнолоджи» під час виконання умов договору від 14.03.2022 №14-042 про закупівлю товару за завищеною вартістю низької якості, а під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001623 досліджуються обставини того, що 08.07.2022 військові службові особи Міністерства оборони України, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом зловживання службовим становищем в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю уклали додаткову угоду до договору, якою змінили строки поставки, характеристики товару, який вже ніби-то було поставлено, а також місце поставки товару, внаслідок чого завдано шкоду державному бюджету;

(2) умовами договору визначено, що продавець повинен поставити покупцю товар, якість якого має відповідати чинним нормам якості для товару даного виду, технічним вимогам та за кількістю, що вказується в специфікації (п. 2.1. договору). Такими нормами якості та технічними вимогами є, зокрема, норми харчування, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №426 від 29.03.2002, технічні умови ТУ У 10.8-1.2018 та технічна специфікація ТСА01ХJ.68999-160:2020 (1). Таким чином, є безпідставними твердження позивача щодо того, що договір не передбачає якісних та технічних характеристик товару поставки;

(3) листом Центрального управління контролю якості Міністерства оборони України від 18.04.2022 №361/349 (на який посилається позивач у позові) фахівцями безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини та в/ч НОМЕР_6 оглянуто 50 688 комплектів харчування, які надійшли до військової частини. За результатами огляду установлено, що у комплектах відсутній підігрівач. Також, за результатами лабораторних випробувань готових страв вказаним управлінням установлено, що за органолептичними показниками до складу перших та других страв входять рослинні складові, м`ясні складові відсутні. Позивачем в позові також детально зазначено склад компонентів продуктових наборів, які складаються із п`яти пакетів, що не містять у своєму складі м`ясної продукції;

(4) Постановою КМУ №426 від 29.03.2002 затверджено норму №10 - Повсякденний набір сухих продуктів та норма №15 - Добовий польовий набір продуктів, серед яких в тому числі обов`язково передбачена м`ясна продукція з відповідною вагою. Наявність в комплектах м`ясної продукції (м`ясних консерв), в тому числі передбачено технічними умовами ТУ У 10.8-1.2018 та технічною специфікацією ТСА01ХJ.68999-160:2020 (1). Технічною специфікацію, в тому числі, передбачено додаткове здійсненні забезпечення раціонів повсякденного набору сухих продуктів портативним обігрівачем;

(5) право власності на товар виникає у покупця лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, що згідно умов договору підтверджується підписаними видатковими накладними. Відтак, якщо господарська операція з поставки товару фактично не відбулась, то зазначення у додатковій угоді про її здійснення та передання у власність відповідача товару не відповідає дійсності;

(6) неприйняття товару оборонним відомством обумовлене саме неправомірними діями позивача - поставкою товару неналежної якості та комплектності. Отже, дії відповідача повністю відповідають умовам договору, положенням цивільного та господарського законодавства, нормам, затверджених постановою КМУ №426 від 29.03.2002, а також вимогам технічних умов ТУ У 10.8-1.2018 та технічної специфікації ТСА01ХJ.68999-160:2020 (1), що спростовує доводи позивача про обов`язок відповідача прийняти товар, вказаний в п. 1 Специфікації до Додаткової угоди №1;

6. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету первісних позовних вимог про спонукання відповідача до виконання в натурі обов`язку по договору щодо прийняття товару, юридичних та фактичних підстав позову, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, і які належить встановити за наявними у справі доказами, для вирішення спору по суті, є наступним :

- умови укладеного між сторонами договору поставки, зокрема предмет, строк та інші умови поставки;

- чи настав (коли настав) строк поставки товару та чи дотримано такі строки позивачем як постачальником?

- чи відповідає товар, який позивач просить зобов`язати прийняти відповідача затвердженим нормам якості та технічним характеристикам, умовами договору, та чи виконані позивачем як постачальником належним чином обов`язки за договором?

- чи підтверджено факт порушення відповідачем умов договору з прийняття товару, а відтак чи наявне порушене право позивача, що зумовлює задоволення позовних вимог?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що 14.03.2022 між Міністерством оборони України в особі т.в.о. Директора Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України Богдана Хмельницького (діє на підставі дореності від 29.12.2021) та ТОВ «Танос Текнолоджи», в особі директора Миколи Петренка укладено Договір про закупівлю товару №14-03/2.

Згідно пункту 1.1. Договору та Специфікації №1 в редакції від 14.03.2022 - продавець зобов`язувався поставити та передати у власність покупця MRE (їжа готова до вживання з підігрівачем) на суму 430 000 000, 00 грн без ПДВ у кількості 1 000 000 комплектів з розрахунку 430 грн без ПДВ за 1 комплект, а покупець зобов`язується сплатити та прийняти товар, визначений в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації.

В той же день, 14.03.2022 року рішенням т.в.о. Директора Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України Богдана Хмельницького, яке затверджено Міністром оборони України Олексієм Резніковим (14.03.2022), було погоджено здійснення сто відсоткової передплати за контрактом № 14-03/2 відповідно до п. 4.2 контракту.

17.03.2022 Міністерство оборони здійснило попередню оплату за товар у розмірі 100% на суму 430 000 000, 00 грн за договором №14-03/2, що підтверджується платіжним дорученням №266/2/527.

Судом встановлено, що на момент звернення ТОВ «Танос Текнолоджи» з даним позовом (06.03.2023 згідно календарного штемпеля на конверті) до Міністерства оборони України про примусове виконання умов Договору №14-03/2 від 14.03.2023 в частині прийняття товару «Їжа готова до вживання», на розгляді Господарського суду міста Києва у складі судді Селівона А. М. вже перебувала справа №910/13416/22 за позовом Міністерства оборони України до ТОВ «Танос Текнолоджи» про стягнення 476 010 000,00 грн, а саме 430 000 000,00 грн попередньої оплати та 46 010 000,00 грн штрафних санкцій за неналежне виконання ТОВ «Танос Текнолоджи» Договору № 14-03/2 від 14.03.2022 року в частині здійснення поставки товару у визначені строки та відповідно до здійсненої позивачем передплати.

Станом на дату написання повного тексту рішення у даній справі №910/3589/23, повний текст рішення у справі №910/13416/22 не складено.

Відтак, суд зазначає, що згідно умов пункту 5.1. Договору в редакції від 14.03.2022 сторони погодили, що поставка товару повинна бути здійснена протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту здійснення покупцем попередньої оплати згідно пункту 4.2. Договору.

Таким чином, поставка товару в редакції Договору від 14.03.2022 мала б відбутись до 31.03.2023 включно.

Згідно пункту 5.2. Договору в редакції від 14.03.2022 сторони погодили, що поставка товару здійснюється на умовах DDU (відповідно до вимог Міжнародних правил «Інкотермс-2010) за адресою міжнародний аеропорт ім. Штефана Великого м. Сучава, Румунія.

При цьому, як стверджують сторони у справі, на прохання заступника міністра оборони України В. Шаповалова, що викладене в листі від 15.03.2023 №220/1432, сторони договору своїми конклюдентними діями домовились про поставку товару на територію України за рахунок власних обігових коштів ТОВ «Танос Текнолоджи».

Позивач стверджує, що станом на 31.03.2022 ним були виконані договірні зобов`язання з поставки товар, що не знайшло підтвердження за матеріалами справи, а тому суд вважає такі твердження позивача необгрунтованими.

Згідно листа від 01.04.2022 №370/1/586 т.в.о. директора Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Богдана Хмельницького (що долучений позивачем до позову у неналежній якості - том 1, а.с. 20) та листа від 14.04.2023 №899/798 т.в.о. командира в/ч НОМЕР_2 (що долучений до відзиву - том 1, а.с. 149) вбачається, що в період з 30.03.2022 по 01.04.2022 до в/ч НОМЕР_2 надійшли MRE (їжа готова до вживання з підігрівачем) іноземного виробництва в кількості 50 688 шт. (тобто не у кількості, передбаченій договором) без супровідних документів, які були прийняті на тимчасове зберігання в/ч відповідно до акту приймання-передачі від 01.04.2022 №6, так як фактично у поставлених комплектах відсутній підігрівач, а також будь-які документи, що регламентують технічні вимоги, вимоги до показників якості та безпечності до відповідного товару не були надані постачальником.

Матеріалами справи також встановлено, що 08.07.2022 року між сторонами договору від 14.03.2022 року укладено Додаткову угоду №1 до Договору, якою сторони змінили пункти 1.1., 5.1., 5.2., 13 Договору від 14.03.2022.

Зокрема, згідно пункту 1.1. Договору в редакції від 08.07.2022 сторони погодили, що продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця RE (їжа, готова до вживання), а покупець зобов`язується сплатити та прийняти товар, визначений в асортименті, якості, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації.

Пунктом 5.1. Договору в редакції від 08.07.2022 сторони передбачили, що товар повинен бути поставлений продавцем покупцю протягом 5 (п`яти) місяців з моменту здійснення покупцем попередньої оплати згідно пункту 4.2. Договору.

Таким чином, відповідно до умов додаткової угоди від 08.07.2022 року, поставка товару мала б відбутись до 17.08.2022 включно.

Пунктом 5.2. Договору в редакції від 08.07.2022 сторони передбачили, що поставка товару «Їжа готова до вживання», визначеного у п. 1 Специфікації - здійснюється на умовах DDU (відповідно до вимог Міжнародних правил «Інкотермс-2010») за адресою: «Міжнародний аеропорт ім. Штефана Великого м. Сучава, Румунія».

Поставка товару «Продуктовий набір», визначеного у п. 2 Специфікації, та товару «Одноразовий посуд», визначеного у п. 3 Специфікації - здійснюється на умовах DDP за адресами відповідно розділу Специфікації «Місце постачання».

«Місце постачання» визначено сторонами в Додатковій угоді №1 від 08.07.2022 як адреси відповідних в/ч НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 .

Пунктом 2 Додаткової угоди №1 від 08.07.2022 сторони передбачили, що станом на час підписання цієї додаткової угоди свої зобов`язання в частині постачання «Їжі, готової до вживання» - а саме товару, який визначений у п. 1 Специфікації, як Додатку №1 до Договору - постачальник виконав відповідно до умов Договору в редакції, яка була чинною до внесення змін до його умов цією додатковою угодою і переданий у власність покупця відповідно до п. 5.2. Договору в редакції від 14 березня 2022.

Водночас з урахуванням значних обсягів товару, та інших обставин, визнаних сторонами об`єктивними, здача-приймання товару не була оформлена відповідними Актами, а товар був тимчасово розміщений на належних продавцеві складах. Продавець зобов`язується доставити цей товар «Їжа готова до вживання», який визначений у п. 1 Специфікації за адресами відповідно розділу Специфікації «Місце постачання».

Отже, згідно пункту 5.2. Договору в редакції від 08.07.2022 та пункту 2 Додаткової угоди №1 від 08.07.2022, сторони погодили постачання комплекту товару RE (Їжа, готова до вживання) трьома складовими: «Їжа, готова до вживання» (п. 1 Специфікації), «Продуктовий набір» (п. 2 Специфікації), «Одноразовий посуд» (п. 3 Специфікації).

При цьому, згідно пункту 2 Додаткової угоди №1 від 08.07.2022 сторони погодили, що поставка товару «Їжа, готова до вживання», так само як і складові «Продуктовий набір» (п. 2 Специфікації), «Одноразовий посуд» (п. 3 Специфікації) мала здійснюватись на території України до відповідних військових частин, що визначені як «Місце постачання».

При розгляді даної справи, суд звернув увагу представників сторін на логічні суперечності у викладеному тексті додаткової угоди № 1 від 08.07.2022, зокрема, в пункті 2 угоди сторонами стверджувалась, що поставка товару з одними характеристиками вже була виконана постачальником (позивачем), а пунктом 1 додаткової угоди змінював характеристики ніби-то поставленого товару, тобто фактично погоджував поставку іншого товару.

Судом встановлено, що після звернення ТОВ «Танос Текнолоджи» з даним позовом до Міністерства оборони України, заступником Генерального прокурора було подано позов до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Міністерства оборони України та ТОВ «Танос Текнолоджи» про визнання недійсною з моменту укладення Додаткову угоду № 1 від 08.07.2022 до Договору № 14-03/2 від 14.03.2022 у частині пунктів 1.1, 1.3, 1.4, 2.

Згідно вступної та резолютивної частини рішення у справі №910/8248/23 від 29.08.2023 Господарський суд міста Києва задовольнив позовні вимоги заступника Генерального прокурора в повному обсязі.

Проте, станом на дату підписання повного тексту рішення у даній справі №910/3589/23, повний текст рішення у справі №910/8248/23 не складено, та відповідно рішення не набрало законної сили, що позбавляє суд можливості при вирішенні даної справи застосувати відповідні преюдиційні факти, що були встановлені під час розгляду справи №910/8248/23.

Втім, суд констатує, що пунктами 5.5. та 5.6. Договору в редакції від 14.03.2022, що не були змінені сторонами, в судовому порядку не оспорювались, а отже є чинними та обов`язковими до виконання - сторони визначили, що зобов`язання продавця щодо поставки товару вважаються виконаними у повному обсязі з моменту передачі товару у власність покупця у місці поставки на підставі видаткової накладної. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання уповноваженими особами обох сторін видаткової накладної та передачі товару покупцю.

Згідно приписів статті 683 ЦК України - якщо договором купівлі-продажу встановлений обов`язок продавця передати покупцеві певний набір товару у комплекті (комплект товару), зобов`язання є виконаним з моменту передання продавцем усього товару, включеного до комплекту. Продавець зобов`язаний передати весь товар, який входить до комплекту, одночасно, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Згідно частини 1 статті 334 ЦК України - право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, умовами договору сторони передбачили, що право власності на майно виникає з моменту його передачі, і цей факт повинен бути оформлений документально шляхом підписання між сторонами видаткової накладної.

Вказані висновки суду спростовують твердження позивача, що сторони в пункті 2 Додаткової угоди №1 від 08.07.2022 підтвердили, а також безпосередньо сам відповідач в особі заступника міністра оборони України В. Шаповалова в своєму листі від 10.05.2022 №220/1724 підтвердив факт виконання позивачем умов договору №14-03/2 з поставки товару, оскільки, підтвердженням факту поставки товару (тобто підтвердженням виконання позивачем зобов`язання з поставки товару належним чином) є лише підписана між сторонами видаткова накладна без заперечень з боку відповідача щодо обсягу та якості поставленого товару.

В даному випадку, в Додатковій угоді №1 від 08.07.2022 та в листі заступника міністра оборони України В. Шаповалова від 10.05.2022 №220/1724 сторони фактично лише підтвердили ввезення товару на територію України, що не є підтвердженням передання товару, що відповідає умовам договору, якості та іншим умовам договору у власність відповідачу.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно пунктів 2.1., 2.2., 2.3. Договору в редакції від 14.03.2022, що не були змінені сторонами та є чинними (в судовому порядку не оспорювались), а отже є обов`язковими до виконання сторонами при виконанні умов Договору щодо поставки та прийняття товару - продавець повинен поставити покупцю товар, якість якого повинна відповідати діючим нормам якості для товару даного виду, технічним вимогам та за кількістю, що вказується в Специфікації (Додаток 1 до Договору). Продавець повинен засвідчити якість товару, що постачається належним чином оформленим товаросупровідним документом, який надається разом з товаром. Прийняття покупцем неякісного (некомплектного) товару не звільняє продавця від зобов`язань поставити якісний (комплектний) товар, термін поставки при цьому визначається датою поставки якісного (доукомплектованого) товару.

Отже, згідно умов Договору, що наразі є чинними, продавець повинен засвідчити якість товару, що постачається належним чином оформленими товаросупровідними документами, які надаються разом з товаром під час поставки.

Згідно частин 1, 3, 5 статті 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами (у разі наявності) чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Згідно частини 1 статті 270 ГК України товари повинні поставлятися комплектно відповідно до вимог стандартів, технічних умов (у разі наявності) або прейскурантів. Договором може бути передбачено поставку з додатковими до комплекту виробами (частинами) або без окремих, не потрібних покупцеві виробів (частин), що входять до комплекту.

Суд погоджується, з позивачем в тій частині, що, ні Договір та Специфікація в редакції від 14.03.2022, ні Додаткова угода №1 та Специфікація в редакції від 08.07.2022 не передбачають договірних умов щодо якісних та технічних характеристик товару поставки. Проте, відсутність в договорі умов щодо якості та характеристик товару не означає, що позивач при поставці товару не повинен дотримуватись вимогам якості та технічних характеристик товару, що затверджені підзаконними нормативно-правовими актами, що і було зазначено сторонами у п. 2.1. Договору.

З метою забезпечення раціонального харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2022 №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту» (надалі - постанова КМУ №426) затверджено відповідні норми харчування та норми заміни харчування продуктів для зазначеної категорії осіб.

Крім того, Міністерством оборони України розроблено та затверджено технічну специфікацію ТС А01ХJ.68999-160:2020 (01) «Повсякденний набір сухих продуктів - ПНСП - Р» (надалі - ТС А01ХJ.68999-160:2020 (01); том 2, а.с. 103-110) та технічні умови ТУ У 10.8-1:2018 «Раціони добового польового набору продуктів - ДПНП-Р» (надалі - ТУ У 10.8-1:2018; том 2, а.с. 91-102), визначені нормами №10 (повсякденний набір сухих продуктів) та №15 (добовий польовий набір продуктів) згідно постанови КМУ №426.

Таким чином, нормами якості та технічними вимогами, що є обов`язкові до застосування суб`єктами господарювання, які на договірних засадах здійснюють поставку відповідної продукції Міністерству оборони України та Збройним Силам України є, зокрема, норми харчування, що затверджені постановою КМУ №426, ТС А01ХJ.68999-160:2020 (01), ТУ У 10.8-1:2018.

Відповідно до норми №15, що затверджена постановою КМУ №426 загальна кількість продуктів на одну людину на добу складає 1 879, 30 г, серед яких обов`язково передбачена м`ясна продукція. Зокрема, вміст м`ясної сировини в готовій до вживання першій страві - не менше 50 грамів, в готовій до вживання другій страві - не менше 70 грамів.

Також цією нормою в чинній редакції передбачено, що для осіб, які безпосередньо беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України в районах проведення воєнних (бойових) дій, в антитерористичній операції (в редакціях станом на дату укладення договору, додаткової угоди та настання строку поставки, передбачалось для осіб, які безпосередньо беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, в антитерористичній операції) - до норми додатково включається 200 г готової до вживання м`ясної страви (м`ясо тушковане яловичини вищого сорту, м`ясо тушковане свинини безсортове) в реторт-упаковці, одна гумка жувальна, один безполуменевий нагрівач їжі, 2 г кави розчинної, 10 г цукру - до раціону вечері.

Окрім цього, відповідно до додатку А ТУ У 10.8-1:2018 до асортименту раціонів добового польового набору продуктів, які формуються з раціонів (сніданку, обіду, вечері) визначених нормою №15 постанови КМУ №426 - в обов`язковому порядку передбачено комплектування раціонів м`ясною продукцією.

Нормою №10, що затверджена постановою КМУ №426, визначено, що до складу продуктів на одну людину на добу передбачено крім іншого, консервні м`ясні (сніданки м`ясні вищого сорту) - 325 г; консерви м`ясні (паштетні печінкові) - 100 г та консерви м`ясо-рослинні (каші з м`ясом в асортименті) - 650 г.

Також, додатком №1 до ТС А01ХJ.68999-160:2020 передбачено раціони повсякденного набору сухих продуктів, який формується з різноманітних раціонів, визначених нормою №10 постанови КМУ №426, що передбачають комплектування складових м`ясними консервами.

Пунктом 3.3.4 ТС А01ХJ.68999-160:2020 передбачено також додаткове здійснення забезпечення повсякденних раціонів сухих продуктів портативним розігрівачем.

Суд враховує, що укладаючи Додаткову угоду №1 від 08.07.2022 сторони змінили товар з MRE (Їжа, готова до вживання з підігрівачем) на RE (Їжа, готова до вживання без підігрівача), основною відмінністю якого, у відповідності до листа Департаменту ресурсного забезпечення Міністерства оборони України від 19.06.2023 №286/3855 (том 2, а.с. 112) є відсутність підігрівача їжі в комплекті.

Втім, з огляду на затвердженні норми раціонів та технічні характеристики продукції, що визначені в постанові КМУ №426, ТУ У 10.8-1:2018 та ТС А01ХJ.68999-160:2020 (1), що є обов`язковими до застосування суб`єктами господарювання, які здійснюють поставку товару (комплектів продукції) на договірних засадах Міністерству оборони України та Збройним Силам України, серед комплекту продукції в обов`язковому порядку повинен бути присутній розігрівач їжі та м`ясна продукція.

Згідно частини 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, в даному випадку, з огляду на обов`язковість до застосування вище зазначених норм раціонів, якісних та технічних характеристик товару, що поставляється з метою забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань на виконання договору про закупівлю, а не як гуманітарна допомога, положення статті 627 Цивільного кодексу України про свободу договору в частині можливості визначення комплектності товару без підігрівача та без м`ясної продукції не можуть бути застосовані.

Згідно Специфікації від 08.07.2022 серед складових комплекту продукції відсутній підігрівач, також до раціону пункту 1 Специфікації «Їжа, готова до вживання» не включена м`ясна продукція. М`ясна продукція, а саме паштет курячий (м`ясо куряче) включений лише до складових «Продуктовий набір» (п. 2 Специфікації від 08.07.2022).

Згідно листа командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 11.04.2023 №1177/1635/852 (том 1, а.с. 143) - посадовими особами в/ч не був прийнятий товар («Їжа, готова до вживання») за видатковою накладною №14-03/2-1/1 від 21.09.2022, Акту приймання-передачі у кількості 12 672 комплектів та за ціною 290, 00 грн за одиницю, з огляду на те, що товар не відповідає ціні та кількості, що були погоджені між сторонами.

Як вже зазначалось судом вище, згідно листа від 14.04.2023 №899/798 т.в.о. командира в/ч НОМЕР_2 (том 1, а.с. 149) вбачається, що в період з 30.03.2022 по 01.04.2022 до в/ч НОМЕР_2 надійшли MRE (їжа готова до вживання з підігрівачем) іноземного виробництва в кількості 50 688 шт. без супровідних документів, які були прийняті на тимчасове зберігання в/ч відповідно до акту приймання-передачі від 01.04.2022 №6, так як фактично у поставлених комплектах відсутній підігрівач, а також будь-які документи, що регламентують технічні вимоги, вимоги до показників якості та безпечності до відповідного товару, не були надані постачальником.

З листа від 18.04.2022 №361/349 т.в.о. начальника Центрального управління контролю якості полковника ОСОБА_1 вбачається, що фахівцями Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини в/ч НОМЕР_5 оглянуто 50 688 одиниць комплектів МРЕ (їжа готова до вживання з підігрівачем), що надійшли до в/ч НОМЕР_2 та встановлено, що за мікробіологічними та радіологічними показниками страви відповідають діючим в Україні нормам. Разом з тим, фахівцями встановлено, що за результатами органолептичних показників встановлено, що до складу перших та других страв входять рослинні складові, м`ясні складові відсутні.

Згідно переліку компонентів одного комплекту продукції, що наведений позивачем у позові (на сторінці 5 позову), серед комплекту поставленого товару до в/ч НОМЕР_2 дійсно відсутня м`ясна продукція.

Суд, протокольною ухвалою від 06.06.2023 витребував у представника позивача зразки продукції, що поставлялись ТОВ «Танос Текнолоджи» згідно умов Специфікації від 08.07.2022. Зразки продукції, передбаченої пунктом 1 Специфікації від 08.07.2022, а саме «Їжа, готова до вживання» були надані представником позивача разом з клопотанням про приєднання речових доказів в судовому засіданні 27.07.2023 в одній упаковці, оглянувши яку, суд встановив, що в упаковці знаходиться п`ять пакетів пакетованої їжі, серед яких відсутня м`ясна продукція, а також підігрівач. Доказів поставки товару відповідно до пункту 2 та 3 Специфікації від 08.07.2022, позивач суду взагалі не надав.

Згідно листа командира в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_4 від 18.04.2023 №960/2295 (том 1, а.с. 150) - товар від ТОВ «Танос Текнолоджи» за договором №14-03/2 до в/ч не постачався та на обліку не перебуває.

Згідно листа командира в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_5 від 19.04.2023 №1971 (том 1, а.с. 151) - в/ч НОМЕР_3 не приймала товар відповідно до умов договору №14-03/2 від 14.03.2022 від ТОВ «Танос Текнолоджи».

Таким чином, позивач не надав суду доказів того, що товар належної якості поставлявся до в/ч НОМЕР_4 та НОМЕР_3 , а товар який поставлявся за адресами в/ч НОМЕР_1 , в/ч НОМЕР_2 відповідає вимогам якості та технічним характеристикам, що передбачені постановою КМУ №426, ТС А01ХJ.68999-160:2020 (01), ТУ У 10.8-1:2018, а також те, що при поставці відповідного товару позивачем були надані військовим частинам підтверджуючі документи якості та безпечності товару, як те передбачено умовами пункту 2.2. Договору.

За таких обставин, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність протиправних дій відповідача в особі військових частин з відмови у прийнятті товару без відповідних супровідних документів та не належної якості, що в свою чергу спростовує наявність обов`язку відповідача прийняти товару, вказаний у п. 1 Специфікації, а саме «Їжа, готова до вживання» з оформленням відповідними Актами приймання-передачі та видатковими накладними.

Згідно приписів статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч. 3 ст. 677 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, на який встановлено строк придатності, з таким розрахунком, щоб він міг бути використаний за призначенням до спливу цього строку.

З листа начальника Центрального управління продовольчого забезпечення Тилу Командування Сил логістики Збройних Сил України від 16.03.2023 №768/1/463 вбачається, що пайки виробництва Туреччина у кількості 50 688 станом на 16.03.2023 так і не були доукомплектовані. Крім того, з огляду на незначний термін придатності пайків (до 03.08.2023), з метою унеможливлення їх псування ТОВ «Танос Текнолоджи» було запропоновано ініціювати питання передачі пайків Збройним Силам України в якості гуманітарної (благодійної) допомоги на безоплатній основі.

Позивач не надав суду в матеріали справи доказів того, що строк придатності товару, зобов`язання з прийняття якого існує у відповідача (на думку позивача), та який перебуває на орендованих позивачем складах, наразі є таким, що не сплив, а спірний товар придатний до використання для мети, з якою він був призначений, а саме забезпечення харчування особового складу військових частин Збройних Сил України.

Крім того, згідно наявної в матеріалах справи довідки Державної аудиторської служби №000800-21/41-з від 12.12.2022 (том 1, а.с.38-61; том 2, а.с. 133-144), судом також встановлено, що на підставі направлення від 22.12.2022 №1670-нк, виданого Головою Державної аудиторської служби України, головним державним фінансовим інспектором Вестя Н. І. проведено зустрічну звірку в ТОВ «Танос Текнолоджи» з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення у обліку Міністерства оборони України.

Зустрічну звірку проведено в ході ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Міністерства оборони України за період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2022 року, яку проводить Державна аудиторська служба України відповідно до п. 8.5. Плану проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби на IV квартал 2022 року відповідно до статті 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Зустрічну звірку проведено з 23.11.2022 по 05.12.2022 з відомо директора ТОВ «Танос Текнолоджи» та в присутності представника. В ході проведення зустрічної звірки 05.12.2022 проведено огляд майна, яке зберігається на складах ТОВ «Протект Інжиніринг» відповідно до договору відповідального зберігання №04/04-22, про що складно Акт від 05.12.2022, що наявний в матеріалах справи (том 1, а.с. 19; том 2, а.с. 2).

Під час проведення обстеження оглянуто одну упаковку товару на предмет змісту та встановлено, що в упаковці знаходиться п`ять пакетів пакетованої їжі, інформація на упаковках зазначена на іноземній мові (турецькій), переклад на українську мову відсутній.

Зустрічною звіркою встановлено, що більша частина товару, що завезена на територію України має відмітку митної служби «Гуманітарна допомога. Продаж заборонено» та відповідно додається декларація про перелік товарі, що визнаються гуманітарною допомогою. На підставі наданих актів отримання-передачі на відповідальне зберігання сформовано реєстр відповідно до якого на склад поставлено 949 249 упаковок пакетованої їжі, з якої 645 173 упаковки завезено через митницю на територію України з відміткою «Гуманітарна допомога. Продаж заборонено».

Товар в кількості 12 672 упаковки було знято із збереження. Станом на момент огляду товару на складах фактично наявний товар у кількості 936 575 упаковок (за документами 936 577 упаковок).

Згідно статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України "Про благодійну діяльність та благодійні організації".

Згідно частини 2 статті 12 Закону України «Про гуманітарну допомогу» порушеннями законодавства про гуманітарну допомогу, що тягне за собою кримінальну або адміністративну відповідальність згідно з законом, є, зокрема, використання гуманітарної допомоги не за цільовим призначенням; використання гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку.

Таким чином, з огляду на те, що більшість продукції завезеної позивачем на територію України та яка перебуває на орендованих складах ТОВ «Протект Інжиніринг» (645 173 шт.) має маркування «Гуманітарна допомога. Продаж заборонено», прийняття її Міністерством оборони України в особі військових частин, суперечить меті договору, що укладався на оплатній основі.

Суд, в тому числі, враховує, що наразі Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000601 від 20.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також у кримінальному провадженні №0001623 від 16.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Згідно пояснень прокурора Офісу Генерального прокурора, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000601 досліджуються обставини можливих протиправних дій службових осіб Міністерства оборони України та ТОВ «Танос Текнолоджи» під час виконання умов договору від 14.03.2022 №14-042 про закупівлю товару за завищеною вартістю низької якості, а під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001623 досліджуються обставини того, що 08.07.2022 військові службові особи Міністерства оборони України, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом зловживання службовим становищем в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю уклали додаткову угоду до договору, внаслідок чого завдано шкоду державному бюджету.

Відповідно до частини 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачає, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

У постанові від 29.06.2021 у справі N 910/2842/20 Верховний Суд зазначив, що згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацом 6 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання виконати умови договору лише в разі, якщо встановить, що у особи такий обов`язок наявний, але вона ухилилася від його виконання. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідного правовідношення, а саме прямого законодавчого обов`язку відповідача щодо виконання договору.

З огляду на вище встановлене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, з огляду на недоведеність позивачем відповідності спірної продукції нормам харчування, а також якісним та технічним характеристикам, як те передбачено пунктами 2.1., 2.2. Договору від 14.03.2022, а відтак, і наявності обов`язку відповідача щодо виконання договору шляхом прийняття продукції належної якості.

7. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, суд, керуючись статтею 129 ГПК України, покладає судові витрати позивача на останнього.

Відповідач про понесення ним судових витрат суду не заявляв.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНОС ТЕКНОЛОДЖИ» - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 21.11.2023.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких