ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2023 р. Справа№ 910/8262/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Козир Т.П.

Мальченко А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Приватного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Інноваційний ліцей «Ай-Скул»

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2023 (повний текст рішення складено 09.08.2023)

у справі № 910/8262/23 (суддя Підченко Ю.О.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг"

до Приватного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів "Інноваційний ліцей "Ай-Скул"

про стягнення 113 576,12 грн, -

В С Т А Н О В И В :

У 2023 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів "Інноваційний ліцей "Ай-Скул" про стягнення 113 576,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 620190 від 01.04.2001, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 113 576,12 грн за період з 01.02.2018 по 01.05.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2023 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Приватного закладу середньої освіти І-ІІІ ступенів "Інноваційний ліцей "Ай-Скул" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" заборгованість у розмірі 113 576,12 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 113 576,12 грн за надані згідно договору послуги, в свою чергу відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів погашення зазначеної заборгованості до матеріалів справи не надано.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів "Інноваційний ліцей "Ай-Скул" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2023 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що саме на позивачеві лежить тягар доказування обсягів поставки відповідачу теплової енергії за Договором у період з 01.02.2018 по 01.05.2018 року, а також подальшого переходу до нього права вимоги до відповідача за цим Договором щодо оплати вартості поставленої теплової енергії. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження факту постачання теплоенергії на користь відповідача, зокрема підписаних сторонами актів приймання-передачі послуг (робіт), актів звірок і табуляграм фактичного споживання теплової енергії за спірний період. Одночасно, апелянт також зазначає, що позивач придбав на аукціоні лише право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги, але не набув жодних інших прав за договором, а тому у нього відсутні повноваження на виготовлення первинних документів, у тому числі дублікатів облікових карток.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Інноваційний ліцей «Ай-Скул» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2023, витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8262/23.

14.09.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/8262/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Інноваційний ліцей «Ай-Скул» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2023 у справі №910/8262/23, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.04.2001 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (як енергопостачальною організацією) та Загальноосвітнім навчальним закладом "Гуманітарна гімназія "Гармонія" (станом на час розгляду справи Приватний заклад середньої освіти І-ІІІ ступенів "Інноваційний ліцей "Ай-Скул") (як абонентом) було укладено договір № 620190 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі також - договір), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.2.1 договору, енергопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з Додатком № 1 до цього договору.

Об`єктом постачання теплової енергії є нежитлове приміщення абонента за адресою: м. Київ, вул. Жмаченка Генерала, буд. 14.

Згідно з п. 2.3.1. договору, абонент зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у Додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення , та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Порядок розрахунків за теплову енергію між сторонами встановлений Додатком № 4 до договору.

Відповідно до п. 5 Додатку № 4 до договору визначено, що абонент щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримує в районному відділі тепло збуту № 6 за адресою: вул. Меліоративна, 11 табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в РВТ).

Згідно з п. 3 Додатку № 4 до договору, сплату за вказаними в п. 5 цього договору документами, абонент виконує не пізніше 28 числа поточного місяця.

За твердженнями позивача, 25.08.2021 заборгованість, яка виникла у відповідача перед АТ "К.Енерго" за договором про постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.04.2001 № 620190 у розмірі 113 576,12 грн (виникла за період з 01.02.2018 по 01.05.2018) була придбана ТОВ "Спортсервіс-СТМ" на аукціоні з придбання майна банкрута АТ "К.Енерго" за лотом № 71, що підтверджується електронним протоколом № UA-PS-2021-08-10-000016-3 від 25.08.2021; Актом про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 та витягом з Додатку № 1 до Акту про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021.

14.09.2021 ТОВ "Спортсервіс-СТМ" на підставі протоколу загальних зборів учасників № 1/2021 змінило найменування на ТОВ "Київенерго-Борг".

Позивач вважає, що оскільки він є правонаступником всіх прав ВТ "К.Енерго" за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.04.2001 № 620190, то вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором в розмірі 113 576,12 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ). (стаття 610 Цивільного кодексу України ).

Укладений між сторонами договір є договором надання житлово-комунальних послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в т.ч. Глави 63 Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

За змістом статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг

Частиною 3 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги. Обов`язок забезпечення відповідності якості послуги з управління встановленим вимогам та договору покладається на управителя багатоквартирного будинку. Захист прав споживачів житлово-комунальних послуг здійснюється уповноваженим центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до частини 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує, що за період з 01.02.2018 по 01.05.2018 у відповідача виникла заборгованість із сплати за використану теплову енергію на підставі договору у розмірі 113 576,12 грн, право вимоги якої було придбано на аукціоні з придбання майна банкрута - АТ "К.Енерго".

Як вбачається з матеріалів справи, 25.08.2021 згідно протоколу електронного аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3 Товариством з обмеженою відповідальністю "Спортсервіс-СТМ" (з 14.09.2021 назву змінено на ТОВ "Київенерго-борг") на аукціоні з придбання майна банкрута - АТ "К.Енерго" за лотом №71, придбано право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги на суму 113 576,12 грн.

11.07.2022 року Комунальний концерн «Центр Комунального Сервісу» звернувся до до відповідача з вимогою №526 від 11.07.2022 року, в якому повідомив Приватний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Інноваційний ліцей «Ай-Скул», що позивачем придбано право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги, а також про наявність заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №620190 та просив розрахуватись з позивачем на рахунок ТОВ "Київенерго-Борг" (т. 1 а.с. 36-37).

Так, відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з наведеного вбачається, що позивач став новим кредитором за договором та набув права вимоги до відповідача щодо погашення заборгованості за цим договором та враховуючи, що результати аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3 є чинними, колегія суддів погоджується, що позивач став новим кредитором за договором № 620190 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.04.2001 та набув права вимоги до відповідача щодо погашення заборгованості за цим договором у розмірі 113 576,12 грн.

На підтвердження наявності заборгованості та обсягів наданих послуг згідно договору у спірний період до позовної зави додано облікові картки за період з лютого 2018 року по квітень 2018 року (т. 1 а.с. 33-35) та довідку АТ "К.Енерго" про стан розрахунків (т. 1 а.с. 26-30).

При цьому, питання прийняття облікових карток (табуляграм) у справах про стягнення заборгованості за договорами постачання (купівлі - продажу) теплової енергії, у контексті їх оцінки як доказів, неодноразово вирішувалося у судовій практиці, що відображено у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/6652/17, від 12.07.2018 у справі № 910/6654/17, від 12.10.2018 у справі № 910/30728/15, якими залишено без змін судові рішення, якими стягнуто заборгованість, наявність якої обґрунтовано з посиланням на облікові картки (табуляграми).

А відтак, зазначеним вище спростовуються доводи апелянта, що позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження факту постачання теплоенергії на користь відповідача.

Крім того, згідно з пунктом 2 додатку №4 до Договору 620190 від 01.04.2001 року Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Енергопостачальній організації вартість, заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період.

Також, колегія суддів підкреслює, що відповідно до пункту 5 зазначеного вище додатку до Договору передбачено обов`язок споживача щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримувати в районному відділі теплозбуту №6 за адресою: вул. Меліоративна, 11 табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду, при цьому один примірник оформленого акту звірку Абонент повертає в РВТ.

Доказів виконання відповідачем п. 5 додатку 4 до Договору щодо отримання вказаних документів матеріали справи не містять, як не міститься у справі докази вмотивованої відмови абонента від підписання, зокрема, акта звірки.

Таким чином, надані на підставі договору послуги вважаються прийнятими.

В свою чергу, із наданої позивачем довідки АТ "К.Енерго" про стан розрахунків за спожиту теплоенергію вбачається, що відповідач здійснював оплату спожитої теплової енергії, в тому числі і за спірний період, що останнім не заперечується.

Одночасно з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону:

1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір);

2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір);

3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.

Частиною 7 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Отже, виходячи з викладеного, відсутність будь-яких доказів існування індивідуальних договорів чи волевиявлення, як співвласників будинку, так і самого відповідача до припинення договору та укладення індивідуальних договорів на послуги з постачання теплової енергії, беручи до уваги встановлені у даній справі обставини, зокрема, користування послугами та їх оплата відповідачем у спірний період, що відповідач був споживачем послуг з постачання теплової енергії у спірний період в будинку №14 по вул. Жмаченка в місті Києві, відносно якого і виник спір у даній справі, та саме на відповідача у даній справі покладено обов`язок із сплати за спожиті на підставі Договору комунальні послуги.

Крім того, колегія суддів погоджується з твердженням місцевого господарського суду, що наявність у довідці про стан розрахунків за спожиту теплоенергію за договором № 620190 інших ідентифікуючих даних споживача (крім назви), зокрема коду ЄДРПОУ, юридичної адреси та номеру договору дає можливість ідентифікувати, що дана довідка складена та стосується саме споживача - Приватний заклад середньої освіти І-ІІІ ступенів "Інноваційний ліцей "Ай-Скул" (попередня назва Приватний навчальний заклад "Навчально-виховний комплекс "Гуманітарна гімназія "Гармонія"), який і є відповідачем по даній справі.

При цьому, з вищезазначеної довідки вбачається, що остання відображає інформацію про період виникнення заборгованості - з 01.01.2003 по 01.01.2021 р. та підписана керівником (директором) Структурного відокремленого підрозділу "Енергопостачальна компанія "Акціонерного товариства "К.Енерго" Куніним Л.М., про що і було зазначено відповідачеві у рішенні місцевого господарського суду, а відтак, твердження апелянта, що вищезазначена довідка стосується іншого споживача та іншого договору колегією суддів вважаються безпідставними.

З огляду на викладене, факт наявності у Приватного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Інноваційний ліцей «Ай-Скул» заборгованості за надані згідно Договору №620190 від 01.04.2001 року послуги у спірному періоді в розмірі 113 576,12 грн є встановленим та доведеним. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за у розмірі 113 576,12 грн є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від від 09.08.2023 у справі №910/8262/23 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Інноваційний ліцей «Ай-Скул» на рішення Господарського суду міста Києва від від 09.08.2023 року у справі №910/8262/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2023 року у справі №910/8262/23 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8262/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Т.П. Козир

А.О. Мальченко