ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Справа № 924/560/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників:

позивача: Крутенчук Ю.В., Левківський Б.К. адвокат

відповідача: Ткачук Ю.Г. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.08.2023 у справі №924/560/23 (суддя Крамар С.І., м. Хмельницький, повний текст складено 03.08.2023 року)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс"

про визнання недійсними рішення загальних зборів від 25.07.2017 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс" про визнання недійсними рішень загальних зборів ТОВ «Клен Транс», які оформлені протоколом №1 від 25.07.2017.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.08.2023 року по справі №924/560/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсними рішень загальних зборів, які відбулися 25.07.2017 та оформлені протоколом №1 загальних зборів від 25.07.2017 відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.03.2023 року у справі № 924/560/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клен Транс» про визнання недійсними рішення загальних зборів, які відбулися 25.07.2017 року та оформлені протоколом №1 загальних зборів від 25.07.2017 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовільнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно зазначає в рішенні, що ним було встановлено, що 19.07.2017 ОСОБА_1 було подано до вищого органу управління Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс", с. Мацьківці, посвідчену приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т. М., заяву про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс", с. Мацьківці у зв`язку з відступленням належної йому частки в статутному капіталі в розмірі 40% на користь ОСОБА_2 , оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які суд вважає встановленими не існує, ні щодо існування самого факту направлення такої заяви, ні щодо дати направлення такої заяви, ні щодо адресата отримання такої заяви.

ОСОБА_1 зазначає, що він дійсно нотаріально посвідчив заяву 19.07.2017, зміст якої закріплював його намір вийти зі складу учасників ТОВ «Клен Транс», однак він її не направляв, а так само і не передавав цю заяву у спосіб визначений законом до вищого органу управління ТОВ «Клен Транс».

Позивач зазначає, що передав свою нотаріальну посвідчену заяву від 19.07.2017 про намір вийти з числа учасників ТОВ своєму батькові ОСОБА_2 на зберігання. Отже, така заява була передана ОСОБА_1 своєму рідному батькові, а не вищому органу управління ТОВ, оскільки ОСОБА_2 ніколи не був посадовою особою ТОВ «Клен Транс». При цьому, звертає увагу, що судом першої інстанції не встановлено взагалі такої важливої обставини як дата здійснення такої дії (передачі ОСОБА_1 заяви про намір вийти зі складу учасників ТОВ своєму батькові). Більше, отримавши на зберігання заяву про намір виходу ОСОБА_2 (батько ОСОБА_1 ) зазначив, що якщо буде необхідно щоб ця заява була розглянута по суті, то всі процедурні питання будуть дотримані відповідно закону, якщо в такій дії не буде потреби то ця процедура взагалі не буде ініційована та реалізована. ОСОБА_1 з 2017 року до моменту смерті ОСОБА_2 систематично виконував свої звичайні функції на підприємстві, надавав консультації з оподаткування, безперешкодно заходив до приміщень товариства, мав своє окреме робоче місце, в документах які подавалися до контролюючих та реєстраційних органів ОСОБА_1 зазначався, як бухгалтер.

Також позивач вважає, що суд першої інстанції помилково сприймає факт обізнаності ТОВ «Клен Транс» про заяву ОСОБА_1 від 19.07.2017, як такий, що виник в результаті волевиявлення самого ОСОБА_3 , адже в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який підтверджує сам факт направлення ОСОБА_1 заяви про намір вийти зі складу учасників ТОВ до вищого органу управління ТОВ, тобто що така заява була передана ОСОБА_1 у спосіб визначений законом до керівних органів управління ТОВ «Клен Транс» у строки визначені Законом та Статутом.

Скаржник звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції в своєму рішенні посилається на п. 10.1 Статут ТОВ «Клен Транс», відповідно до якого кожен учасник має право вийти із Товариства, повідомивши Товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо згоди про інший термін не буде досягнуто між учасниками. Повідомлення про вихід повинно бути зроблено учасником шляхом подання до Товариства заяви, посвідченої нотаріально. Заява, зроблена з порушенням умов цього пункту договору вважається недійсною. У даному випадку порушень декілька, зокрема заява не подавалася до ТОВ в будь-який спосіб передбачений законом або Статутом ТОВ, навіть якщо припустити, що такі загальні збори дійсно мали місце 25.07.2017, то порушено строк проведення такого роду зборів з приводу виходу учасника зі складу учасників ТОВ, адже заява підписана ОСОБА_1 19.07.2017, тобто за шість календарних днів до проведення загальних зборів. Будь-яких доказів щодо наявності домовленості між ОСОБА_1 та ТОВ «Клен Транс» щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників ТОВ раніше визначеного Законом та Статутом строку не існує і судом не досліджувалися взагалі. З огляду на все зазначене, заява ОСОБА_1 не є тим документом, який доводить, що ОСОБА_1 реалізував свій намір вийти з ТОВ «Клен Транс» (довів його до кінця), а відповідно до п. 10.1 Статуту ТОВ «Клен Транс» заява взагалі вважається недійсною оскільки порушено процедуру як її подання ТОВ «Клен Транс» так і терміну встановленого і Законом і Статутом (не дотримано тримісячного строку).

Разом з тим, позивач зазначає, що суд першої інстанції також безпідставно зазначає в рішенні, що ним було встановлено, що як вбачається із рішення, оформлене протоколом №1 загальних зборів учасників ТОВ "Клен Транс", с.Мацьківці від 25.07.2017, засновники ОСОБА_2 (власник 60% статутного капіталу товариства) та ОСОБА_1 (власник 40% статутного капіталу товариства) прийняли рішення про обрання голови та секретаря зборів…», оскільки ОСОБА_1 , було надано докази зі свого місця постійної роботи, а саме довідки філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Старокостянтинівський елеватор" від 27 січня 2023 №29-1/127, виданої ОСОБА_1 , про те, що він працював на підприємстві та 25.07.2017 (з 8-00 до 17-00 год.) перебував на робочому місці при виконанні своїх службових обов`язків; табелю працівників станом на 25.07.2017 з підприємства на якому працював ОСОБА_1 . Ці докази, надані стороною позивача, доводять відсутність ОСОБА_1 на будь-якому засіданні загальних зборів 25.07.2017 року.

Ухвалою суду від 05.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.08.2023 у справі №924/560/23 та розгляд апеляційної скарги призначено на 04.10.2023.

12 вересня 2023 року від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення в яких позивач навів додаткові підстави для оскарження рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.08.2023 у справі №924/560/23 та просив з урахуванням додаткових пояснень скасувати вказане оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клен Транс» про визнання недійсними рішень загальних зборів від 25.07.2017 закріплених Протоколом №1 від 25.07.2017 задовольнити.

18 вересня 2023 року від ТОВ "Клен Транс" надійшов відзив в якому просить залишити рішення Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/560/23 від 01.08.2023 без змін, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу залишити без задоволення.

23 вересня 2023 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення на відзив в яких просить долучити ці заперечення до матеріалів справи та взяти їх до уваги при ухвалення судового рішення за результатами перегляду рішення суду першої інстанції.

Представником позивача в судовому засіданні 04.10.2023 року заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування вказаного клопотання представник позивача зазначив, що оскільки судовий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.08.2023 у справі №924/560/23 ухвалою суду від 05.09.2023 року призначено на 04.10.2023 року о 12:30 год., а у зв`язку з навантаженістю суду судове засідання розпочалося о 13:38 год., просить суд відкласти розгляд справи з підстав необхідності прийняття ним участі в судовому засіданні в іншому суді та реалізації права ОСОБА_1 безпосередньо прийняти участь в наступному судовому засіданні.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс" адвокат Ткачук Ю.Г. у зв`язку з технічною неможливістю не зміг прийняти участь в судовому засіданні 04.10.2023 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 04.10.2023 року розгляд справи відкладено на 08 листопада 2023 року.

В судовому засіданні 08.11.2023 року ОСОБА_1 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги та надали відповідні пояснення. Просили суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.03.2023 року у справі № 924/560/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клен Транс» про визнання недійсними рішення загальних зборів, які відбулися 25.07.2017 року та оформлені протоколом №1 загальних зборів від 25.07.2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовільнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.11.2023 року заперечив доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення. Просив суд залишити рішення Господарського суду Хмельницької області у справі №924/560/23 від 01.08.2023 року без змін, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача в судовому засіданні 08.11.2023, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.08.2023 у справі №924/560/23 без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9-10 зворотня сторінка т.1).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Клен Транс» () станом на 18.07.2017 року засновниками вказаного товариства були ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.11-14 т.1).

19 липня 2017 року ОСОБА_1 було подано до вищого органу управління Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс", с.Мацьківці, посвідчену приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., заяву про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс", с.Мацьківці у зв`язку з відступленням належної йому частки в статутному капіталі в розмірі 40% на користь ОСОБА_2 . Заявник просив зареєструвати відповідні зміни до Статуту товариства, виключити його зі складу учасників товариства та внести відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У заяві зазначив, що майнових та інших претензій до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс", с.Мацьківці та його засновників не має і мати не буде (а.с. 18 зворотня сторінка-19 т.1).

25 липня 2017 року відбулися загальні збори учасників ТОВ "Клен Транс", які оформлені протоколом №1 з наступним порядком денним:

1. Обрати голову та секретаря зборів.

2. Про вихід зі складу учасників ОСОБА_1 на підставі поданої та нотаріально завіреної заяви.

3. Про перерозподіл статутного капіталу.

4. Проведення державної реєстрації змін.

У загальних зборах узяли участь 2 засновника: ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 . Запрошеною на збори була ОСОБА_4 .

Протоколом Загальних зборів учасників №1 оформлені наступні рішення:

З першого питання: секретарем зборів обрано ОСОБА_5 .

По другому питанню: виведено ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ «Клен Транс» та передано його частку в статутному капіталі в розмірі 40% (сорока відсотків) на користь ОСОБА_2 .

По третьому питанню: перерозподілено статутний капітал: ОСОБА_2 100%.

у зв`язку з виведенням із складу засновників ТОВ "Клен Транс", с.Мацьківці ОСОБА_1 затверджено зміни розподілу статутного капіталу та викладено зазначені зміни у новій редакції: "Розділ 1. "Загальні положення" п.1.2. викласти в наступній редакції: 1.2. Власником товариства, який іменується "Учасником" є: а) ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Хмельницьким МВ УМВС України у Хмельницькій області 01 серпня 2007 року, проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ). Розділ 4. "Майно, кошти та прибуток товариства", п.4.2.викласти в наступній редакції: 4.2. Товариство має статутний капітал в розмірі 2 312 700 (два мільйони триста дванадцять тисяч сімсот) гривень. Статутний капітал належить та становить: 4.2.1. ОСОБА_2 100% статутного капіталу. Викласти 4.12. в наступній редакції: 4.12. Розподіл прибутку в результаті господарської діяльності: ОСОБА_2 100%".

По четвертому питанню: вирішено директору ТОВ "Клен Транс" ОСОБА_4 підготувати документацію та зареєструвати зміни до Статуту товариства, виклавши їх у новій редакції та внести відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб згідно чинного законодавства (а.с.19 зворотня сторінка-21 зворотня сторінка т.1).

Рішення оформлене протоколом №1 від 19.07.2017 року підписано головою зборів ОСОБА_2 та секретарем зборів ОСОБА_4 .

Як вбачається із витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №64 від 01.02.2023 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи у зв`язку зі зміною складу учасників товариства проведено 25.07.2017 (а.с. 14 зворотня сторінка 19 т.1).

Позивач зазначає, що у травні 2022 йому стало відомо, що приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лавришина Антоніна Оксентіївна відкрила спадкову справу. Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були засновниками та учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Клен Транс", після смерті одного із учасників виникла необхідність в отриманні Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з метою вирішення спадкування частки померлого ОСОБА_2

01 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора з відповідною заявою про надання повного Витягу станом на 01.02.2023 по ТОВ "Клен Транс". Також, ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора з відповідною заявою про надання повного Витягу станом на 18.07.2017 по ТОВ "Клен Транс". Зі змісту Витягу №64 від 01.02.2023, йому стало зрозуміло, що він був незаконно виключений зі складу учасників ТОВ "Клен Транс" відповідно до рішення загальних зборів, закріплених протоколом Загальних зборів №1 від 25.07.2017. З ОСОБА_1 не було укладено будь-якого договору про купівлю-продаж частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс", а так само як і будь-якого іншого договору, відповідно до якого право власності на частку в статутному капіталі перейшло б до іншої особи. Таким чином, про виключення зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс" ОСОБА_1 дізнався тільки 01.02.2023, оскільки до цього часу будь-яких документів, повідомлень з підприємства не отримував, розрахунки з ним ніхто не проводив за належну йому частку в статутному капіталі товариства.

Поряд з цим, ОСОБА_1 зазначає, що особа, яка зазначена у рішенні загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс" оформлене протоколом №1 від 25.07.2017, як директор - ОСОБА_4 , не була директором станом на день проведення загальних зборів, оскільки була звільнена з займаної посади, а відтак в частині зазначення ОСОБА_4 , як директора, та її подальші дії щодо внесення змін у відповідні реєстри є предметом розгляду кримінального провадження яке перебуває в провадженні Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 вважаючи, що його корпоративні права порушені внаслідок недотримання відповідачем порядку скликання та проведення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю з питання виходу учасника товариства з товариства з обмеженою відповідальністю, звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до ТОВ «Клен Транс» про визнання недійсними рішень загальних зборів, які відбулися 25.07.2017 та оформлені протоколом №1 загальних зборів від 25.07.2017.

Відповідно до статті 97 Цивільного кодексу України (тут і далі - у редакції, чинній станом на дату проведення загальних зборів учасників ТОВ «Клен Транс») управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частинами першою статті 140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Відповідно до приписів статті 50 Закону України "Про господарські товариства" (тут і далі - у редакції, чинній станом на дату проведення загальних зборів учасників ТОВ «Клен Транс»), товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Згідно з частиною першою статті 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про господарські товариства", вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Згідно з частинами першою та третьою статті 167 Господарського кодексу України (тут і далі - у редакції, чинній станом на дату проведення загальних зборів учасників ТОВ «Клен Транс») корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; вийти у встановленому порядку з товариства.

Аналогічні положення були закріплені у підпунктах а), в) частини першої статті 10 Закону України "Про господарські товариства".

Отже, право учасника товариства з обмеженою відповідальністю брати участь в управлінні справами товариства у порядку, визначеному законом та установчими документами (статутом) товариства, вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом, охоплює собою, зокрема і права учасника бути обізнаним про скликання загальних зборів, брати участь у загальних зборах та у голосуванні з питань порядку денного, гарантоване законом.

Згідно з частиною першою статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що рішення загальних зборів учасників господарського товариства є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Згідно з частиною п`ятою статті 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Однак, не всі порушення законодавства, допущені при скликанні та проведенні загальних зборів господарського товариства, можуть бути підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Самостійними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів є, зокрема:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

- відсутність протоколу загальних зборів.

Разом з цим позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства.

Подібні висновки Верховного Суду містяться у постановах від 22 травня 2019 року у справі №911/1798/18, від 06 березня 2019 року у справі №910/16715/17, від 22 січня 2020 року у справі №915/99/19, від 16 жовтня 2019 року у справі №912/430/19, від 31 липня 2019 року у справі №910/7633/18, від 16 липня 2019 року у справі №914/484/18, від 21 грудня 2021 року у справі №902/1256/20, від 17 листопада 2022 року у справі №917/1523/21.

Аналіз зазначених висновків Верховного Суду щодо підстав недійсності рішень загальних зборів учасників господарського товариства свідчить про те, що порушення, допущені при скликанні і проведенні загальних зборів учасників господарського товариства, можна поділити на (1) такі, які мають своїм наслідком обов`язкове визнання прийнятих на цих зборах рішень недійсними, та (2) такі, які хоч і допускаються, однак не завжди призводять до недійсності рішень загальних зборів.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що хоча права учасника товариства брати участь в управлінні справами товариства, бути обізнаним про скликання загальних зборів, брати участь у загальних зборах та у голосуванні з питань порядку денного, і гарантоване законом, проте обставина неповідомлення учасника господарського товариства про скликання загальних зборів не завжди може бути підставою для визнання недійсними рішень, прийнятих на таких зборах, що підтверджується сталою практикою Верховного Суду, сформованою у корпоративних відносинах у спорах про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що ця обставина (неповідомлення учасника господарського товариства про скликання загальних зборів) у разі оскарження учасником товариства рішень загальних зборів сама по собі не є самостійною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства, однак з урахуванням конкретних обставин справи може бути достатньою підставою для визнання їх недійсними.

Ця обставина може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у разі, якщо учасник товариства, який звертається до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів, довів не лише факт його неповідомлення, а також довів належними та допустимими доказами, зокрема, але не виключно:

- існування інших підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів;

та /або

- факт того, що він не брав участі у таких зборах, не мав можливості взяти участь у цих зборах, а прийняті на таких зборах рішення суперечать вимогам законодавства та / або статуту господарського товариства, прийняті з порушенням порядку голосування, стосуються безпосередньо його прав та інтересів та порушують їх.

Крім того, у кожному конкретному випадку судам слід досліджувати дійсні підстави та мотиви звернення до суду учасника товариства з позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників, зокрема і у випадку, якщо учасник товариства звернувся до суду з таким позовом через тривалий час після стверджуваного порушення його прав.

Наведене також узгоджується і з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у пункті 45 постанови від 22 жовтня 2019 року у справі №923/876/16, відповідно до якого своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, а також щодо відповідності питань порядку денного зборів питанням порядку денного, які перелічені в отриманому учасником запрошенні на загальні збори учасників товариства.

З огляду на викладене для визнання недійсним рішення загальних зборів господарського товариства, що оскаржується з підстав порушення порядку скликання зборів щодо повідомлення позивача як учасника товариства про скликання зборів, позивач має довести, а суд встановити наявність порушених прав та / або інтересів позивача як учасника господарського товариства оспорюваним рішенням загальних зборів. Тобто, при вирішенні корпоративного спору про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників господарського товариства, який має місце у цій справі, господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання, з`ясувати, які саме права та / або інтереси позивача порушені кожним окремим оспорюваним рішенням загальних зборів. Наведене узгоджується з положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України та частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України, які визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, а також відповідає зазначеним висновкам Верховного Суду, викладеним у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі №923/876/16, про необхідність встановлення судом факту порушення прав та законних інтересів учасника товариства спірним рішенням загальних зборів.

Предметом позову у даній справі є об`єкт спірних правовідносин з приводу якого виник спір між позивачем та відповідачем, у даному випадку це визнання недійсним рішень загальних зборів ТОВ «Клен Транс», які оформлені протоколом №1 від 25.07.2017.

Рішення загальних зборів є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставою позову позивач вказує порушення корпоративних прав на участь в управлінні справами товариства, участь у загальних зборах, участь у прийнятті рішень загальних зборів, отриманні належного відшкодування у випадку здійснення виходу зі складу учасників товариства у зв`язку з неповідомленням його як учасника про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Клен Транс".

У спорі про визнання недійсними рішень зборів учасників товариства вирішальним є встановлення факту порушення відповідним рішенням прав та законних інтересів позивача як учасника товариства, тобто його корпоративних прав.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №916/375/17, від 28.03.2018 у справі №910/22291/16, від 02.05.2018 у справі №910/20357/16.

Колегія суддів відзначає, що частиною першою статті 148 ЦК України в редакції, чинній до 17 червня 2018 року, було встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Пунктом п.10.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс", державна реєстрація якого відбулась 21.02.2006, передбачено, що кожен учасник має право вийти із Товариства, повідомивши Товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо згоди про інший термін не буде досягнуто між учасниками. Повідомлення про вихід повинно бути зроблено учасником шляхом подання до Товариства заяви, посвідченої нотаріально (а.с.30 т.1).

Отже, за змістом частини першої статті 148 ЦК України та статті 10 Закону України "Про господарські товариства", станом на час виникнення спірних правовідносин учасник товариства (безвідносно до розміру належної йому частки в статутному капіталі товариства) мав право вийти з товариства у будь-який строк незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Підставою припинення участі в господарському товаристві - факт подання учасником заяви про вихід з товариства.

Реалізація права на вихід зі складу учасників товариства законодавчо не пов`язується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є такими, що суперечать чинному законодавству.

З огляду на наведені вище норми, право на вихід з товариства у відповідний період було законодавчо врегульовано як безумовне суб`єктивне право учасника, яке не залежало від згоди товариства чи інших його учасників та реалізація якого мала наслідком припинення участі в товаристві.

Тобто вихід з товариства є одностороннім правочином його учасника, вчиненим у письмовій формі у вигляді заяви про вихід з товариства, підписаної учасником.

Такий правочин, хоч і вчиняється за волевиявленням однієї особи, спричиняє юридичні наслідки для інших осіб, зокрема, виникнення у товариства обов`язку виплатити колишньому учаснику вартість його частки у встановлений строк. Тому неодмінною умовою для реалізації учасником вчиненого ним волевиявлення на припинення участі в товаристві є повідомлення товариства про прийняте рішення.

Відтак, вихід з товариства є безпосередньою дією учасника, спрямованою на припинення корпоративних відносин з товариством з ініціативи учасника товариства, вчинення якої реалізується учасником шляхом подання до товариства заяви в письмовій формі, підписаної учасником.

У зв`язку із цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку.

Щодо строків, наведених у статті 148 ЦК України, то вони мають значення для визначення моменту, коли в товариства настає строк виконання перед особою, яка вийшла з товариства, своїх обов`язків, пов`язаних з таким виходом.

Отже, з моменту виходу особи зі складу учасників товариства така особа втрачає корпоративні права учасника, зокрема право на участь в управлінні справами товариства, на участь у загальних зборах учасників товариства. Відповідно до положень статті 148 ЦК України (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) наслідком подання учасником товариства заяви про вихід з товариства є припинення корпоративних відносин з товариством та отримання права на виплату вартості частини майна, пропорційну частці такого учасника у статутному капіталі товариства.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №127/16567/17 та від 07.04.2020 у справі №910/7674/18.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.07.2017 ОСОБА_1 було подано до вищого органу управління ТОВ "Клен Транс" заяву про вихід зі складу учасників ТОВ "Клен Транс" посвідчену приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М. у зв`язку з відступленням належної йому частки в статутному капіталі в розмірі 40% на користь ОСОБА_2 (а.с. 18 зворотня сторінка-19 т.1).

Судом апеляційної інстанції враховано, що заяву про вихід зі складу учасників ТОВ "Клен Транс" від 19.07.2017 ОСОБА_1 було подано відповідно до положень п.10.1 Статуту Товариства, ст.148 ЦК України, тобто оскільки її було посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., підстави вважати вказану заяву недійсною, як це передбачено пунктом 10.1 Статуту, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що з моменту виходу 19.07.2017 ОСОБА_1 зі складу учасників товариства він втратив корпоративні права учасника, зокрема право на участь в управлінні справами товариства, на участь у загальних зборах учасників товариства.

Посилання позивача, що рішення загальних зборів від 25 липня 2017 року оформлене протоколом №1 в порушення норм чинного законодавства не містить особистих підписів позивача, суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон України "Про господарські товариства" не містить вимоги щодо підписання протоколу загальних зборів усіма учасниками, які були присутніми на зборах. Протокол підписує лише голова та секретар зборів.

Згідно витягу №64 від 01.02.2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25.07.2017 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи у зв`язку зі зміною складу учасників товариства, відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «Клен Транс» від 25.07.2017 оформлене протоколом №1.

Таким чином, факт проведення загальних зборів та реєстрація змін до установчих документів юридичної особи у зв`язку зі зміною складу учасників товариства свідчать про обізнаність ТОВ "Клен Транс" з волевиявленням позивача, викладеним у заяві про вихід зі складу учасників товариства посвідченій 19.07.2017 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., що в свою чергу спростовує доводи позивача, що він не передавав вказану заяву до вищого органу управління ТОВ «Клен Транс».

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що сам факт розгляду 25.07.2017 року загальними зборами учасників ТОВ «Клен Транс» нотаріально посвідченої заяви позивача про відступлення ним своєї частки в статутному капіталі відповідача іншому учаснику та прохання виключити його зі складу учасників відповідача підтверджує факт подачі такої заяви позивачем відповідачу.

Твердження позивача, що отримавши на зберігання заяву про намір виходу, ОСОБА_2 (батько ОСОБА_1 ) зазначив, що якщо буде необхідно щоб ця заява була розглянута по суті, то всі процедурні питання будуть дотримані відповідно закону, якщо в такій дії не буде потреби то ця процедури взагалі не буде ініційована та реалізована, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Посилання позивача на необхідність дотримання трьохмісячного строку для виходу з учасників товариства колегія суддів вважає безпідставним, оскільки згідно правових висновків у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №127/16567/17 та від 07.04.2020 у справі №910/7674/18 дата подачі ним заяви про вихід і є моментом виходу учасника з товариства, а строки наведені у статті 148 ЦК України мають значення лише для визначення моменту, коли в товариства настає строк виконання перед особою, яка вийшла з товариства, своїх обов`язків, пов`язаних з таким виходом.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що довідка філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Старокостянтинівський елеватор" від 27 січня 2023 №29-1/127 (а.с.22 т.1), видана ОСОБА_1 , про те, що він працював на підприємстві та 25.07.2017 (з 8-00 до 17-00 год.) перебував на робочому місці при виконанні своїх службових обов`язків та табель обліку робочого часу працівників підприємства, на якому працював ОСОБА_1 станом на 25.07.2017, не спростовують можливість проведення загальних зборів учасників ТОВ "Клен Транс", с.Мацьківці 25.07.2017 за участю позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування варто розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи (п. 8.2 постанови Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №908/1879/17).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України його ст.79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньої кількості доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу (постанови Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №923/875/19, від 16.07.2021 у справі №916/2620/20, від 16.09.2021 у справі №910/12930/18).

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відтак, сама по собі вищевказані довідка та табель обліку робочого часу не спростовують факту вірогідності проведення 25.07.2017 засідання загальних зборів учасників ТОВ "Клен Транс", що підтверджується протоколом №1 за участю ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не надано належних доказів на спростування того, що загальні збори учасників ТОВ "Клен Транс" 25.07.2017 не відбулися.

Твердження позивача, що відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження виплати ОСОБА_1 коштів за частку в статутному капіталі ТОВ яка йому належала (40%), колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вихід учасника товариства з обмеженою відповідальністю можливий як із виплатою вартості частини майна товариства, пропорційної розміру його частки у статутному капіталі, так і без здійснення такої виплати (якщо учасник відмовився від цього майнового права).

Так, в підтвердження виходу ОСОБА_1 з учасників ТОВ «Клен Транс» без здійснення виплати вартості частини майна товариства, пропорційної розміру його частки у статутному капіталі підтверджується його волевиявленням у поданій заяві про вихід зі складу учасників товариства з підстав відступлення належної йому частки в статутному капіталі в розмірі 40% на користь ОСОБА_2 . Крім того, у вказаній заяві позивач зазначив, що майнових та інших претензій до ТОВ «Клен Транс» та його засновників не має і мати не буде (а.с. 18 зворотня сторінка-19 т.1).

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що докази, які долучено судом першої інстанції до матеріалів справи, зокрема: відповідь №11/4344 від 04.11.2022 року адвокату Гончаровій А. з Райківецької виправної колонії (№78) про прийняття та звільнення громадянки України ОСОБА_4 ; копії наказу №107/ОС-21 від 06.09.2021 про зарахування на посаду ОСОБА_4 ; наказу №24/ОС-22 від 09.03.2023 про звільнення ОСОБА_4 з посади, особового листка з обліку кадрів автобіографії, анкети, зобов`язання, трудової книжки, характеристики ОСОБА_4 не є належними доказами, які спростовують присутність ОСОБА_4 , як директора ТОВ "Клен Транс", на загальних зборах 25.07.2017 та її повноважень. Матеріали справи не містять також доказів звільнення її з посади директора товариства чи припинення її повноважень у інший, встановлений законодавством, спосіб.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.02.2023 за кодом 18 станом на 18.07.2017; від 26.07.2022 за кодом 39 станом на 26.07.2022; від 01.02.2023 за кодом 64 станом на 01.02.2023; від 18.07.2023 за кодом 85 станом на 18.07.2023 вбачається, що станом на вказані дати ОСОБА_4 є керівником ТОВ "Клен Транс" (а.с.11-18, 55-58, 145-146 т.1).

Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених обставин, підтверджених відповідними доказами, з огляду на положення ст.ст. 74-80, 86 ГПК України та норми законодавства, які застосовуються у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними рішення загальних зборів ТОВ «Клен Транс», які оформлені протоколом №1 від 25.07.2017.

Суд апеляційної інстанції зазначає, оскільки в задоволенні позову відмовлено через його необгрунтованість, тому відсутні підстави щодо застосування позовної давності, про яку заявлено відповідачем у суді першої інстанції, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 по справі №755/13805/16ц (п.53 Постанови).

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги позивача щодо допуску судом першої інстанції до участі у справі неналежного представника відповідача - адвоката Ткачука Юрія Георгійовича, оскільки його повноваження як представника відповідача в даній справі підтверджені ордером про надання правничої (правової) допомоги серія ВХ №1040794 від 02.06.2023 року та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №235, договором про надання правничої допомоги від 28.07.2022 року укладеного між адвокатом Ткачуком Ю.Г. та ТОВ «Клен Транс» в особі директора Комади М.Є. (а.с. 62-63, 108-112 т.1). В свою чергу, позивачем не подано суду доказів визнання у встановленому законодавством порядку недійсним, укладеного між відповідачем та адвокатом Ткачуком Ю.Г. договору про надання правничої допомоги, або будь-яких інших належних доказів, які свідчили б про відсутність у ОСОБА_4 , як директора ТОВ "Клен Транс" с.Мацьківці Хмельницького району Хмельницької області, чи адвоката Ткачука Ю.Г. відповідних повноважень на укладення вказаного договору.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

З відповіді №255156 від 04.10.2023 отриманої судом апеляційної інстанції з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що Комада М.Є. є директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс", с.Мацьківці Хмельницького району (а.с.69-71 т.2).

Твердження позивача, що суд першої інстанції 04.07.2023, відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у закритому судовому засіданні порушено обов`язок розглянути справу в закритому судовому засіданні, що призвело до розголошення інформації закритого характеру, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки з вказаного клопотання не вбачається зазначення обставин, які свідчать про можливе розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, та не містить обґрунтування необхідності захисту особистого та сімейного життя людини.

Також, суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання скаржника на те, що суд першої інстанції при постановлені 04.07.2023 протокольної ухвали про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті порушив, зокрема, ч.2 ст.232, ч.4 ст. 233 ГПК України, оскільки, норми ГПК України не містять положень щодо обов`язкового постановлення ухвали про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті окремим документом, тобто не містять заборони щодо можливості її постановлення, не виходячи з нарадчої кімнати з подальшим занесенням її до протоколу судового засідання.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, відхиляються судовою колегією, оскільки не спростовують обставин, які на підставі належних та допустимих доказів встановлені у даній справі судом першої інстанції.

Решта доводів апеляційної скарги не беруться до уваги, тому що їх суть не має значення для ухвалення законного та об`єктивного судового рішення.

Щодо додаткових пояснень ОСОБА_1 , які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 12.09.2023 року, колегія суддів зазначає з тексту вказаних пояснень скаржника вбачається, що останнім фактично наводяться додаткові обґрунтування неправомірності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, при цьому, ці доводи за своєю суттю є доповненнями до апеляційної скарги.

В той же час, вимогами ч.1 ст.266 ГПК України передбачено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказані пояснення з доповненнями до апеляційної скарги надійшли до суду апеляційної інстанції 12.09.2023 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження (23.08.2023).

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, зважаючи на те, що під час подання додаткових пояснень скаржником, які по суті є доповненням до апеляційної скарги, останнім не ставилося питання про поновлення процесуального строку на подання таких доповнень, строк, встановлений чинним процесуальним законодавством, закінчився, судова колегія визначилася про необхідність такі пояснення скаржника залишити без розгляду.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частинами 1-3 статті 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.08.2023 у справі №924/560/23 відповідає законодавству, чинному на момент виникнення спірних правовідносин та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.08.2023 у справі №924/560/23, без змін.

2. Справу №924/560/23 повернути Господарському суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "20" листопада 2023 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.