ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" листопада 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3782/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглянувши справу № 916/3782/23 за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом: Державного підприємства "Стивідорна компанія "Ольвія" /, адреса - 19290012, адреса - 54042, м. Миколаїв, а/с № 170, e-mail: /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" /, адреса - 68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 9/1, e-mail: , /

про стягнення заборгованості у розмірі 77 092,51 грн

ВСТАНОВИВ:

29.08.2023 року Державне підприємство "Стивідорна компанія "Ольвія" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 4295/23/ до товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" про стягнення заборгованості за надання послуг з вантажних /відшкодування за послуги залізниці з огляду вагонів після грейферного вивантаження/ операцій за договором № 155П-2021 від 29.04.2021 у розмірі 77 092,51 грн, з яких:

- 51 819,97 грн - основний борг за період жовтня-листопада 2021 року;

- 5 573,85 грн - пеня;

- 2 598,10 грн - 3 % річних;

- 17 100,59 грн - інфляційні втрати.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про вантажні операції № 155П-2021 від 29.04.2021.

Ухвалою суду від 04.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3782/23; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

27.09.2023 на адресу суду надійшов відзив /вх. № 33839/23/, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що договір про вантажні операції № 155П-2021 від 29.04.2021 не містить обов`язку відповідача забезпечити або гарантувати якісне виконання позивачем вантажних операцій та відповідно відшкодовувати затрати позивача щодо заходів з контролю щодо якісного виконання позивачем цих операцій. Відповідач наголошує, що ним не будо надано позивачу замовлень (заявки) щодо надання послуг з технічного огляду вагонів після вивантаження їх грейферними кранами. Відповідач зауважує, що нормативно-правові акти не ставлять в обов`язок ані одержувача або організації, яка здійснює вивантаження, ані залізниці надання послуг із залучення працівників залізниці до огляду вагонів після грейферного розвантаження вантажу із вагонів.

Відповідач вказує, що договір від 20.01.2020 № ДН-5-5/75 про обробку вагонів з вантажами з ДП «СК «Ольвія» при станції Жовтнева регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» не містить обов`язку отримувача вантажу замовляти, а залізниці відповідно надавати послуги із залучення спеціалістів залізниці на технічний огляд стану вагонів після їх вивантаження грейферними кранами, а лише зазначає тариф на ці послуги (п. 7.5 договору).

Відповідач звертає увагу, що він не надав ані позивачу, ані залізниці жодного прохання про надання послуг з технічного огляду вагонів після грейферного розвантаження, що зумовлює відсутність підстав для виникнення обов`язку з оплати цих послуг безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідач зауважує, що власником в Актах загальної форми вагонів не є відповідач. Питання щодо технічного обслуговування власних вагонів, які знаходяться на коліях загального користування, відносять до прав власників цих вагонів і не стосуються отримувача вантажу - ТОВ «Портінвест Лоджистік».

Також відповідач вказує, що залізницею приватні вагони приймалися під перевезення порожніми за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати власниками цих вагонів, а тому вони мали статус «вантажу». Згідно залізничних накладних на перевезення вагонів зі Станції Жовтнева Одеської залізниці ТОВ «Портінвест Лоджистік» не значиться вантажовідправником, не є стороною по прийманні передачі вантажу (вагонів) залізниці і не повинно оплачувати приймання залізницею цього вантажу.

10.10.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив /вх. № 35641/23/, в якій позивач вказує, що технічний огляд залізницею вагонів при їх здачі після вивантаження є обов`язковою умовою договору про обробку вагонів, єдиним технологічним процесом і не передбачає волі позивача замовляти таку послугу чи ні. Після вивантаження вантажу і здачі позивачем порожніх вагонів залізниці, остання проводить обов`язковий їх технічний огляд з метою визначення стану вагонів на цілісність і очищення від залишків вантажу. Враховуючи, що по договору про обробку вагонів позивач компенсує витрати залізниці на технічний огляд вагонів після грейферного вивантаження, відповідно позивач включив у свої договори перевалки вантажів положення про оплату вантажовласниками позивачу (порту) таких витрат. Така оплата носить компенсаційний характер, про що зазначено у самому рахунку на оплату.

Позивач зауважує, що висновки відповідача, що технічний огляд вагонів є добровільною послугою, яка може замовлятися чи на розсуд позивача чи відповідача є хибним, так само як і хибним є висновок про відсутність договірного обов`язку відповідача сплачувати позивачу надану залізницею послугу з технічного огляду вагонів після грейферного вивантаження.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом при безпосередньому дослідженні доказів, 29.04.2021 між ДП «Стивідорна компанія «Ольвія» /портовий оператор/ та ТОВ «Портінвест Лоджистік» /замовник/ укладено договір про вантажні операції № 155П-2021. Цей договір визначає порядок та умови надання замовнику портовим оператором послуг з вантажних операцій на замовлення замовника на території з вантажами, які прибувають для замовник, перевозяться морським, залізничним, автомобільним транспортом та інших пов`язаних з цим робіт і послуг, які погоджено сторонами /п. 1.1 договору/. Варіанти вантажних операцій, послуги, їх вартість та інше стосовно вантажу окремої номенклатури наводяться у додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною /п. 1.2 договору/. Протягом дії цього договору операції з навантаження вантажу на морський транспорт та/або вивантаження вантажу з морського транспорту, перевантаження з одного виду транспорту на інший проводиться виключно силами і засобами портового оператора /п 1.3 договору/.

Договір визначає обсяг, строки завезення на територію портового оператора вантажу на підставі поданої замовником заявки згідно умов цього договору у відповідності до можливостей портового оператора /п. 2.1.1 договору/.

Замовник зобов`язаний своєчасно сплачувати портовому оператору вартість виконаних послуг та робіт за цим договором, як погоджено сторонами /п. 2.2.3 договору/.

Положення п. 2.2.15 договору визначає обов`язок замовника укласти окремий договір з Залізницею на оплату послуг залізниці по обробці вагонів з вантажами, які прибувають залізничним транспортом на територію портового оператора. При цьому вся відповідальність за можливий простій вагонів, та всі затрати, пов`язані з цим, покладаються на замовника.

При відправлені вагонів з вантажем замовника портовим оператором, замовник відшкодовує портовому оператору усі витрати, пов`язані з цією відправкою, у т.ч. можливі штрафні санкції залізниці /п. 2.2.16 договору/.

Сторони погодили, що оплата замовником передбачених цим договором послуг портового оператора здійснюється згідно тарифів портового оператора, які зазначені у додатках до цього договору, оформлених сторонами відповідно до розділу 4 цього договору /п. 3.1 договору/.

Згідно п. 3.3.2 договору, вартість послуг з подачі і прибирання вагонів - по тарифах, вказаних у додатках до цього договору. Вартість інших послуг залізниці, у тому числі: зняття вагонів з візків, зважування вагонів, маневрові роботи, недобори провізних платежів, користування вагонами, зберігання вантажів у вагонах, промивання вагонів з урахуванням їх доставки на станцію промивки і всіх додаткових послуг по станції промивки, техогляд вагонів після вивантаження їх за допомогою грейферних кранів, інші можливості послуги Залізниці, штрафи - відшкодовуються замовником на підставі представлених розрахунків Залізниці за надані нею послуги та розрахунків нарахованих і стягнутих з портового оператора штрафних санкцій.

Оплата здійснюється замовником протягом 10 банківських днів з дати, вказаної портовим оператором в акті надання послуг /п. 3.8.3 договору/.

За порушення строків оплати, встановлених цим договором, портовий оператор має право стягнути з винної сторони пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, яка діяла у період прострочення, включаючи день сплати /п. 6.4 договору/.

У разі прострочення оплати замовником портовий оператор, відповідно до ст. 625 ЦК України має право стягнути суму боргу з замовника, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від суми простроченого платежу /п. 6.5 договору/.

Даний договір є укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та набирає чинності з 29.04.2021 та, якщо не буде припинений достроково відповідно до умов цього договору, діє по 31.12.2021 включно, проте в будь-якому разі до виконання сторонами своїх зобов`язань /п. 11.1 договору/.

Судом встановлено, що 20.01.2020 між АТ «Укрзалізниця» та ДП «СК «Ольвія» /порт/ укладено договір № ДН-5-5/42 про обробку вагонів з вантажами з державним підприємством «Стивідорна компанія «Ольвія» при Станції Жовтнева регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», примірна форма якого наведена в Додатку 3 до Правил обслуговування залізничних під`їзних колій (статті 12, 64-77 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.

Пунктом 6.4 Договору про обробку вагонів, передбачено, що Станція і Порт здійснюють приймання і здавання вагонів протягом 30 хвилин, але не більше, ніж хвилина на вагон на вантажних фронтах Порту з перевіркою технічного стану вагонів, їх очищення після вивантаження у порядку визначеному у п. 3.1 Єдиного технологічного процесу роботи Станції і Порту.

Відповідно до п.7.5 Договору про обробку вагонів, Порт компенсує фінансові витраті Залізниці пов`язані із залученням спеціалістів залізниці та додатковим часом на технічний огляд стану вагонів після їх вивантаження грейферними кранами.

Відповідно до розділу 4 Єдиного технологічного процесу роботи ДП «СК «Ольвія» і Станції Жовтнева регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 22.12.2015 також передбачено обов`язковий огляд при прийманні вагонів від порту.

Судом досліджено надані позивачем акти загальної форми та накопичувальні картки, які складені залізницею, а саме:

- Акт загальної форми № 9395 від 29.10.2021 про огляд 4-х вагонів;

- Акт загальної форми № 9396 від 29.10.2021 про огляд 8-ми вагонів;

- Акт загальної форми № 9461 від 31.10.2021 про огляд 4-х вагонів;

- Акт загальної форми № 9463 від 31.10.2021 про огляд 4-х вагонів;

- Накопичувальна картка № 01112473 від 01.11.2021 про техогляд 53 вагонів, з яких 25 вагонів оглядалися після вивантаження вантажу відповідача. Тариф залізниці 40,97 грн. Сума становить 1229,10 грн = 25 * 40,97+20 % ПДВ.

- Акт загальної форми №9546 від 01.11.2021 про огляд 16-ти вагонів;

- Акт загальної форми №9547 від 01.11.2021 про огляд 34-х вагонів;

- Накопичувальна картка №02112477 від 02.11.2021 про огляд 50 вагонів відповідача. Сума становить 2048,50 грн без ПДВ відповідно 2458,20 грн з ПДВ;

- Акт загальної форми № 9623 від 02.11.2021 про огляд 2-х вагонів;

- Накопичувальна картка №03112490 від 03.11.2021 про огляд 2 вагонів (всі вагони адресовані відповідачу) на суму 81,94 грн без ПДВ відповідно 98,32 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №9654 від 03.11.2021 про огляд 20-ти вагонів;

- Акт загальної форми №9656 від 03.11.2021 про огляд 1-го вагона;

- Акт загальної форми №9658 від 03.11.2021 про огляд 2-х вагонів;

- Накопичувальна картка №04112510 від 04.11.2021 про огляд 36 вагонів, з яких 23 вагони оглядались після вивантаження вантажу відповідача, на суму 942,31 грн без ПДВ відповідно 1130,77 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №9624 від 04.11.2021 про огляд 6-ти вагонів;

- Накопичувальна картка №08112559 від 08.11.2021 про огляд 7 вагонів, з яких 6 вагонів оглядалися після вивантаження вантажу Відповідача, на суму 245,82 грн без ПДВ відповідно 294,98 грн з ПДВ;

- Акт загальної форми №9772 від 06.11.2021 про огляд 14-ти вагонів;

- Акт загальної форми №9777 від 06.11.2021 про огляд 10-ти вагонів;

- Акт загальної форми №9826 від 07.11.2021 про огляд 11-ти вагонів;

- Акт загальної форми №9825 від 07.11.2021 про огляд 21 вагона;

- Акт загальної форми №9879 від 07.11.2021 про огляд 2-х вагонів;

- Накопичувальна картка №08112560 від 08.11.2021 про огляд 90 вагонів, з яких 58 оглядались після вивантаження вантажу Відповідача, на суму 2812,42грн без ПДВ відповідно 3374,90 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №9913 від 08.11.2021 про огляд 14-ти вагонів;

- Накопичувальна картка №09112570 від 09.11.2021 про огляд 40 вагонів з яких 14 вагонів оглядались після вивантаження вантажу Відповідача, на суму 678,86грн без ПДВ відповідно 814,63 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №9959 від 09.11.2021 про огляд 4-х вагонів;

- Акт загальної форми №9995 від 09.11.2021 про огляд 16-ти вагонів;

- Накопичувальна картка №10112576 від 10.11.2021 про огляд 48 вагонів, з яких 20 вагонів оглядались після вивантаження вантажу відповідача, на суму 969,80 грн без ПДВ відповідно 1163,76 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №10003 від 10.11.2021 про огляд 19-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10004 від 10.11.2021 про огляд 38-ми вагонів;

- Акт загальної форми №10019 від 10.11.2021 про огляд 13-ти вагонів;

- Накопичувальна картка №11112588 від 11.11.2021 про огляд 76 вагонів, з яких 70 вагонів оглядались після вивантаження вантажу відповідача, на суму 3394,30 грн без ПДВ відповідно 4073,16 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №10039 від 11.11.2021 про огляд 21-го вагону;

- Акт загальної форми №10040 від 11.11.2021 про огляд 30-ти вагонів;

- Накопичувальна картка №12112601 від 12.11.2021 про огляд 63 вагонів, з яких 51 вагон оглядався після вивантаження вантажу відповідача, на суму 2472,99 грн без

ПДВ відповідно 2967,59 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №10042 від 12.11.2021 про огляд 25-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10082 від 12.11.2021 про огляд 30-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10083 від 12.11.2021 про огляд 2-х вагонів;

- Акт загальної форми №10148 від 13.11.2021 про огляд 28-ми вагонів;

- Акт загальної форми №10149 від 13.11.2021 про огляд 21-го вагону;

- Акт загальної форми №10243 від 14.11.2021 про огляд 16-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10224 від 14.11.2021 про огляд 15-ти вагонів;

- Накопичувальна картка №15112635 від 15.11.2021 про огляд 253 вагонів, з яких 137 вагонів оглядались після вивантаження вантажу відповідача, на суму 6643,13 грн без ПДВ відповідно 7971,76 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №10311 від 15.11.2021 про огляд 22-х вагонів;

- Акт загальної форми №10312 від 15.11.2021 про огляд 23-х вагонів;

- Акт загальної форми №10365 від 15.11.2021 про огляд 10-ти вагонів;

- Накопичувальна картка №16112645 від 16.11.2021 про огляд 71 вагону, з яких 55 вагонів оглядались після вивантаження вантажу відповідача, на суму 2666,95 грн без ПДВ відповідно 3200,34 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №10409 від 16.11.2021 про огляд 24-х вагонів;

- Акт загальної форми №10411 від 16.11.2021 про огляд 15-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10417 від 16.11.2021 про огляд 3-х вагонів;

- Накопичувальна картка №17112654 від 17.11.2021 про огляд 91 вагону, з яких 42 вагони оглядались після вивантаження вантажу відповідача, на суму 2036,58грн без ПДВ відповідно 2443,90 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №10469 від 17.11.2021 про огляд 8-ми вагонів;

- Акт загальної форми №10475 від 17.11.2021 про огляд 4-х вагонів;

- Акт загальної форми №10476 від 17.11.2021 про огляд 3-х вагонів;

- Накопичувальна картка №18112666 від 18.11.2021 про огляд 60 вагонів, з яких 15 вагонів оглядались після вивантаження вантажу відповідача, на суму 727,35 грн без ПДВ відповідно 872,82 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №10515 від 18.11.2021 про огляд 10-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10516 від 18.11.2021 про огляд 2-х вагонів;

- Акт загальної форми №10505 від 18.11.2021 про огляд 12 -ти вагонів;

- Накопичувальна картка №19112678 від 19.11.2021 про огляд 92 вагонів, з яких 24 вагона оглядались після вивантаження вантажу відповідача, на суму 1163,76 грн без ПДВ відповідно 1396,51 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №10589 від 19.11.2021 про огляд 1-го вагону;

- Акт загальної форми №10559 від 19.11.2021 про огляд 30-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10577 від 19.11.2021 про огляд 20-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10628 від 20.11.2021 про огляд 4-х вагонів;

- Акт загальної форми №10684 від 21.11.2021 про огляд 5-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10685 від 21.11.2021 про огляд 21-го вагону;

- Акт загальної форми № 10699 від 21.11.2021 про огляд 4-х вагонів;

- Накопичувальна картка №22112712 від 22.11.2021 про огляд 169 вагонів, з яких 85 вагонів оглядались після вивантаження вантажу Відповідача, на суму 4121,65 грн без ПДВ відповідно 4945,98 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №10795 від 24.11.2021 про огляд 25-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10801 від 24.11.2021 про огляд 24-х вагонів;

- Акт загальної форми №10802 від 24.11.2021 про огляд 16 вагонів;

- Накопичувальна картка №25112741 від 25.11.2021 про огляд 86 вагонів, з яких 65 вагонів оглядались після вивантаження вантажу Відповідача, на суму 3151,85 грн без ПДВ відповідно 3782,22 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №10903 від 25.11.2021 про огляд 10-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10875 від 25.11.2021 про огляд 11-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10922 від 26.11.2021 про огляд 37-ми вагонів;

- Акт загальної форми №10923 від 26.11.2021 про огляд 6-ти вагонів;

- Акт загальної форми №10934 від 26.11.2021 про огляд 11-ти вагонів;

- Накопичувальна картка №29112775 від 29 листопада 2021 про огляд 167 вагонів, з яких 75 вагонів оглядались після вивантаження вантажу Відповідача, на суму 3636,75 грн без ПДВ відповідно 4364,10 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми №10989 від 27.11.2021 про огляд 28-ми вагонів;

- Акт загальної форми №10990 від 27.11.2021 про огляд 12-ти вагонів;

- Акт загальної форми №11006 від 28.11.2021 про огляд 15-ти вагонів;

- Акт загальної форми №11007 від 28.11.2021 про огляд 11-ти вагонів;

- Накопичувальна картка №29112776 від 29.11.2021 про огляд 139 вагонів, з яких 66 вагонів оглядались після вивантаження вантажу Відповідача, на суму 3200,34 грн без ПДВ відповідно 3840,41 грн з ПДВ.

- Акт загальної форми № 11311 від 29.11.2021 про огляд 13-ти вагонів;

- Акт загальної форми №11092 від 29.11.2021 про огляд 11-ти вагонів;

- Накопичувальна картка №30112785від 30.11.2021 про огляд 61 вагону, з яких 24 вагона оглядались після вивантаження вантажу Відповідача, на суму 1163,76грн без ПДВ відповідно 1396,51 грн з ПДВ.

Таким чином сума, до підлягає відшкодуванню за послуги Залізниці з огляду вагонів після грейферного вивантаження складає 43 183,31 грн без ПДВ (8636,66 грн ПДВ) всього 51 819, 97 грн з ПДВ = 1024,25 + 2048,50 + 81,94 + 942,31 + 245,82 + 2812,42 + 678,86 + 969,80 + 3394,30 + 2472,99 + 6643,13 + 2666,95 + 2036,58 + 727,35 + 1163,76 + 4121,65 + 3151,85 + 3636,75 + 3200,34 + 1163,76.

30.11.2021 позивач виставив відповідачу рахунок № 1235 на сплату за договором № 155П-2021 від 29.04.2021 відшкодування витрат портового оператора щодо послуг залізниці по обробці вагонів з вантажами замовника (технічний огляд вагонів після грейферного вивантаження) на суму 51 819,9 грн з ПДВ. Рахунок отримано відповідачем в бухгалтерії позивача наручно через свого представника, що підтверджується записом в журналі обліку видачі первинних документів.

Позивачем також складено акт наданих послуг № 1350 від 30.11.2021 за договором № 155П-2021 від 29.04.2021, згідно якого позивачем надано послуги: «відшкодування витрат портового оператора щодо послуг залізниці по обробці вагонів з вантажами замовника (технічний огляд вагонів після грейферного вивантаження)» на суму 51 819,9 грн з ПДВ. Акт підписаний лише позивачем.

Оскільки, відповідач не здійснив оплату наданих послуг за договором № 155П-2021 від 29.04.2021 у строк, визначений у договорі, позивачем нараховано пеню у розмірі 5 573,85 грн, 3 % річних у розмірі 2 598,10 грн та інфляційні втрати у розмірі 17 100,59 грн. Вказані обставини призвели до звернення позивача до суду за захистом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, ідо виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Судом встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором № 155П-2021 від 29.04.2021.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 526 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 ГК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 31 Статуту залізниць України визначено, що Залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Стаття 35 Статуту залізниць передбачає, що Одержувач або організація, яка здійснює вивантаження, зобов`язані: повністю вивантажити (злити) вантаж із вагот (цистерни) і контейнера повністю прибрати з вагона (контейнера) скріплюючий дріт, дротові закрутки з люків і штурвалів. стояки. бруски та інші елементи кріплення вантажів. крім інвентарних засобів кріплення, які підлягають поверненню; Залізниця має право не приймати не очищені після вивантаження (злиття/ вагони і контейнери. Вантажна операція вважається незакінченою до повного очищення вагонів (контейнерів), а з одержувача стягується плата за користування вагонами (контейнерами) за весь час їх затримки під очищенням.

Стаття 123 Статуту залізниць України визначає, що подача залізницею під навантаження неочищеного рухомого складу дозволяється лише за погодженням з вантажовідправником, портом. При цьому залізниця сплачує штраф у розмірі 50 відсотків добової плати за користування вагонами і контейнерами на користь вантажовідправника порту, які зобов`язані перед навантаженням очистити вагон (контейнер). На очищення вагонів (контейнерів) вантажовідправнику, порту надається необхідний для цього час, який визначається угодою між станцією та вантажовідправником, портом.

У разі здавання вантажоодержувачем, портом після вивантаження неочищеного рухомого складу або контейнерів вантажоодержувач, порт сплачують залізниці штрафу таких самих розмірах.

Стаття 124 Статуту залізниць України визначає що за пошкодження і втрату вагонів, контейнерів на залізничних під`їзних коліях, у порту, на залізничній лінії, яка будується. під час навантаження або вивантаження засобами відправника або одержувача на станції, за пошкодження чи втрату знімних перевізних пристосувань (піддонів, строп, щитів, печей тощо), що належать залізниці, відправник. одержувач. порт, підприємство (організація) несуть матеріальну відповідальність перед залізницею у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 2.9. Правила обслуговування залізничних під`їзних колій, власник під`їзної колії і контрагент несуть відповідальність за збереження вагонів і контейнерів, які належать залізниці, відповідно до статті 124 Статуту залізниць. Випадки їх пошкодження оформлюються актом про пошкодження вагона (контейнера) форми ВУ-25М, який підписується представником залізниці і уповноваженим представником власника під`їзної колії або контрагента.

Пошкоджені одержувачем, відправником вагони (в разі ремонту їхніми силами і засобами) вважаються такими, що перебувають у їх користуванні до закінчення ремонту і приймання працівниками вагонного господарства залізниці.

Таким чином, господарський суд погоджується із доводами позивача, що технічний огляд Залізницею вагонів при їх здачі після вивантаження є обов`язковою умовою Договору про обробку вагонів, Єдиним технологічним процесом і не передбачає волі позивача замовляти таку послугу чи ні. Після вивантаження вантажу і здачі позивачем порожніх вагонів Залізниці, остання проводить обов`язковий їх технічний огляд з метою визначення стану вагонів на цілісність і очищення від залишків вантажу.

Враховуючи, що по Договору про обробку вагонів позивач компенсує витрати Залізниці на технічний огляд вагонів після грейферного вивантаження, відповідно позивач включив у свої договори перевалки вантажів положення про оплату вантажовласниками позивачу (порту) таких витрат. Така оплата носить компенсаційний характер, про по зазначено у самому рахунку на оплату.

При цьому суд зауважує, що обов`язок відповідача сплатити за технічний огляд вагонів після грейферного вивантаження на підставі розрахунків залізниці прямо передбачений пп. 3.3.2 п. 3.3 договору про вантажні операції № 155П-2021 від 29.04.2021, який укладено між сторонами.

У зв`язку із чим, суд відхиляє доводи відповідача, оскільки вони не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення основного боргу за період жовтня-листопада 2021 року за договором про вантажні операції № 155П-2021 від 29.04.2021 у розмірі 51 819,97 грн підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.

Стосовно вимог позивача про стягнення пені у розмірі 5 573,85 грн, 3 % річних у розмірі 2 598,10 грн та інфляційні втрати у розмірі 17 100,59 грн, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок інфляційного збільшення та 3 % річних, здійснений позивачем та встановлено його вірність. Так, інфляційне збільшення за період з грудня 2021 по червень 2023 становить 17 100,59 грн, а 3 % річних за період з 15.12.2021 по 16.08.2023 - 2 598,10 грн.

Відповідно до ст. 220 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, строк позовної давності для стягнення пені становить 1 рік (ст. 258 ЦК України).

Однак пунктом 7 Розділу IX Прикінцевих положень ГК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт був введений в дію на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX (далі - Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX), який набрав чинності з 2 квітня 2020 року і дія вказаного Закону фактично надає можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

За порушення строків оплати, встановлених цим договором, портовий оператор має право стягнути з винної сторони пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, яка діяла у період прострочення, включаючи день сплати /п. 6.4 договору/.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем та встановлено його вірність. Так, пеня за період з 15.12.2021 по 15.06.2022 становить 5 573,85 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З урахуванням вказаного, оскільки дослідженими матеріалами справи встановлено належне у повному обсязі виконання позивачем зобов`язання за договором, а також встановлення факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП "Стивідорна компанія "Ольвія" підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., що вбачається із платіжної інструкції № 8223 від 14.08.2023.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог ДП "Стивідорна компанія "Ольвія" у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Стивідорна компанія "Ольвія" - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" /, адреса - 68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 9/1, e-mail: , / на користь Державного підприємства "Стивідорна компанія "Ольвія" /, адреса - 19290012, адреса - 54042, м. Миколаїв, а/с № 170, e-mail: / заборгованість за договором про вантажні операції № 155П-2021 від 29.04.2021 у розмірі 77 092,51 грн /сімдесят сім тисяч дев`яносто дві гривні 51 копійка/, з яких: 51 819,97 грн - основний борг за період жовтня-листопада 2021 року; 5 573,85 грн - пеня; 2 598,10 грн - 3 % річних; 17 100,59 грн - інфляційні втрати; та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження аби прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено 24 листопада 2023 р.

Суддя Н.Д. Петренко