ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. Справа№ 910/4857/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Демидової А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2023

у справі № 910/4857/23 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Стілмен"

про стягнення 56 717,48 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог, в межах розгляду яких прийнято додаткове рішення

У березні 2023 року Приватне підприємство "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Стілмен" про стягнення заборгованості 56 717,48 грн за Договором від 06.12.2022 №СТ222/22/535, з яких: 42 582,42 грн - сума попередньої передоплати, 6387,81 грн. - штрафу, 6 453,56 грн - пені, 383,71 грн - 3 % річних, 909,98 грн - інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2023 у справі № 910/4857/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Після ухвалення зазначеного судового рішення, представник позивача (ПрАТ "Агрофірма ім. Б. Хмельницького") подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, у якій просив стягнути з ТОВ "Металоцентри Стілмен" витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2023 у задоволенні заяви ПрАТ "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн по справі №910/4857/23 відмовлено повністю.

При прийнятті додаткового рішення суд виходив з того, що оскільки за результатами розгляду справи у позовних вимогах ПрАТ "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" було відмовлено, то судові витрати на правничу допомогу, понесені позивачем під час розгляду справи, покладаються на останнього та не підлягають стягненню з відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що оскаржуване додаткове рішення є необґрунтованим та незаконним, ухваленим з порушенням норм процесуального закону.

Так, апелянт зазначає, що суд, відмовляючи у стягненні витрат на правничу допомогу безпідставно відмовив у задоволенні позову та жодним чином не надав оцінки обґрунтованості цих витрат, їх співмірності із складністю справи та виконаними адвокатами робіт.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4857/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

07.08.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2023, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О., який входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/4857/23.

Згідно з Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2023 у справі № 910/4857/23. Закінчено проведення підготовчих дій. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі у строк до 11.09.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 11.09.2023.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Однак, судову кореспонденцію Північного апеляційного господарського суду, яку було надіслані за його адресами, відповідач не отримав та повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з частинами 5, 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки учасниками справи письмово викладено свою позицію з питань розподілу судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу, клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) сторін не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні судом не встановлено, дана постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного додаткового рішення, виходячи із наступного.

Джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті постанови

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 5, 8 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначеними частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України, але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.

Відповідна позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19 тощо.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

При цьому, такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення

Позивачем в суді першої інстанції заявлялось клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн, в задоволенні якого відмовлено у зв`язку із залишенням без задоволення позовних вимог сторони.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2023 у справі №910/4857/23 в частині відмови у стягненні попередньої передоплати в сумі 42 582,42 грн скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Стілмен" на користь Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" попередню оплату в сумі 42 582,42 грн.

Враховуючи те, що апеляційна інстанція за результатами перегляду справи в апеляційному порядку встановила наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, то заявлені в суді першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу у відповідності до приписів частини 14 статті 129 ГПК України підлягають перерозподілу пропорційно задоволених позовних вимог.

Так, на обґрунтування поданого позивачем клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено:

- копію Договору-доручення на правове обслуговування (представництво) від 20.03.2023;

- копію Акту про приймання-передачі послуг від 24.03.2023;

- копію Платіжної інструкції №2478 від 24.03.2023;

- Детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) по справі №910/4857/23 від 12.06.2023;

- копію довідки від 12.06.2023 про те, що адвокат Савка Р.І. з 15.01.2014 по даний час знаходиться в трудових відносинах з ТОВ «Юридичний центр захисту прав власників».

Також, до позовної заяви долучено:

- договір про представництво інтересів (надання професійної правничої допомоги) від 20.03.2023;

- договір про представництво інтересів (надання професійної правничої допомоги) №23/03/20-1 від 20.03.2023;

- ордер на надання правничої допомоги серії ВС №1193720 від 20.03.2023;

- ордер на надання правничої допомоги серії ВС №1193808 від 22.03.2023;

- копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

На підставі наявних у справі документів встановлено, що правова допомога надавалася позивачу згідно Договору-доручення на правове обслуговування (представництво) від 20.03.2023, укладеного між Приватним підприємством "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" (довіритель) та ТОВ «Юридичний центр захисту прав власників» (Юридична фірма).

Відповідно до пункту 1.1. Договору-доручення на правове обслуговування (представництво) «Довіритель» доручає, а «Юридичнії фірма» бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в об`ємі і на умовах, передбачених цим договором.

В пункті 2.1. Договору визначено, що «Юридична фірма» приймає на себе виконання наступної правової роботи в т. ч. із залученням адвокатів, які є працівниками «Юридичної, фірми» (адвокати Бордюк М.Й., Савка Р.І.): надання консультативно- правової допомоги, підготовка необхідних процесуальних документів, позовних заяв, заперечень, клопотань, скарг, заяв і інших документів, а також представництво інтересів «Довірителя» у справі за позовом довірителя у Господарський суд м. Києва до ТОВ «Металоцентри Стілмен» про стягнення коштів, та при розгляді справи в суді апеляційної і касаційної інстанцій.

За поточну роботу «Довіритель» сплачує кошти в сумі 15 000 грн, із яких 10 000 грн оплачує протягом до початку розгляду цієї справи в суді, а 5 000 грн протягом, 7 днів після завершення розгляду справи в суді 1-ї інтонації (п. 4.1. Договору).

Згідно Акту про приймання-передачі послуг від 24.03.2023 виконавець надав замовнику юридичні послуги відповідно до договору доручення на правове обслуговування (представництво) від 20.03.2022, а змовник прийняв надані послуги: підготовка позовної заяви з вимогами Замовника до ТОВ «Металоцентри Стілмен» про стягнення коштів, в т.ч. формування екземплярів позовної заяви для суду та відповідача з викопіюванням документів, складання розрахунків сум, що підлягає до стягнення, тощо.

Вартість послуги становить 15 000 грн, які замовник сплачує виконавцеві в порядку передбаченому п. 4.1. Договору-доручення на правове обслуговування (представництво) від 20.03.2022.

З Детального опису виконаних робіт (наданих послуг) по справі №910/4857/23 від 12.06.2023 вбачається, що адвокатами позивача виконано наступні роботи (послуги): вивчення позову та матеріального права яке регулює спірні правовідносини, з`ясування обставин справи та збір доказів, підготовка позовної заяви в суд, в т.ч. формування екземплярів позовної заяви для суду та відповідача з викопіюванням документів, складання розрахунків сум, що підлягає до стягнення на що було витрачено - 10 год.

В цьому описі також зазначено про те, що на виконання умов договорів на правову допомогу (представництво) від 20.03.2023 адвокатами затрачено 10 год.

Тобто, з наведеного вбачається, що позивач просить стягнути 15 000,00 грн за 10 год. витраченого часу.

В свою чергу, відповідачем не подано заперечень щодо стягнення витрат на правничу професійну допомогу.

Колегія суддів, дослідивши подані докази позивачем, зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету. Без цього неможливо перевірити факт надання правової допомоги та встановити обґрунтованість і правомірність її оплати. (Наведена правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №916/1830/19).

Оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом відповідача послуг, складністю справи, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Крім того, колегія враховує, що надані послуги не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Так, надаючи оцінку заявленим позивачем до відшкодовування витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції встановив, що переданий на вирішення суду спір віднесено до категорії малозначних справ. Тобто даний спір для кваліфікованого спеціаліста в галузі права є незначної складності, у спорах такого характеру; великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження б яких адвокат витратив значний час.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів, на підставі перевірки відповідності заявленої до стягнення визначеної позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу критеріям обґрунтованості, пропорційності, співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, керуючись положеннями частини 5 статті 129 ГПК України, приходить до висновку, що обґрунтованими та співмірним до предмета спору є витрати в сумі 10 000,00 грн.

При цьому, керуючись частиною 5 статті 129 ГПК України, з огляду на принцип пропорційного розподілу судових витрат від сум задоволених вимог, стягненню з відповідача підлягають означені витрати в розмірі 7 508 грн (42 582,48 х 1000,00 / 56717,48), що становить 75,08 % задоволених вимог від ціни пред`явленого позову (42 582,48 х 100 / 56717,48).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Підставами для скасування судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України є нез`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі №910/4857/23 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі №910/4857/23 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Главою 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 у справі №910/4857/23 скасувати.

Заяву Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металоцентри Стілмен" (03189, м. Київ, вул. Вільямса Академіка, 6-Д, офіс 43; ідентифікаційний код: 43922411) на користь Приватного підприємства "Агрофірма ім. Б. Хмельницького" (80010, Львівська обл., с. Тудорковичі; ідентифікаційний код: 23961972) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 508 (сім тисяч п`ятсот вісім) грн 00 коп.

В інші частині заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

А.М. Демидова