ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2023 р. Справа № 910/8982/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Попович С.М. (у режимі відеоконференції)

від відповідача: Олексієнко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агрокультура"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 (повне рішення складено 25.05.2023) (суддя Морозов С.М.)

у справі № 910/8982/22 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агрокультура"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агсолко Україна"

про розірвання договору та стягнення 541 854,01 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агрокультура" (далі - ТОВ "Торговий дім Агрокультура", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агсолко Україна" (далі - ТОВ "Агсолко Україна", відповідач) про розірвання договору № 3 042/356208 від 26.11.2021, укладеного між ТОВ "Агсолко Україна" та ТОВ "Торговий дім Агрокультура", та стягнення заборгованості в загальному розмірі 541 854,01 грн, з яких: 481 992,62 грн - сума попередньої оплати, 55 830,82 грн - пеня, 4 030,57 грн - 3 % річних.

2. Позовні вимоги обґрунтовані істотним порушенням відповідачем умов договору № 3 042/356208 від 26.11.2021, що виявилось у невиконанні ним обов`язку щодо передачі оплаченого позивачем товару, тобто, фактично, істотна умова договору з боку відповідача не виконана. При цьому, позивач послався на форс-мажорні обставини. Отже, за доводами позивача, наявні підстави для розірвання договору та стягнення на підставі п. 8.2 договору пені у зв`язку з простроченням передання товару, а також 3 % річних, нарахованих згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за прострочення повернення передоплати за непоставлений товар.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 у справі № 910/8982/22 у задоволенні позову ТОВ "Торговий дім Агрокультура" відмовлено повністю.

4. Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів підстав для розірвання договору № 3 042/356208 від 26.11.2021. З огляду на відсутність підстав для задоволення вимоги про розірвання договору, відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення з відповідача суми авансу за договором, а також штрафних та фінансових санкцій.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

5. Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ "Торговий дім Агрокультура" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 у справі № 910/8982/22 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

6. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник зазначає, що:

- суд першої інстанції неправильно надав правову кваліфікацію правовідносинам, які склалися в процесі укладення договору, не в повному обсязі з`ясував усі обставини справи, а відтак неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення судом незаконного та необґрунтованого рішення;

- судом першої інстанції не було враховано, що в даному випадку істотність порушення відповідачем умов договору виявляється у невиконанні обов`язку щодо передачі оплаченого товару, фактично, істотна умова договору з боку відповідача не виконана, а тому суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для розірвання спірного договору в судовому порядку;

- помилковою є думка суду, що відповідач направляв на адресу позивача лист від 17.03.2022 на виконання п. 4.2 договору, адже відповідні докази відсутні у справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Торговий дім Агрокультура" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 у справі № 910/8982/22; розгляд апеляційної скарги призначено на 26.09.2023 о 10:20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 31.08.2023.

8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 продовжено строк розгляду апеляційної скарги; відкладено розгляд апеляційної скарги на 31.10.2023 о 10:20.

9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 задоволено клопотання ТОВ "Торговий дім Агрокультура" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позиції учасників справи

10. Відповідач не скористався своїм правом, відзив на апеляційну скаргу не подав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не є перешкодою для апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду.

Явка представників учасників справи

11. У судове засідання 31.10.2023 з`явився представник відповідача. Також, у судовому засіданні 31.10.2023 взяв участь представник позивача у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

12. Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

13. Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

14. 26.11.2021 між ТОВ "Агсолко Україна" (продавець) та ТОВ "Торговий дім Агрокультура" (покупець) укладено договір № 3 042/356208 від 26.11.2021 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець поставляє, а покупець приймає та зобов`язується оплатити техніку, а саме: вантажний автомобіль Intercargotruck F05301 (промтоварний фургон на шасі НОМЕР_1 ), в кількості 1 одиниця, в подальшому іменовані як "товар", на умовах, визначених даним Договором.

15. Згідно з п. 1.2 Договору технічні характеристики, специфікація, склад товару визначаються в додатку № 1 (Специфікації), яка є його невід`ємною частиною.

16. Вартість товару, без урахування ПДВ, складає 36 250,00 доларів США, сума ПДВ складає 7 250,00 доларів США, загальна вартість товару, з урахуванням ПДВ, складає 43 500,00 доларів США, що підлягає сплаті в гривневому еквіваленті по курсу перерахунку та є загальною вартістю Договору (п. 2.1 Договору).

17. За умовами даного Договору "Курс перерахунку" - це курс продажу (ASK курс) долара США на момент закриття торгів на Українському міжбанківському валютному ринку (далі за текстом - УМВР) на день, що передує дню перерахування коштів по даному Договору (п. 2.2 Договору).

18. Продавець гарантує, що товар, який поставляється за даним Договором, є новим і знаходиться в робочому, технічно справному стані, розмитнений та сертифікований (п. 3.1 Договору).

19. Згідно з п. 4.1 Договору продавець передає товар покупцеві на умовах EXW (склад продавця: 08141, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Індустріальна, 31), згідно Інкотермс 2010 року, протягом 70 робочих днів після зарахування на поточний рахунок продавця оплати від покупця відповідно до п. 5.1.1 даного Договору.

20. Відповідно до п. 4.2 Договору при настанні обставин, що унеможливлюють передання товару в зазначений у п. 4.1 даного Договору строк, через незалежні від продавця причини, останній повідомляє покупцю про це в письмовій формі, що відсуває строк передання товару на час існування таких причин та не є порушенням строку передання товару.

21. Згідно з п. 5.1 Договору покупець зобов`язується здійснити оплату товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця наступним чином: (підп. 5.1.1) покупець зобов`язаний сплатити 5 % вартості товару, що становить гривневий еквівалент 2 175,00 доларів США та підлягає сплаті за курсом перерахунку в термін до 02 грудня 2021 року; (підп. 5.1.2) покупець зобов`язаний сплатити 5 % вартості товару, що становить гривневий еквівалент 2 175,00 доларів США та підлягає сплаті за курсом перерахунку в термін до 10 грудня 2021 року; (підп. 5.1.1) покупець зобов`язаний сплатити 20 % вартості товару, що становить гривневий еквівалент 8 700,00 доларів США та підлягає сплаті за курсом перерахунку в термін до 15 січня 2022 року; (підп. 5.1.2) покупець зобов`язаний сплатити 70 % вартості товару, що є гривневим еквівалентом 30 450,00 доларів США та підлягає сплаті за курсом перерахунку протягом 5 банківських днів з моменту отримання від продавця документів для реєстрації товару.

22. Відповідно до п. 5.7 Договору у випадку незаключення покупцем договору кредитування на придбання товару, покупець зобов`язується здійснити придбання товару згідно з умовами даного Договору за власний рахунок.

23. Згідно з п. 8.2 Договору у випадку прострочення передання товару продавцем покупцю, продавець сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару з ПДВ за кожний календарний день прострочення поставки товару по день поставки товару включно.

24. Даний Договір набирає сили з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами умов Договору (п. 9.1 Договору).

25. Додатком № 1 до Договору сторони оформили Специфікацію із найменуванням товару та із зазначенням його ціни - 43 500,00 доларів США.

26. Відповідачем виставлено позивачу для оплати рахунок № 21763/356208 від 02.12.2021 на суму 59 783,68 грн.

27. Позивач на підставі платіжного доручення № 8746 від 02.12.2021 здійснив оплату вказаного рахунку в розмірі 59 783,68 грн.

28. Відповідачем було виставлено позивачу для оплати рахунок № 22061/356208 від 09.12.2021 на суму 59 783,68 грн.

29. Позивач на підставі платіжного доручення № 8815 від 09.12.2021 оплатив вказаний рахунок на суму 59 783,68 грн.

30. 14.01.2022 відповідачем було виставлено позивачу для оплати рахунок № 301/356208 на суму 243 681,35 грн.

31. Позивач на підставі платіжного доручення № 5 від 14.01.2022 здійснив оплату зазначеного рахунку в розмірі 243 681,35 грн.

32. У подальшому, у зв`язку з непоставкою відповідачем позивачу обумовленого Договором автомобіля останнім було надіслано відповідачу пропозицію № 26 від 25.03.2022 щодо розірвання Договору, в якій ТОВ "Торговий дім Агрокультура", посилаючись на військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану на території України з 24.02.2022, та офіційне засвідчення Торгово-промисловою палатою України цих обставин форс-мажорними з 24.02.2022, пропонувало розірвати Договір. У зв`язку з цим, позивач просив повернути передоплату в еквіваленті 13 050,00 доларів США за непоставлений товар протягом 5-ти робочих днів з дати отримання цього листа.

33. Позивачем надсилались відповідачу повторні пропозиції № 47 від 25.04.2022 та № 78 від 21.07.2022 щодо розірвання Договору та повернення передоплати.

34. При цьому, слід зазначити, що в листі № 78 від 21.07.2022 позивач просив відповідача розглянути пропозицію про розірвання Договору відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) у зв`язку із значним зростанням ціни (в гривневому еквіваленті) та зміною кредитної політики банківських установ.

35. Посилаючись на невиконання ТОВ "Агсолко Україна" обов`язку з передачі оплаченого позивачем товару та неповернення відповідачем суми передоплати в розмірі 481 992,62 грн, позивач звернувся до суду з вимогами про розірвання Договору та стягнення вказаної суми, а також суми пені в розмірі 55 830,82 грн та суми 3 % річних в розмірі 4 030,57 грн.

36. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив про існування обставин, які унеможливили передання товару у встановлений строк.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

37. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

38. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

39. Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

40. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

41. Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

42. Приписами ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

43. Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

44. Частинами першою та другою статті 692 ЦК України на покупця покладається обов`язок оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; при цьому, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

45. Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

46. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

47. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

48. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

49. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

50. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

51. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

52. Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

53. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

54. За ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

55. Згідно зі 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

56. Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

57. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

58. У п. 4.1 Договору сторони визначили, що продавець передає товар покупцеві протягом 70 робочих днів після зарахування на поточний рахунок продавця оплати від покупця відповідно до п. 5.1.1 даного Договору.

59. Оплата в розмірі 59 783,68 грн, як передбачено п. 5.1.1 Договору, була зарахована на рахунок відповідача 02.12.2021 згідно з платіжним дорученням № 8746.

60. Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк поставки товару за Договором - до 15.03.2022.

61. Разом з тим, пунктом 4.2 Договору сторони передбачили, що при настанні обставин, що унеможливлюють передання товару в зазначений у п. 4.1 даного Договору строк через незалежні від продавця причини, останній повідомляє покупцю про це в письмовій формі, що відсуває строк передання товару на час існування таких причин та не є порушенням строку передання товару.

62. Так, відповідачем долучено до матеріалів справи Висновок про виникнення і існування документально підтверджених істотних змін обставин № ЧК-373 від 25.11.2022, складений Чернігівською регіональною Торгово-промисловою палатою (серія ЧН № 052865).

63. У вказаному Висновку зазначено, що унеможливлення виконання зобов`язань, передбачених умовами договору № 3 042/356208 від 26.11.2021 спричинено виникненням документально підтверджених істотних змін обставин, які сторони не передбачали та не могли передбачити при укладенні Договору, зокрема: військова агресія РФ проти України в умовах війни, яка розпочалась 24.02.2022, обмеження чи призупинення ведення бізнесу в Україні в умовах війни, рішення, прийняте компанією Anhui Jianghuai Automobile Group Corp.,Ltd (Китай) в односторонньому порядку щодо розвантаження товару в порту Ярімка (Туреччина), що, в свою чергу, призвело до збільшення строків та витрат на доставку товару. Істотні зміни обставин, що спричинили продовження строку виконання зобов`язань щодо строків передання товару та збільшення витрат на його доставку, мають об`єктивний невідворотний характер, який за даних умов не залежить від волі, бажань і дій ТОВ "Агсолко Україна" і свідчить про прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом унеможливлення виконання зобов`язань за Договором у строк до 15.03.2022 та збільшенням вартості доставки товару. Такі документально підтверджені істотні зміни обставин, що спричинили необхідність продовження строку виконання зобов`язань щодо передання товару та збільшенням вартості його доставки, надають право ТОВ "Агсолко Україна" вимагати відстрочення поставки та встановлення його після 15.03.2022.

64. Таких висновків Чернігівська регіональна Торгово-промислова палата дійшла, враховуючи те, що згідно з повідомленням диспетчерської служби ДП "АМПУ" станом на 26.02.2022 Адміністрація портів України закрила вхід/вихід до портів Скадовськ, Херсон, Миколаїв, Ольвія, Одеса, Чорноморськ, Південний, Білгород-Дністровський, Ізмаїл, Рені, Усть-Дунайськ. У зв`язку з цим, компанія Anhui Jianghuai Automobile Group Corp.,Ltd в односторонньому порядку змінила умови контракту поставки та вимушена була прийняти рішення розвантажити замовлений товар до найближчого порту Ярімка (Туреччина), про що повідомила ТОВ "Агсолко Україна" у спілкуванні електронною поштою ще 28.02.2022 та підтвердила листом від 20.05.2022. У зазначеному листі компанія Anhui Jianghuai Automobile Group Corp.,Ltd послалась на відсутність можливості поставляти вантажівки з Туреччини та Греції на територію України у місто Чорноморськ через продовження воєнних дій, у зв`язку із чим запропонувала відповідачу забрати замовлені вантажівки з цих портів самостійно, одразу після чого відповідач почав пошук можливостей з транспортування товару до України.

65. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

66. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

67. У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

68. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 908/1620/22, існування форс-мажорних обставин звільняє сторону договору саме від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, а не від обов`язку виконати це зобов`язання після припинення таких обставин. У випадку виникнення обставин непереборної сили, термін виконання зобов`язань сторін за договором може просто переноситись (продовжуватися) на строк, протягом якого діють такі обставини та їх наслідки.

69. Колегією суддів апеляційної інстанції визнається обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що оскільки діяльність відповідача з поставки шасі для замовленого позивачем автомобіля була пов`язана із поставкою закордонних складових, розпочате Російською Федерацією повномасштабне вторгнення в Україну 24.02.2022 спричинило неможливість виконання відповідачем свого зобов`язання за Договором, що підтверджено Висновком про виникнення і існування документально підтверджених істотних змін обставин № ЧК-373 від 25.11.2022, складеним Чернігівською регіональною Торгово-промисловою палатою (серія ЧН № 052865).

70. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом про те, що на підставі п. 4.2 Договору строк поставки обґрунтовано було змінено (відсунуто), про що відповідачем повідомлено позивача 17.03.2022 електронним листом, на підтвердження чого відповідачем подано до суду першої інстанції разом з відзивом на позов скріншот електронного листа, надісланого позивачу електронною поштою. У вказаному листі відповідач повідомив про затримку замовленого товару у зв`язку з початком військової агресії Російської Федерації та звернув увагу, що замовлене шасі автомобіля JAC дійсно прибуває та буде гарантовано доставлене позивачу. Як вбачається зі змісту листа, у прикріплених до листа файлах договір поставки шасі, проформа-інвойс та платіжні доручення, які підтверджують, що автомобіль дійсно викуплений та буде поставлений для забудови промтоварним фургоном в Україні.

71. Використання відповідачем електронної пошти для здійснення відповідного повідомлення узгоджується з вимогами п. 4.2 Договору щодо письмової форми повідомлення.

72. Крім того, слід зазначити про наявність у матеріалах справи копії наказу директора ТОВ "Агсолко Україна" № 29/2/1-ОД від 24.02.2022 "Про запровадження дистанційної роботи", згідно з яким, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації та запровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, запроваджено з 25.02.2022 дистанційну роботу для всіх працівників, тимчасово, до повідомлення про вихід на роботу.

73. Таким чином, наявні підстави вважати, що повідомлення відповідачем позивача про зміну строку поставки електронною поштою зумовлене запровадженням дистанційної роботи для всіх працівників ТОВ "Агсолко Україна" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням в Україні воєнного стану.

74. Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, у подальшому, після поставки комплектуючих частин замовленого позивачем автомобіля в Україну відповідач листом № 8756 від 23.08.2022 повідомив позивача про готовність автомобіля в повному об`ємі та можливість його доставки позивачу.

75. Позивачем, у свою чергу, товар прийнято не було.

76. За загальним правилом, закріпленим у ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18.

77. Відтак, заявляючи вимогу про розірвання договору, позивач згідно з вимогами ч. 2 ст. 651 ЦК України зобов`язаний надати докази, що підтверджують факт істотного порушення відповідачем договору, докази, що підтверджують завдання шкоди позивачу (позбавлення "значною міри" сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору), надати докази, що підтверджують розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

78. Звертаючись до суду з вимогою про розірвання Договору, позивач послався на положення п. 6.6 Договору, відповідно до умов якого, якщо форс-мажорні обставини для однієї із сторін будуть продовжуватися більше 30 календарних днів кожна із сторін має право на розірвання Договору за умови письмового повідомлення про це іншої сторони не пізніше як за 5 робочих днів до розірвання. При цьому сторони повинні здійснити взаєморозрахунки (оплатити поставлений до дії форс-мажорних обставин товар або повернути передоплату за непоставлений товар) протягом 5-ти робочих днів з дати отримання такого повідомлення.

79. У відповіді на відзив на позовну заяву позивач також обґрунтував свої позовні вимоги положеннями п. 6.6 Договору.

80. За умовами п. 6.6 Договору кожній із сторін Договору надано право на розірвання Договору у випадку, якщо форс-мажорні обставини для однієї із сторін будуть продовжуватися більше 30 календарних днів.

81. Відповідно до п.п. 6.1, 6.4, 6.5 Договору форс-мажорними обставинами вважаються обставини, що унеможливлюють часткове або повне виконання однією стороною або обома сторонами умов дійсного Договору. Існування форс-мажорних обставин звільняє сторону, яка підпала під їх дію, тільки від відповідальності у вигляді штрафу та пені за невиконання зобов`язань за цим Договором і лише на період дії таких форс-мажорних обставин та не звільняє від обов`язку виконати свої зобов`язання. Не вважаються форс-мажорними обставинами та істотною зміною обставин: відсутність у сторін необхідних коштів, зміна офіційного обмінного курсу Національного банку України гривні до будь-якої валюти, порушення зобов`язання контрагентами покупця, несприятливі погодні умови та інші обставини, що призвели до загиблі посівів або втрати врожаю покупця.

82. Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати України" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

83. Листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, копію якого надано позивачем в обґрунтування позовних вимог, засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

84. Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 906/540/22 викладено висновки про те, що вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який у силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. Сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

85. Введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Тобто підлягає доведенню зв`язок між невиконанням зобов`язань і воєнними діями в Україні (постанова Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 908/1620/22).

86. Виходячи з вищенаведеного, позивач, посилаючись на форс-мажорні обставини як на підставу розірвання Договору, мав довести вплив форс-мажору, а саме воєнного стану, на спроможність виконати свої зобов`язання за Договором.

87. Разом з тим, як встановив суд першої інстанції та свідчать матеріали справи, позивачем не доведено обґрунтованості підстав його відмови від отримання виготовленого на його замовлення товару та наявність фінансової неспроможності в частині виконання зобов`язання з оплати вартості товару за Договором.

88. Водночас, з огляду на встановлені обставини щодо зміни строку передання товару на підставі п. 4.2 Договору та повідомлення відповідачем позивача листом № 8756 від 23.08.2022 про готовність автомобіля в повному обсязі й можливість його доставки позивачу, доводи ТОВ "Торговий дім Агрокультура" про істотне порушення відповідачем умов Договору, що виявилось у невиконанні ним обов`язку щодо передачі товару, не знайшли свого підтвердження.

89. За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що всупереч вимогам процесуального закону позивачем не будо доведено суду, за допомогою належних та допустимих доказів, підстав для розірвання Договору.

90. Зважаючи на відсутність правових підстав для задоволення вимоги про розірвання Договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку і про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення з відповідача суми авансу (попередньої оплати) за Договором, а також 3 % річних, нарахованих за прострочення повернення передплати за непоставлений товар.

91. У свою чергу, з огляду на те, що строк передання товару, зазначений у п. 4.1 Договору, було змінено (відсунуто) на підставі п. 4.2 Договору у зв`язку з настанням обставин, що унеможливлюють передання товару у встановлений строк, підстави для задоволення вимоги про стягнення пені відповідно до п. 8.2 Договору за прострочення передання товару продавцем покупцю також відсутні.

92. Відтак, зважаючи на зміст позовних вимог та обставини, встановлені під час розгляду справи, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог повністю у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

93. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), де зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

94. У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

95. Доводи скаржника не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

96. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

97. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

98. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

99. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 у справі № 910/8982/22 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

100. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ТОВ "Торговий дім Агрокультура" відсутні.

Судові витрати

101. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Агрокультура" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 у справі № 910/8982/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У зв`язку з перебуванням суддів Демидової А.М., Ходаківської І.П. у відпустці та перебуванням суддів Демидової А.М., Владимиренко С.В. на навчанні в Національній школі суддів України, повний текст постанови складено та підписано - 20.11.2023.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська