РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1435/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Чернігівської міської ради

, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Будконсалтинг-2007

, проспект Олександра Матросова, б.24А, м. Донецьк, 83096

про стягнення 110 446,86 грн

За участю представників:

від позивача: Луценко Я.В.

від відповідача: не прибув

Чернігівською міською радою подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Будконсалтинг-2007 про стягнення 110 446,86 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 01.11.2022, учасникам справи встановлено строки для подачі до суду заяв по суті заявлених вимог.

Позивач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення ухвали суду від 07.10.2023 до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Електронний суд та згідно довідки про доставку електронного листа доставленої до електронного кабінету 20.10.2023 13:09.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента Україна та триває й на теперішній час.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 23.12.2022, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Згідно з ч.2 Розділу II вся територія Донецького району входить до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване місцезнаходження відповідача: проспект Олександра Матросова, б.24А, м. Донецьк, 83096.

Враховуючи, що місцезнаходженням відповідача є: проспект Олександра Матросова, б.24А, м. Донецьк, 83096, що відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, у відділень Укрпошти відсутні можливості доставки пошти відповідачу у місто Донецьк.

Порядок повідомлення осіб, що знаходяться на тимчасово окупованій території врегульовано нормами ст.121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Відповідно до частини першої статті 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

На підставі викладеного, відповідача повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-порталі судової влади України на офіційному веб-сайті Господарського суду Чернігівської області.

Отже, суд належним чином повідомив учасників справи про відкриття провадження у справі та встановлення процесуальних строків, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч.1,8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У судовому засіданні 16.11.2023 суд розглянув справу по суті та проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у період із 06.04.2011 по 31.12.2020 користувався земельною ділянкою площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:003:0057, розташованою за адресою: вул. Підводника Китицина (колишня назва Квітнева), 1Г, м. Чернігів, не оформлюючи права користування цією земельною ділянкою і не сплачуючи коштів за таке користування, внаслідок чого відповідач безпідставно зберіг кошти за рахунок міськради як власника земельної ділянки у розмірі орендної плати, що підлягають стягненню на користь позивача згідно з положеннями статей 1212- 1214 Цивільного кодексу України.

Відзиву на позов від відповідача у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідачем не подано відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, у власності ТОВ «Будконсалтинг-2007», відповідно до договору купівлі-продажу від 30.09.2008, за адресою: вул. Підводника Китицина (колишня назва Квітнева), 1Г, м. Чернігів, з 14.06.2010 перебуває об`єкт нерухомості, реєстраційний номер 30675347.

Даний об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:003:0057, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид цільового призначення: підприємств іншої промисловості.

Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради листами від 28.11.2017 №7123, від 02.06.2020 №392/ІН/2-08 зверталось до ТОВ «Будконсалтинг-2007» про вжиття заходів, направлених на оформлення та реєстрацію права користування земельною ділянкою по вул. Підводника Китицина, 1Г у м. Чернігові.

Вказані листи були повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Позивач зазначає, що договір оренди між ТОВ «Будконсалтинг-2007» та Чернігівською міською радою не укладений та не зареєстрований, у підприємства відсутні правові підстави використання земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:0057) по вул. Підводника Китицина, 1Г у м. Чернігові.

Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради звернулося з листом № 401/ІН/2-08 від 02.06.2020 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про надання інформації про нормативну грошову оцінку 1 кв. м спірної земельної ділянки станом на 2011 2020 роки.

Відділом у м. Чернігові Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області надано відповідь № 18-25-0.36-80/109-20 від 17.06.2020, в якій повідомлено, що нормативна грошова оцінка 1 кв. м земельної ділянки становить: станом на 01.01.2011 - 01.01.2014 200,96 грн; станом на 01.01.2015 251,00 грн; станом на 01.01.2016 359,71 грн; станом на 01.01.2017 , якщо присвоєно код КВЦПЗ 11.02 381,22 грн; станом на 01.01.2017, якщо код КВЦПЗ не присвоєно 635,36 грн; станом на 01.01.2018 01.01.2020, якщо присвоєно код КВЦПЗ 11.02 277,26 грн, станом на 01.01.2018, якщо не присвоєно код КВЦПЗ 462,10 грн, станом на 17.07.2018 01.01.2020, якщо код КВЦПЗ не присвоєно 693,15 грн.

Також Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради зверталася з листом № 536/ІН/2-08 від 15.07.2020 до ГУ ДПС у Чернігівській області про надання інформації про нараховані податкові зобов`язання згідно податкових декларацій за період з 2011-2020 ТОВ «Будконсалтинг-2007» по платі за спірну земельну ділянку.

Головне управління ДПС у Чернігівській області листом № 8945/10/25-01-04-03-07 від 22.07.2020 надало відповідь, що ТОВ «Будконсалтинг-2007» на податковому обліку в Чернігівському управлінні Головного управління ДПС у Чернігівській області не перебуває, податкові декларації з плати за землю за 2011-2020 роки не подавало.

15.09.2020 та 15.05.2021 Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради на адресу ТОВ «Будконсалтинг - 2007» було направлено листи, якими повідомлялось про проведення засідань комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власниками землі та землекористувачами та про обов`язковість особистої присутності на даній комісії.

Дані листи було також повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання», на засідання комісії відповідач не прибув.

06.04.2021 листом №393/ІН/2-08 Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради направило на адресу ТОВ «Будконсалтинг-2007» акт №356 від 23.03.2021 про визначення збитків власнику землі, в особі Чернігівської міської ради на території Чернігівської міської ради, у розмірі 110 446,86 грн та рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про затвердження актів комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» №161 від 01.04.2021, а також повідомило відповідача про добровільне відшкодування завданих збитків.

Крім того, листом від 02.02.2021 №55/ІН/2-08 Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради зверталося до ТОВ «Будконсалтинг-2007» щодо відшкодування збитків, нанесених при користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0057.

Листи Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради були повернуті, інформація щодо сплати ТОВ «Будконсалтинг-2007» коштів не надходила.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку за період з 06.04.2011 31.12.2020 загальна сума збережених коштів становить 110 446,86 грн.

У зв`язку з тим, що користувач земельної ділянки не відшкодував кошти за користування земельною ділянкою, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 110 446,86 грн безпідставно збережених грошових коштів.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

За приписами ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України).

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права є предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 04.12.2019 у справі 917/1739/17.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою площею 0,1430 га, на якій цей об`єкт розміщений, у період з 06.04.2011 по 31.12.2020.

Як встановив суд, відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2008 набув у власність об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці земель Чернігівської міської ради.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування (ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України у редакції станом на момент укладення договору купівлі-продажу).

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1 статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Аналогічна правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Відповідно до частини першої статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з вимогами частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Тобто об`єктом оренди може бути земельна ділянка, яка є сформованою як об`єкт цивільних прав.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, на якій знаходиться об`єкт нерухомості, що належить на праві власності відповідачу є сформованою, їй присвоєно кадастровий номер :01:003:0057.

ТОВ «Будконсалтинг-2007» не було оформлено права користування спірною земельною ділянкою, зокрема не укладено відповідного договору оренди з Чернігівською міською радою.

Таким чином, відповідач користувався земельною ділянкою, яка знаходиться під об`єктом нерухомості, та яка необхідна для його обслуговування, без достатньої правової підстави у період з 06.04.2011 по 31.12.2020.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України). Подібне положення міститься й у статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п.4 рішення Чернігівської міської ради від 29.07.2011 «Про затвердження ставок земельного податку та встановлення розміру орендної плати в місті Чернігові» (11 сесія 6 скликання) та п.13.5.4. Положення «Про плату за землю», затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 30.01.2015 «Про місцеві податки» (47 сесія 6 скликання) зі змінами і доповненнями, розмір орендної плати становить 3% нормативної грошової оцінки землі.

Рішенням Чернігівської міської ради № 15/VII-18 від 26.01.2017 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова», затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова станом на 01.01.2016. Рішення набуло чинності з 01.01.2018.

Результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік.

Земельним законодавством та Податковим кодексом України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до ст. 98-103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору у справі (про що зазначено у постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19).

Витяг з технічної документації може визначати дані про нормативну грошову оцінку як на момент його видачі, так і за попередній період за умови, що така оцінка була незмінною.

У статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно із частиною першою статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом пункту 34, 35 частини першої статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Оскільки спірна земельна ділянка перебуває у державній власності, Чернігівська міська рада, яка представляє її власника, наділена відповідними повноваженнями щодо визначення розміру орендної плати за передачу в оренду майна, що перебуває у її володінні.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17).

Відповідно до частини другої статті 20 та частини третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

У відповідності до ст.18 Закону України "Про оцінку землі" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Згідно ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки державної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України.

Позивач здійснив розрахунок безпідставно збережених коштів за користування ТОВ «Будконсалтинг-2007» спірною земельною ділянкою у період з 06.04.2011 по 31.12.2020 на суму 110 446,86 грн, виходячи з даних про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, які містилися в інформації Держгеокадастру.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0057 площею 0,1430 га, що знаходиться по вул. Підводника Китицина, 1Г у м. Чернігові, згідно з листом Відділу у м. Чернігові Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 17.06.2020 №18-25-0.36-80/109-20 становить: станом на 01.01.2011 -01.01.2014 200,96 грн; станом на 01.01.2015 251,00 грн; станом на 01.01.2016 359,71 грн; станом на 01.01.2017 381,22 грн; станом на 01.01.2018 01.01.2020 277,26 грн.

Згідно з розрахунком сума безпідставно збережених коштів внаслідок використання відповідачем спірної земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 06.04.2011 по 31.12.2020 становить 110 446,86 грн.

Враховуючи викладене вище, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що у спірний період з 06.04.2011 по 31.12.2020 без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених грошових коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 110 446,86 грн за період з 06.04.2011 по 31.12.2020.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2684,00 грн судового збору.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будконсалтинг-2007 (, проспект Олександра Матросова, б.24А, м. Донецьк, 83096) на користь Чернігівської міської ради (, вул. Магістрацька,7, м. Чернігів, 14000) за реквізитами: код платежу 24062200, рахунок UA0025739, отримувач - ГУК у Чернігів.обл/тг м. Чернігів] , банк - Казначейство України (ел.адм.подат), кошти в розмірі 110 446,86 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будконсалтинг-2007 (, проспект Олександра Матросова, б.24А, м. Донецьк, 83096) на користь Чернігівської міської ради (, вул. Магістрацька, 7, м. Чернігів, 14000; одержувач: виконком міської ради, UA0028318, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ) судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.11.2023.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор