СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

23 листопада 2023 року м. Харків Справа № 922/2653/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Крестьянінова О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Громадської організації «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» ( вх.№2499 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 24.08.2023 у справі №922/2653/23

за позовом Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ», місто Харків,

до Громадської організації «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива нація», місто Харків,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Громадської організації «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» про стягнення коштів за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 737/1006 від 26 жовтня 2021 року у загальному розмірі 269625,45 грн, з них: 202012,92 грн заборгованість за електричну енергію за період січень 2022 року серпень 2022 року та квітень 2023 року, 43081,68 грн. пеня за період з січня 2022 по березень 2023 року, 4114,94 грн. 3% річних за період з січня 2022 року по квітень 2023 року, 20415,91 грн інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.08.2023 у справі №922/2653/23 (суддя Калініченко Н.В.) позов Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» задоволено частково, стягнуто з Громадської організації «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» на користь Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» заборгованості за електричну енергію за період з січня 2022 по серпень 2022 та за квітень 2023 року в сумі 202012,92 грн. на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , МФО 351823, , стягнуто з Громадської організації «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» на користь Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» пеню у розмірі 236,24 грн., 3% річних у розмірі 2996,38 грн., інфляційних втрат у розмірі 11815,06 грн., а також судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 3255,91 грн, в іншій частині позову відмовлено.

Громадська організація «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 24.08.2023 року у справі №922/2653/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» до Громадської організації «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» про стягнення заборгованості у повному обсязі. Одночасно заявник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 24.08.2023 у справі №922/2653/23.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення її без руху виходячи з такого.

1. Згідно положень ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Судом встановлено, що повний текст рішення Господарського суду Харківської області від 24.08.2023 у справі №922/2653/23 було складено 24.08.2023.

Апеляційна скарга на вказане рішення суду першої інстанції подана відповідачем засобами поштового зв`язку 16.11.2023 (про що свідчить поштовий конверт та опис вкладення до цінного листа), тобто з пропуском відповідного строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, Громадська організація «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» стверджує, що вона не була належним чином повідомлена судом першої інстанції про розгляд справи №922/2653/23, про наявність оскаржуваного судового рішення дізналася випадково після накладення арешту на майно в межах виконавчого провадження, нарочно відповідне судове рішення отримано представником відповідача адвокатом Грігою К.С. 10.11.2023 року.

Проте, всупереч положенням п. 4 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги не були додані докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана безпосередньо до апеляційного господарського суду, матеріали справи №922/2653/23 у якого наразі відсутні, суд позбавлений можливості перевірити обставини направлення/вручення відповідачу поштою або нарочно повного тексту оскаржуваного рішення.

Розглянувши клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги, суд зазначає, що лише сам факт його подання не передбачає обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк, оскільки у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин справи оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З матеріалів електронної справи вбачається, що оскаржуване рішення суду від 24.08.2023 було доставлено до електронного кабінету відповідача 24.08.2023 о 16:48 год, про що свідчить, зокрема, відповідна інформація у системі Діловодство спеціалізованого суду щодо статусу доставки в ЕС, а також відповідні електронна довідка Господарського суду Харківської області та довідка Східного апеляційного господарського суду про доставку електронного листа.

З огляду на положення ч. 6 ст. 242 ГПК України судове рішення вважається врученим відповідачу 24.08.2023. Таким чином, відповідно до положень ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду мала бути подана до 13.09.2023.

Отже, покладені відповідачем в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи не підтверджені відповідними доказами та не відповідають наявній інформації в електронній справі. При цьому, заявник не обґрунтував причини неможливості подання скарги протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. А тому, наведені відповідачем підстави не можуть бути визнані судом поважними.

За положеннями ч.3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

2. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп.1, п. 2 ч. 2 ст. ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Ставка судового збору з апеляційних скарг на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 4 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Позивачем при зверненні з позовом було заявлено вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості у загальній сумі 269625,45 грн та сплачено судовий збір у розмірі 4044,38 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 6066,57 грн (269625,45 грн * 1,5% * 150%).

Суд зазначає, що реквізити для сплати судового збору є загальнодоступними та розміщені, зокрема, на офіційному веб-порталі Судова влада України.

Проте, заявником не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Водночас, Громадська організація «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» звернулася з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідач є неприбутковою організацією та фактично не має власних грошових коштів для сплати судового збору.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає, що відповідач не є особою, на яку розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вказаної статті вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, заявник апеляційної скарги не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" та зазначені ним у заяві підстави не передбачені вказаною нормою.

Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання заявника апеляційної скарги про звільнення від сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

3. Відповідно до положень ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Відповідно до положень п. 2 ч.2 ст. 258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку та електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Апеляційна скарга підписана представником відповідача адвокатом Грігою К.С.

Проте, всупереч положенням вказаної норми в апеляційній скарзі не зазначено, зокрема, її реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» залишити без руху.

2. Встановити Громадській організації «Підтримки та захисту осіб з інвалідністю «Красива нація» десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання заявнику можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку, надання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (6066,57 грн), а також зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорту адвоката Гріги Катерини Сергіївни, відомості про наявність або відсутність у неї електронного кабінету.

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Крестьянінов