ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1015/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.,

за участю представників сторін:

від позивача: Якухно О.М., ордер серії АМ №1004784 від 16.09.2020;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОСЕРІС"

до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області

про стягнення 219861,43 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОСЕРІС" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про стягнення 219861,43 грн збитків.

Ухвалою господарського суду від 28.08.2020 (суддя Маріщенко Л.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.10.2020.

17.09.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 16.10.2020 №1238/06-30-08, згідно з яким останній вважає позовні вимоги безпідставними, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі (а.с.63-67).

21.09.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 21.09.2020, у якій останній просив визнати безпідставними доводи відповідача, оскільки такі не узгоджуються з фактичними обставинами справи, суперечать нормам законодавства, правовій позиції Верховного Суду, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.68-71).

У засіданні 06.10.2020 суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на підставі ч.3 ст.177 ГПК України та відкласти підготовче засідання на 24.11.2020, про що сторін повідомлено ухвалою від 06.10.2020.

У засіданні 24.11.2020 суд ухвалив продовжити строк на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкласти підготовче засідання на 12.01.2021, про що сторін повідомлено ухвалою від 24.11.2020.

Ухвалою суду від 30.12.2020 залучено до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирської області.

Ухвалою суду від 11.01.2021 зупинено провадження у справі №906/1015/20 до розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційної скарги Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2017 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2017 у справі №806/755/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружні Сходи" до Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання визнати податкові накладні.

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" справа №906/1015/20 перебувала у провадженні судді Маріщенко Л.О., яка згідно рішення Вищої ради правосуддя від 21.03.2023 звільнена з посади судді Господарського суду Житомирської області у відставку.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Житомирської області від 22.03.2023 №33/2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи №906/1015/20 (а.с.103).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023, справу №906/1015/20 передано судді Прядко О.В. (а.с.104-105).

Ухвалою господарського суду від 27.03.2023 справу №906/1015/20 прийнято до провадження судді Прядко О.В.

11.07.2023 до суду представник позивача подав заяву від 10.07.2023, у якій повідомив, що на адресу ТОВ "Юнайтед Гросервіс" надійшла належним чином завірена копія постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №806/755/17, а відтак просив поновити провадження у справі №906/1015/20 та призначити підготовче засідання (а.с.114-118).

Ухвалою суду від 18.07.2023 поновлено провадження у справі №906/1015/20 та призначено підготовче засідання на 07.08.2023.

Ухвалами суду від 07.08.2023 замінено відповідача у справі - Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області на його правонаступника - Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області та відкладено підготовче засідання на 04.09.2023.

24.08.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 07.08.2023 №6109/5/06-30-05-01, згідно з яким останній вважає позовні вимоги необґрунтованими, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі (а.с.171-179).

Ухвалою суду від 04.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1015/20 до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 15.11.2023.

Представники відповідача і третьої особи у засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлені завчасно та належним чином (а.с.183-184).

До суду 14.11.2023 від відповідача надійшло клопотання від 14.11.2023, у якому останній зазначив про неможливість його представника прибути в засідання, просив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами (а.с.185-191).

Оскільки явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка представників відповідача і третьої особи не перешкоджає розгляду справи, суд, відповідно до ст.202 ГПК України, розглядає справу за відсутності останніх за наявними матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги за предметом та підставами позову, просив задовольнити їх у повному обсязі.

У засіданні 15.11.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправною бездіяльністю Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області (далі ЖОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області) (правонаступники - ГУ ДПС у Житомирській області, ДПС України в особі відокремленого підрозділу ГУ ДПС у Житомирській області), яка виразилася у неприйнятті електронних документів ТОВ "Дружні Сходи", що було підтверджено постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2017 та ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2017 у справі №806/755/17. Зазначені обставини позбавили позивача права включити суму ПДВ у розмірі 219861,43 грн до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, заявлену позивачем до стягнення як збитки. Відповідач ухиляється від виконання рішення суду, не визнає право позивача на отримання податкового кредиту на підставі податкової накладної від 04.04.2017 №3 (а.с.1-3).

Відповідач з позовними вимогами не погодився, вважає їх безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

У відзиві на позовну заяву від 16.09.2020 №1238/06-30-08 відповідач зазначив, що у резолютивній частині постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2017 у справі №806/755/17 допущено невідповідність, зобов`язано ЖОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області, зокрема, визнати такою, що подана та зареєстрована 04.03.2017 податкову накладну №3 від 04.04.2017, тобто визнати поданою і зареєстрованою в березні накладну, яка складена у квітні. Також відповідач вказав, що у листі від 18.10.2018 за №853/10/06-25-10 не надавав інформацію щодо невизнання наявності податкового кредиту та непідтвердження права товариства на зменшення податкового зобов`язання; відмітив, що позивачем не надано жодних доказів вжиття ним заходів формування кредиту з 2017 року по 2020 року, відповідно до ПК України, а також доказів на підтвердження заподіяння підприємству шкоди, наявності причинно-наслідкового зв`язку між обставинами, які сталися, і протиправними діями відповідача (а.с.63-64).

Позивач на спростування наведених відповідачем доводів подав відповідь на відзив від 21.09.2020, у якій зазначив, що допущену у постанові від 07.04.2017 у справі №806/755/17 описку було виправлено ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 і зазначено вірну дату визнання поданою і зареєстрованою податкової накладної №3 від 04.04.2017 - 04.04.2017; відповідач перекладає відповідальність за нереєстрацію податкових накладних №1 від 03.03.2017 та №3 від 04.04.2017, намагаючись її уникнути, на ДФС України; винність дій саме ЖОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області (її правонаступників), а не іншого суб`єкта владних повноважень, встановлено судом у справі №806/755/17 у зв`язку з невиконанням договору про визнання електронних документів №050720161 від 13.07.2016; відсутність взаємодії між структурами податкових органів по виконанню судового рішення не виключає відповідальності останніх. Відповідачем не надано доказів того, що на момент звернення ТОВ «Юнайтед Гросеріс» до суду податкова накладна №3 від 04.04.2017 зареєстрована, а відсутність її реєстрації, у свою чергу, виключає можливість формування податкового кредиту та зменшення податкового зобов`язання позивача на суму 219861,43 грн, самостійне формування такого кредиту є порушенням закону, що тягне встановлену відповідальність. Позивач наголосив, що твердження відповідача про відсутність доказів вжиття заходів формування податкового кредиту у період з 2017 року по 2020 рік є, з огляду на п.198.6 ст.198 ПК України, нічим іншим як блюзнірством, саме отримані з ЄРПН податкові накладні є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (а.с.68-69).

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 07.08.2023 №6109/5/06-30-05-01, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.03.2023 у справі №925/556/21, зазначив, що покупець не є стороною публічно-правових відносин між продавцем і контролюючим органом щодо реєстрації податкових накладних; до моменту виникнення права на включення суми ПДВ за операцію з придбання товарів/послуг до складу податкового кредиту взаємодія держави і покупця зводиться лише до можливості покупця подати на продавця скаргу, що зумовлює лише обов`язок контролюючого органу провести документальну перевірку продавця, спонукати виконати який покупець не може. Як наслідок, такий покупець також не може вимагати від держави відшкодування збитків, спричинених невиконанням контролюючим органом обов`язку з проведення перевірки, оскільки цей обов`язок контролюючий орган має не перед покупцем, і його невиконання не вважається таким, що порушує якесь конкретне право платника податків. Якщо перешкодою для вчинення продавцем дій, необхідних для реєстрації податкової накладної у ЄРПН, було незаконне рішення, дія чи бездіяльність контролюючого органу, то держава може бути притягнута до відповідальності перед постачальником за спричинену цим шкоду, зокрема, в результаті притягнення продавця до відповідальності його контрагентом. Відповідач звернув увагу на те, що ТОВ "Дружні Сходи" (продавець за договором купівлі-продажу №04/04-2017 від 04.04.2017) реалізувало своє право як платник податків у податкових відносинах і вчинило дії, спрямовані на відновлення майнового інтересу контрагента на одержання права на податковий кредит, а саме звернулось до адміністративного суду з позовом у справі №806/755/17, під час розгляду якої не стверджувало, що воно зазнало інших втрат унаслідок протиправного рішення контролюючого органу; про існування інших перешкод, спричинених незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючого органу, ТОВ "Дружні Сходи" не стверджувало. Також у відзиві зазначено, що ведення ЄРПН здійснюється ДПС України, при цьому не передбачена можливість реєстрації на підставі судового рішення податкової накладної ГУ ДПС у Житомирській області (а.с.171-173).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з позовної заяви та підтверджується матеріалами справи, 04.04.2017 між ТОВ "Юнайтед Гросеріс" (покупець) та ТОВ "Дружні Сходи" (продавець) укладено договір купівлі-продажу №04/04-2017, за умовами якого продавець зобов`язується в погоджені сторонами терміни передати у власність покупця соняшник (товар), а покупець зобов`язується вчасно прийняти товар (а.с.7-8).

Згідно з п.6.1 вказаного договору, продавець своєчасно та достовірно відображає у своїй податковій звітності суми податкових зобов`язань з ПДВ, а також своєчасно та вірно, згідно вимог чинного законодавства, складає електронну податкову накладну або розрахунок коригування до податкової накладної, та реєструє її з відповідним заповненням всіх обов`язкових реквізитів податкової накладної. За недотримання вимог цього пункту продавець зобов`язаний сплатити покупцю штраф у розмірі суми ПДВ, сплаченого покупцем в ціні товару, у разі порушення продавцем умов цього пункту договору, яке приведе до неотримання у відповідному податковому періоді покупцем права на отримання податкового кредиту з ПДВ у зв`язку з придбанням товару у продавця.

На виконання умов договору купівлі-продажу №04/04-2017 від 04.04.2017 ТОВ "Дружні Сходи" передало ТОВ "Юнайтед Гросеріс" товар на суму 1319168,57 грн, у т.ч. 219861,43 грн ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000012 від 04.04.2017 (а.с.9), а покупець, у свою чергу, оплатив вартість прийнятого товару 22.12.2017, 27.12.2017 у повному обсязі, про що свідчать банківські виписки по рахунку (а.с.10-11).

До справи також долучено копію свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства ТОВ "Дружні Сходи" як суб`єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість №200119201 від 04.04.2013 та копію свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "Юнайтед Гросеріс" №200146948 від 28.10.2013 (а.с.12).

Позивач повідомив, що з листа ТОВ "Дружні Сходи" від 25.09.2018 дізнався про неприйняття ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області податкової накладної №3 від 04.04.2017, сформованої продавцем за договором №04/04-2017 від 04.04.2017 на суму ПДВ 219861,43 грн, з мотивів можливого припинення дії договору про визнання електронної звітності, у зв`язку з чим ТОВ "Дружні Сходи" звернулось з позовом до адміністративного суду (а.с.14-15).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2017, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2017 у справі №806/755/17 (з урахуванням ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2017 у справі №906/755/17), визнано протиправною бездіяльність Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, що виразилась у неприйнятті електронних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружні Сходи"; визнано такою, що подана та зареєстрована, зокрема, 04 квітня 2017 року, податкова накладна №3 від 04.04.2017 (а.с.16-24).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №806/755/17 касаційну скаргу Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишено без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2017 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2017 у справі №806/755/17 залишено без змін (а.с.115-118).

У жовтні 2018 року ТОВ "Юнайтед Гросеріс" зверталось до ЖОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області із запитом про надання інформації щодо результатів виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2017 у справі №806/755/17 з направленням підтверджуючих документів, які надають можливість скористатися податковим кредитом у розмірі 223593,43 грн, у протилежному випадку ТОВ "Юнайтед Гросеріс" змушений буде звернутися за захистом свого права до суду (а.с.27).

Листом від 18.10.2018 №853/10/06-25-10 ЖОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області повідомила, що ведення ЄРПН здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику, а саме ДФС України, на яку покладено обов`язок прийняття, реєстрації та обробки податкових накладних, поданих в електронному вигляді платником податків; договір про визнання електронних документів ТОВ "Дружні Сходи" від 13.07.2016 зареєстрований ЖОДПІ 19.07.2016 та був діючим; у ЖОДПІ відсутні функціональні повноваження щодо визнання податкових накладних такими, що подані та зареєстровані від 03.03.2017 №1 та від 04.04.2017 №3, для врегулювання даного питання ЖОДПІ направила лист до ТУ ДФС у Житомирській області (а.с.28).

З огляду на те, що ЖОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області (правонаступники - ГУ ДПС у Житомирській області, ДПС України в особі відокремленого підрозділу ГУ ДПС у Житомирській області) так і не було надано доказів виконання судового рішення у справі №806/755/17 та реєстрації у ЄРПН податкової накладної №3 від 04.04.2017, що позбавило позивача можливості скористатись податковим кредитом на суму ПДВ у розмірі 219861,43 грн, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної суми як збитків.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з Положенням про Житомирську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області та Положенням про Головне управління ДФС у Житомирській області, затверджених наказом ДФС України від 27.03.2017 №202, ЖОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області, бездіяльність якої визнана протиправною судовим рішенням у справі №806/755/17, була територіальним органом ДФС України, який підпорядковується ДФС та ГУ ДФС у Житомирській області (а.с.34-43).

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» реорганізовано, зокрема, ЖОДПІ ГУ ДФС шляхом приєднання її як структурного підрозділу до ГУ ДФС у Житомирській області (а.с.44-45).

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичну особу публічного права, зокрема, ГУ ДПС у Житомирській області, а також реорганізовано, зокрема, ГУ ДФС у Житомирській області шляхом його приєднання до ГУ ДПС у Житомирській області, яке визначено правонаступником майна, прав та обов`язків ГУ ДФС у Житомирській області (а.с.46-48).

Згідно з Положенням про Головне управління ДПС у Житомирській області, затвердженим наказом ДПС України 12.07.2019 №14, ГУ ДПС у Житомирській області є територіальним органом ДПС України, який підпорядковується ДПС, контролюючим органом (органом доходів і зборів), правонаступником усіх прав та обов`язків ГУ ДФС у Житомирській області, юридичною особою публічного права (а.с.49-56).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893 ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи ДПС, у т. ч. ГУ ДПС у Житомирській області, права та обов`язки яких переходять ДПС та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про ДПС та її територіальні органи (а.с.126).

Наказом ДПС України від 30.09.2020 №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як відокремлені підрозділи ДПС територіальні органи, у т. ч. і ГУ ДПС у Житомирській області (а.с.126 на звороті).

Згідно з п.15 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227, ДПС є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства і банках (а.с.127-129).

Відповідно до п.п.1, 15 Положення про Головне управління ДПС у Житомирській області, затвердженого наказом ДПС України 12.11.2020 №643, ГУ ДПС у Житомирській області є територіальним органом утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України; утворюється без статусу юридичної особи та є органом державної влади, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України, є розпорядником бюджетних коштів (а.с.130-133).

За приписами ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положення ст.ст.1173, 1174 ЦК України передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Утім цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є необхідними для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст.1173 ЦК України.

Суд зазначає, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які він одержав би, якби зобов`язання було виконано боржником.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Причинний зв`язок, як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі №925/1196/18).

У ст.114 ПК України, яка регулює особливості відносин з відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, п.114.1 визначає, що особа, чиї права та/або законні інтереси порушено, має право на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб. Шкода, заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб, відшкодовується державою за рахунок коштів державного бюджету незалежно від вини контролюючого органу, його посадових (службових) осіб.

Законний майновий інтерес покупця в отриманні права на податковий кредит з ПДВ випливає з господарської операції, яку він як платник податку здійснює з іншим платником податку, від дій якого залежить, чи буде цей майновий інтерес реалізовано.

Причинно-наслідковий зв`язок як умова відповідальності держави за наслідки неправомірних рішень, дій чи бездіяльності контролюючого органу простежується в розмірі дійсних втрат, пов`язаних з утратою майнового інтересу покупця на отримання права на податковий кредит з ПДВ.

Відносини з приводу справляння податку на додану вартість регламентовані, насамперед, приписами розділу V ПК України.

Згідно з п.п. "а" та п.п. "б" п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування є, зокрема, операції платників податку з постачання товарів і послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (п.187.1 ст.187 ПК України).

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Отже на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розд.V цього Кодексу (п.14.1.181 ст.14 ПК України).

Згідно з пп."а" п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі №925/556/21 відзначила, що з 1 січня 2015 року ПК України не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати.

Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.

У зв`язку із цим Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в пункті 25 постанови від 05.06.2019 у справі №908/1568/18 вже звертала увагу на те, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Натомість належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних (див. також постанову об`єднаної палати КГС ВС від 03.08.2018 у справі №917/877/17).

Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця товарів / послуг, який з 1 січня 2015 року за загальним правилом реалізовується після виконання продавцем в публічно-правових відносинах з державою обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, адже із цим пов`язується виникнення у покупця права на віднесення відповідних сум ПДВ до податкового кредиту.

Водночас покупець не є стороною публічно-правових відносин між продавцем і контролюючим органом щодо реєстрації податкових накладних. До моменту виникнення права на включення суми ПДВ за операцію з придбання товарів / послуг до складу податкового кредиту взаємодія держави і покупця зводиться лише до можливості покупця подати на продавця скаргу, що в силу пункту 201.10 статті 201 ПК України зумовлює лише обов`язок контролюючого органу провести документальну перевірку продавця, спонукати виконати який покупець не може.

Як наслідок, такий покупець також не може вимагати від держави відшкодування збитків, спричинених невиконанням контролюючим органом обов`язку з проведення перевірки, оскільки цей обов`язок контролюючий орган має не перед покупцем і його невиконання не вважається таким, що порушує якесь конкретне право платника податків.

Оскільки саме від продавця, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

Якщо перешкодою для вчинення продавцем дій, необхідних для реєстрації податкової накладної у ЄРПН, було незаконне рішення, дія чи бездіяльність контролюючого органу, то держава може бути притягнута до відповідальності перед постачальником за спричинену цим шкоду, зокрема, в результаті притягнення продавця до відповідальності його контрагентом.

Отже, законодавець установив механізм, за яким платник податків має право вимагати відшкодування шкоди, завданої протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, зокрема, якщо це потягло притягнення його до відповідальності контрагентом.

Як зазначалось вище і слідує з матеріалів справи, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2017 у справі №806/755/17, яка набрала законної сили, визнано протиправною бездіяльність податкового органу щодо неприйняття електронних документів ТОВ "Дружні Сходи", з огляду на що визнано такою, що подана та зареєстрована у день її подання на реєстрацію, зокрема, податкова накладна №3 від 04.04.2017.

Під час розгляду справи №806/755/17 Житомирський окружний адміністративний суд встановив, що підставами для відмови у прийнятті для реєстрації податкових накладних за №1 від 03.03.2017 та №3 від 04.04.2017 в електронній формі стала квитанція №1, що надійшла на адресу ТОВ "Дружні Сходи" із зазначенням "Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності". Дана обставина також не заперечувалась в судовому засіданні представником ДФС України. Відповідачем не надано доказів розірвання Договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку, окрім того в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення податкового органу щодо неприйняття від позивача електронних документів, податкових накладних за №1 від 03.03.2017 та №3 від 04.04.2017, що дає можливість вважати, що в діях відповідача вбачається прямий умисел, спрямований на настання для позивача негативних наслідків. Відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки (а.с.18).

Попри те Державною податковою службою України не вжито заходів щодо виконання рішення суду, податкову накладну ТОВ "Дружні Сходи" №3 від 04.04.2017 у ЄРПН не зареєстровано, що є грубим порушенням чинного законодавства України. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Водночас суд зазначає, що обов`язок постачальника зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, поряд із цим невиконання цього обов`язку щодо реєстрації податкової накладної вочевидь може завдати покупцю (у даній справі позивачу) збитків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 року у справі №917/877/17 викладено відповідні висновки та зазначено, що належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

За наведеного, навіть встановивши, що у даному випадку наявна протиправна бездіяльність державних податкових органів, яка є неприпустимою і порушує як норми чинного законодавства України, так і свідчить про невиконання податковими органами судового рішення, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки належним способом захисту у такому випадку є звернення з позовом до ТОВ "Дружні Сходи" про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Суд зазначає, що решта долучених до справи доказів і доводів сторін ретельно досліджена і наведених вище висновків суду не спростовує.

Враховуючи викладене, у повній мірі дослідивши, згідно зі ст.76-79, 86 ГПК України, матеріали справи та проаналізувавши норми законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

В силу вимог ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.11.23

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - сторонам (ЄСІТС);

3 - третій особі (ЄСІТС).