ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 Справа № 914/2563/23

За позовом: Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Техарм-М», м. Львів

про стягнення 152 676,00 грн

Суддя Наталія Мороз

За участю секретаря Юлії Забори

Представники:

Від позивача: Мельник О. С.

Від відповідача: не з`явився

Суть спору:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Техарм-М» про стягнення 152 676,00 грн.

Ухвалою суду від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.09.2023.

26.09.2023 підготовче засідання відкладено на 24.10.2023, про що відповідача повідомлено в порядку ст. 121 ГПК України.

Ухвалою суду від 24.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 09.11.2023.

В судове засідання 09.11.2023 представник позивача з`явився, дав пояснення по суті спору. Позов просить задоволити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо виконання умов договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 16.11.2022 в частині встановленого договором та специфікацією строку на поставку товарів. Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача 152 676,00 грн штрафних санкцій, з яких 74 676,00 грн пеня та 78 000,00 грн штраф.

Позиція відповідача.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзив на позов у встановлені процесуальним законом строки не подав.

Суд зазначає, що поштова кореспонденція (ухвали суду від 28.08.2023, 26.09.2023, 24.10.2023) надсилалися на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Техарм-М», вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 79019, м. Львів, вул. Замарстинівська, 41.

Як вбачається з ухвали Господарського суду Львівської області про відкриття провадження у справі від 28.08.2023, судом встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання вказаної ухвали, на подання до суду відзиву.

Згідно з інформацією, що знаходиться на веб-сайті Акціонерного товариства "Укрпошта", поштове відправлення від 31.08.2023 з ухвалою суду від 28.08.2023 про відкриття провадження у справі (ідентифікатор поштового відправлення 816) було вручено відповідачу 28.09.2023.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Чинний Господарський процесуальний кодекс України, спрямований на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, з огляду на що встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, чіткі стадії судового процесу, розумні обмеження, в тому числі щодо подання доказів. Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи наведене, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ст. ст. 165, 178 та 202 ГПК України.

Обставини справи.

16.11.2022 між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (позивач, за договором покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техарм-М» (відповідач, за договором постачальник) укладено договір № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів).

Згідно з умовами вказаного договору, постачальник зобов`язується у визначений цим договором строк передати у власність покупця «Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої (Крани трьохходові)», (далі товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (надалі - специфікація), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари (п.1.1). Загальна сума цього договору становить 1 740 000,00 грн (один мільйон сімсот сорок тисяч гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ - 290 000,00 грн (двісті дев`яносто тисяч гривень 00 копійок) (п.3.1). Загальна сума цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору (п.3.2). Ціна за одиницю товару наведена у специфікації (п.3.3). Розрахунки здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем на зазначений у розділі 15 цього договору рахунок постачальника грошових коштів на умовах, визначених цим договором (п.4.1). Покупець зобов`язаний оплатити вартість переданих товарів не раніше 35-ти та не пізніше 45-ти календарних днів з дати поставки, визначеної за правилами п.5.8 цього договору (п.4.2). Постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації. Покупець залишає за собою право змінити місце поставки товару, про що сторони складають додаткову угоду (п.5.1). Поставка товарів здійснюється на умовах DDР «Поставка зі сплатою мита» (місце поставки згідно специфікації), ІНКОТЕРМС (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2010 року) з урахуванням вимог п.5.1 цього договору (п.5.3). Право власності на товари переходить від постачальника до покупця в дату прийняття товарів покупцем за видатковою накладною (п.5.6). Приймання покупцем товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання постачальником його обов`язку з поставки товарів за цим договором та відсутність у покупця претензій до постачальника щодо якості та комплектності товарів. Такі претензії можуть бути заявлені покупцем постачальнику у порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством України (п.5.7). Датою поставки товарів за цим договором є прийняття покупцем товарів за кількістю та якістю відповідно до п.5.13 цього договору та передача постачальником покупцю в повному обсязі наведених нижче наступних документів: видаткової накладної; оригіналу паспорту якості або сертифікату якості виробника товарів на кожну одиницю (або партію) товару; документу про підтвердження гарантійних зобов`язань виробника на товар (у разі відсутності такої інформації в паспорті якості та/або сертифікаті якості на товар); інструкції з експлуатації (або інший аналогічний документ); рахунку-фактури; товарно-транспортної накладної (п.5.8). Покупець зобов`язаний: прийняти поставлені товари у порядку, визначеному цим договором; оплатити товари своєчасно та в повному обсязі згідно умов цього договору (п.6.1). Постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; негайно письмово інформувати покупця про ускладнення, які виникають в ході виконання своїх зобов`язань за цим договором або про наявність обставин, що впливають на якість товарів, строки поставки товарів (п.6.3). У разі порушення покупцем строків оплати за цим договором, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє покупця від виконання зобов`язань за цим договором (п.7.2). За порушення постачальником умов цього договору щодо якості (комплектності) товарів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів. Сплата штрафу не звільняє постачальника від обов`язку замінити неякісні (некомплектні) товари на належні у випадках, визначених цим договором (п.7.3). За порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, поставку яких построчено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товару понад тридцять днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків вартості товарів, поставку яких прострочено. Сплата пені та/або штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за цим договором (п.7.4). За прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу постачальника покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1 (один) відсоток річних від простроченої суми (п.7.6). Передача (відступлення) будь-якою із сторін своїх прав по цьому договору третім особам, без письмової згоди іншої сторони забороняється. Сторона, що вчинила таку передачу (відступлення) своїх прав по договору, сплачує іншій стороні штраф у розмірі ста відсотків вартості переданих (відступлених) прав третім особам. (п.7.7). Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє в частині поставки товарів по « 30» квітня 2023, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. (п.13.1). Сторони домовились, що покупець має право достроково розірвати цей договір, повідомивши в письмовій формі про це постачальника у строк 20-ть календарних днів до дати розірвання. В цьому випадку сторони до дати розірвання договору проводять звірку взаєморозрахунків, яка оформлюється актом звірки. Покупець оплачує постачальнику фактично прийняті товари, за умови відсутності зауважень щодо їх відповідності умовам договору (п.13.2).

Відповідно до специфікації, що є додатком 1 до договору, постачальник зобов`язаний виконати поставку товарів в строк 120 (сто двадцять) календарних днів з дати укладення договору.

На виконання взятих на себе за договором зобов`язань, постачальник здійснив поставку частини товарів в строк, передбачений умовами договору та специфікацією, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом № 90 приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 08.03.2023, поставлених по видаткових накладних № 2 від 01.03.2023 на суму 480 000,00 грн та № 3 від 01.03.2023 на суму 480 000,00 грн.

Однак, поставку по решті товарів відповідач прострочив, про що свідчать: акт № 202 приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 02.06.2023, поставлених по видатковій накладній № 4 від 24.05.2023 на суму 96 000,00 грн; акт № 210 від 16.06.2023 приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 02.06.2023, поставлених по видатковій накладній № 5 на суму 504 000,00 грн; акт № 231 приймання продукцію (товарів) за кількістю та якістю від 14.07.2023, поставлених по видатковій накладній № 6 від 03.07.2023 на суму 180 000,00 грн.

Оскільки постачальник виконав взяті на себе договірні зобов`язання з порушенням умов договору та специфікації в частині встановленого строку на поставку товарів, з метою досудового порядку врегулювання спору, позивачем направлено відповідачу вимогу № 1001ВИХ-22-4534 від 26.05.2023 про сплату штрафних санкцій, нарахованих відповідно до п.7.4 договору. Проте, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи наведене, Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 152 676,00 грн штрафних санкцій, з яких 74 676,00 грн пеня та 78 000,00 грн штраф.

Оцінка суду.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ст.174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В даному випадку, між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 16.11.2022.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами укладеного між сторонами договору та специфікації, постачальник зобов`язувався поставити товари протягом 120 календарних днів з дати укладення договору, тобто поставка товарів в повному обсязі повинна бути здійснена в строк до 16.03.2023 (включно).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено в строк поставку лише частини товару, інша частина товару була поставлена з простроченням.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено в ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Разом з тим, ст. 13 ЦК України передбачає, що кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам.

Відповідно до ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідачем не подано.

Згідно з ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розділом 7 договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 16.11.2022 передбачено відповідальність сторін на неналежне виконання зобов`язань за договором.

Пунктом 7.4 договору сторони погодили, що за порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товару понад тридцять днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків вартості товарів, поставку яких прострочено. Сплата пені та/або штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за цим договором.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

У відповідності до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час прострочення зобов`язання, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін.

Відповідач, уклавши договір про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 16.11.2022, погодився на викладені в ньому умови, в тому числі і умови про нарахування пені та штрафу за порушення або неналежне виконання зобов`язань.

На підставі наведеного, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 74 676,00 грн (за період з 17.09.2023 по 01.06.2023 на 780 000,00 грн вартості недопоставленого товару в розмірі 60 060,00 грн; за період з 02.06.2023 по 15.06.2023 на 684 000,00 грн вартості недопоставленого товару в розмірі 9 576,00 грн; за період з 16.06.2023 по 13.07.2023 на 180 000,00 грн вартості недопоставленого товару в розмірі 5 040,00 грн) та штраф у розмірі 78 000,00 грн (у відповідності до розрахунку, зазначеному в позовній заяві та за вказані в ньому періоди).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу у відповідності до чинного законодавства (у межах заявлених позивачем періодів) за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій» платформи «LIGA:ZAKON» онлайн ресурсу «ІПС:LIGA360», суд встановив, що такий розраховано вірно.

Таким чином, станом на день прийняття рішення, сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та становить 74 676,00 грн пені та 78 000,00 грн - штрафу. Доказів зворотнього суду не надано.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідача Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд констатує, що при розгляді даної справи судом враховано та здійснено належне дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів, з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів визначених ГПК України.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техарм-М» (79019, м. Львів, вул. Замарстинівська, 41, ідентифікаційний код 34461744) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, місто Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019801) 74 676,00 грн пені, 78 000,00 грн штрафу та 2 147,20 грн судового збору.

Рішення складено 20.11.2023

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.