ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. Справа № 922/4306/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донмас" (адреса: 61013, м. Харків, вул. Челюскінців, буд. 97, кім. 3; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Фаро" (адреса: 61001, м. Харків, пр.-т Героїв Харкова, буд. 89; )
про стягнення 500000,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донмас" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Фаро" (далі - відповідач) 500000,00 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору про відступлення права вимоги № У-10/02-16 від 10.02.2016 щодо проведення розрахунків за відступлене позивачем право вимоги.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Донмас" залишено без руху; надано названому товариству п`ятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви; визначено спосіб усунення недоліків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донмас" звернувся до суду з заявою (вх. № 28064 від 16.10.2023), до якої додало документи, відстутнійсть яких стало підставою для залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.10.2023 відкрито провадження у справі № 922/4306/23; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію ухвали від 18.10.2023 про відкриття провадження у справі.

Копію зазначеної ухвали позивач отримав, про що свідчить залучена до матеріалів справи довідка про доставку електронного листа (а. с. 38).

Проте, надіслана на адресу відповідача копія ухвали від 18.10.2023 повернулась на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 44-48). Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.10.2023.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 22.12.2014 між позивачем, як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тракай», як покупцем, укладено договір поставки нафтопродуктів № ДГ-0351 (далі за текстом договір; а. с. 5-6), за змістом якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору (п. 1.1).

На підставі п. 5.1 договору покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 120 днів з дати підписання акту прийому-передачі товару або інших документів.

Відповідно до п. п. 5.2-5.3 договору оплата здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунку або на інших умовах, передбачених діючим законодавством.

Датою здійснення оплати вважається дата перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно з п. 11.1 цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2015, а що стосується взаєморозрахунків до їх повного завершення. Якщо не одна зі сторін не заявить про свої наміри розірвати або змінити договір за 30 днів до завершення його дії, цей договір вважається пролонгованим на 1 (один) рік на тих же умовах.

За змістом додаткової угоди № 00143 від 22.12.2014 (а. с. 7) постачальник зобов`язався поставити покупцю товар на загальну суму 3061575,86 грн разом з ПДВ 510262,64 грн.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов зазначеного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Донмас" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Тракай» прийняло нафтопродукти на суму 3061575,86 грн, що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів № ДГ-00143 від 22.12.2014 (а. с. 8).

У подальшому між позивачем, як первісним кредитором, та відповідачем, як новим кредитором, укладено договір відступлення права вимоги № У-10/02-16 від 10.02.2016 (далі за текстом договір про відступлення; а. с. 9), за умовами якого первісний кредитор передає належне йому право вимоги на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Тракай» (надалі боржник) частини заборгованості на суму 500000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), що виникла за договором поставки нафтопродуктів № ДГ-0351 від 22.12.2014, укладеним між ТОВ «Донмас» та ТОВ «Тракай», а новий кредитор приймає ці вимоги та сплачує первісному кредитору суму коштів в розмірі та порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до розділу 2 договору про відступлення за передане до боржника право вимоги, зазначеного у п. 1.1 договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору суму у розмірі 500000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок).

Новий кредитор зобов`язується до 01.07.2016 перерахувати платіжним дорученням на поточний рахунок первісному кредитору грошову суму, визначену у п. 2.1 цього договору. Новий кредитор може провести розрахунок за даним договором і у інший спосіб, не заборонений діючим законодавством України.

Матеріали справи також свідчать про те, що між позивачем та відповідачем укладена угода про пролонгацію заборгованості б/н від 01.07.2016 (а. с. 13), на підставі якої сторони дійшли згоди про пролонгацію ТОВ "ТК-Фаро" строку повернення заборгованості до 01.07.2018.

Однак, в подальшому відповідач не провів розрахунків з позивачем за договором відступлення права вимоги № У-10/02-16 від 10.02.2016, та таким чином, має борг перед позивачем в сумі 500000 грн.

Обставини щодо стягнення зазначеного боргу стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За загальним правилом, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України.

За приписами частин 2, 5 цієї статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір та інші правочини та юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст. ст. 691, 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України, зокрема передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

В даному випадку, з укладанням між позивачем, як первісним кредитором, та відповідачем, як новим кредитором, договору про відступлення права вимоги № У-10/02-16 від 10.02.2016 відбулась заміна кредитора в зобов`язанні за договором поставки нафтопродуктів № ДГ-0351 від 22.12.2014 в частині сплати заборгованості за поставлений товар в сумі 500000,00 грн.

Разом з тим, з укладання договору відступлення права вимоги № У-10/02-16 від 10.02.2016 у відповідача виникло зобов`язання зі сплати на користь позивача вартості відступленого права вимоги в сумі 500000,00 грн. Строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про відступлення права вимоги № У-10/02-16 від 10.02.2016 є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду будь-яких доказів сплати боргу за договором відступлення права вимоги № У-10/02-16 від 10.02.2016, зазначене зумовлює прийняття судового рішення про задоволення позову та стягнення зазначеного боргу в сумі 500000,00 грн. з відповідача на користь позивача.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 7500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Фаро" (адреса: Україна, 61001, Харківська область, місто Харків, проспект Московський, будинок 89; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донмас" (адреса: Україна, 61013, Харківська область, місто Харків, вулиця Челюскінців, будинок 97, кімната 3; ):

500000,00 грн заборгованості;

7500,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак