ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 листопада 2023 року м. Рівне Справа №918/1021/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (вул. Д. Галицького, 27, м. Рівне, Рівненська обл., Україна, 33027, ) до Приватного акціонерного товариства "Сільпо рітейл" (вул. Бутлерова Академіка, буд. 1, м. Київ, 02090) про стягнення 419 441,34 грн

у судове засідання з`явились представники:

від ТОВ "Рівнетеплоенерго" - не з`явився;

від ПАТ "Сільпо рітейл" - Самолюк М.В.

ВСТАНОВИВ:

28.09.2023 до Господарського суду Рівненської області надійшов позов ТОВ "Рівнетеплоенерго" до ПрАТ "Сільпо рітейл" про стягнення 419 441,34 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "Рівнетеплоенерго" посилається на невиконання ПрАТ "Сільпо рітейл" Договору №385 на постачання теплової енергії від 10.06.2013 в частині розрахунків за надані послуги.

Вважаючи, що спір належить до виключної підсудності Господарського суду Рівненської області, позивач посилається на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, де зазначено:

- аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору;

- за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном;

- словосполучення "з приводу нерухомого майна" у ч.3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Отже, до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань, пов`язаних з володінням нерухомим майном (споживанням комунальних послуг на об`єкті нерухомого майна), поширюються норми ч.3 ст. 30 ГПК України.

Ухвалою від 16.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 07.11.2023.

Ухвалою від 07.11.2023 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 21.11.2023) підготовче засідання було відкладено на 21.11.2023.

07.11.2023 від відповідача надійшло клопотання про передачу справи на розгляд Господарського суду м. Києва, оскільки справа належить до територіальної підсудності даного суду так як місцезнаходженням відповідача є: вул. Бутлерова Академіка, буд. 1, м. Київ, 02090.

07.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позов.

15.11.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, де крім іншого, повторно (як і в позовній заяві) висловлена позиція щодо підсудності даного спору саме Господарському суду Рівненської області з огляду на місцезнаходження нерухомого майна (вул. Р. Шухевича 12 та вул. О. Теліги 49 у м. Рівне), за якими надавались послуги теплопостачання і утворилась спірна заборгованість у розмірі 419 441,34 грн.

21.11.2023 позивач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про місце, дату і час проведення судового засідання шляхом направлення ухвали до електронного кабінету сторони у підсистемі "Електронний суд".

Згідно з ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання без участі представника ТОВ "Рівнетеплоенерго".

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав клопотання про передачу справи на розгляд Господарського суду м. Києва з підстав, викладених у клопотанні від 07.11.2023.

З приводу даного клопотання, суд враховує, що приписами ст. 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до ч. 1 вказаної статті, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Як встановлено судом, предметом спору є стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, яка поставлялась відповідачу за Договором №385 на постачання теплової енергії, за умовами якого, енергія подавалась споживачу за адресами: - вул. О. Теліги, 49 у м. Рівне (п.1.4 Договору); - вул. Р. Шухевича 12 у м. Рівне (адреса для постачання включена за умовами Додаткової угоди №385/1 від 17.10.2013).

У даному випадку суд вважає, що спір про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію пов`язаний з місцем виконання спірної угоди, якою така поставка передбачена.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спір, який виник з договору де місцем виконання визначено м. Рівне може бути пред`явлений, також, до Господарського суду Рівненської області.

Отже, клопотання відповідача про передачу справи на розгляд Господарського суду м. Києва задоволенню не підлягає.

В той же час, представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з метою підготовки заперечень на відповідь на відзив, позаяк представником текст відповіді не отримано.

Суд зазначає, що право на змагальність передбачає право сторін на ознайомлення з усіма наданими доказами або зауваженнями, поданими з метою вплинути на рішення суду та на їх коментування. Сторони будь-якого спору можуть на законних підставах очікувати, що з ними проконсультуються щодо того, чи потребує конкретний документ їхніх коментарів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Основоположними елементами права на справедливий суд є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Право на суд поширюється на здійснення окремих судових процедур.

У демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення ( Delcourt v. Belgium).

Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві (Bellet v. France).

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Вирішення спору 21.11.2023 є неможливим, оскільки порушить процесуальне право позивача на подання заперечень на відповідь на відзив.

Згідно з ч.1 ст. 216 ГПК України суд відзкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч.2 ст. 202 ГПК України.

З метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме змагальності та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, з метою забезпечення надання можливості учасникам провадження у справі скористатися правами та обов`язками, передбаченими ГПК України, господарський суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 29, 202, 216, 234, 235 та 252 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Сільпо рітейл" про передачу справи за підсудністю Господарському суду м. Києва.

2. Розгляд справи відкласти на "05" грудня 2023 р. на 13:30 год.

3. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, в залі судових засідань №15.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 235 ГПК України негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Ю.Г. РОМАНЮК