ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023м. ДніпроСправа № 904/6044/20 (904/4624/22)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Літвін Д.Е. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни, м.Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Петрівни, Київська обл., м. Васильків

про стягнення заборгованості у розмірі 100 000,00 грн

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Петрівни, Київська обл., м. Васильків

до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни, м.Дніпро

про визнання недійсним удаваного договору позики, укладеного сторонами для приховання іншого правочину

Представники:

від позивача: Огулькова А.М., свідоцтво №1368 від 18.07.2013

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражний керуючий Огулькова Анна Миколаївна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Петрівни про стягнення заборгованості у розмірі 100 000,00 грн.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що в ході ліквідаційної процедури ліквідатору стало відомо, що ТОВ "Нива 2014" сплатило з власного банківського рахунку на користь відповідача - Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Петрівни грошові кошти в сумі 100 000,00 грн зворотної фінансової допомоги, однак кошти повернуті не були.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 24.11.2020 Господарським судом Дніпропетровської області відносно позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" (49074, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Слобожанський, 111 А, кв.51, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/6044/20, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А. Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до положень частини 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/6044/20(904/4624/22) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 12.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.01.2023 об 11:30 год.

09.01.2023 відповідачем поданий зустрічний позов до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни про визнання недійсним удаваного договору позики, укладеного сторонами для приховання іншого правочину.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначає, що договір №2012/2017 від 20.12.2017 про надання поворотної фінансової допомоги, укладений між ТОВ "НИВА 2014" в особі директора Кириленка О.В. та ФОП Кравченко Л.П., не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, його укладено в цілях приховання правочину, направленого на повернення засновнику та власнику ТОВ "НИВА 2014" Лащеву В.В. раніше наданої ним товариству зворотної фінансової допомоги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2023 в задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Петрівни про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Петрівни до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни про визнання недійсним удаваного договору позики, укладеного сторонами для приховання іншого правочину - залишено без руху. Зобов`язано позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки зустрічної позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

09.01.2023 відповідачем подано клопотання б/н від 05.01.2023 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та про обєднання двох справ в одному провадженні.

09.01.2023 відповідачем подано заяву б/н від 05.01.2023 про застосування позовної давності.

10.01.2023 відповідачем подано додатковий відзив на позов ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни.

12.01.2023 від позивача за первісним позовом електронною поштою надійшло заперечення вих.№12-01-23/1/02-02 від 12.01.2022 проти прийняття зустрічного позову до розгляду.

11.01.2023 позивачем подано відповідь на відзив вих.№02-12-22/2/02-02 від 02.12.2022.

Суд долучив подані документи до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 12.01.2023, з`явився представник відповідача.

У судовому засіданні, призначеному на 12.01.2023, в режимі відеоконференції приймав участь представник позивача.

Представник позивача заявив усне клопотання про відкладення судового засідання з метою надання додаткового часу для ознайомлення з документами.

В судовому засіданні, призначеному на 12.01.2023, оголошено перерву до 26.01.2023 об 11:50 год.

18.01.2023 позивачем за зустрічним позовом подано клопотання б/н від 18.01.2023 про долучення до матеріалів справи доказів сплати судового збору, додатком до якого є квитанція №0.0..1 від 16.01.2023 про сплату судового збору на суму 2 684,00 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2023 прийнято зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Петрівни до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни про визнання недійсним удаваного договору позики, укладеного сторонами для приховання іншого правочину до спільного розгляду з первісним позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни до Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Петрівни про стягнення заборгованості у розмірі 100 000,00 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2023 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 26.01.2023 об 11:50 год.

24.01.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив вих.№17-01-23/1/02-02 від 17.01.2023.

Суд долучив поданий документ до матеріалів справи.

У підготовче засідання, призначене на 26.01.2023, з`явився представник відповідача.

У підготовчому засіданні, призначеному на 26.01.2023, в режимі відеоконференції приймав участь представник позивача.

Представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою надання додаткового часу для ознайомлення відповіддю на відзив та надання пояснень.

Ухвалою суду від 26.01.2023 відкладено підготовче засідання на 21.02.2023 о 12:00 год.

13.02.2023 позивачем подано відзив на зустрічну позовну заяву.

21.02.2023 відповідачем подано заперечення на відповідь позивача на додатковий відзив.

Суд долучив подані документи до матеріалів справи.

У підготовче засідання, призначене на 21.02.2023, з`явився представник відповідача.

У підготовчому засіданні, призначеному на 21.02.2023, в режимі відеоконфернції приймав участь представник позивача.

Присутні у підготовчому засіданні зазначили, що додаткових заяв та клопотань не мають, не заперечили проти закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

В зв`язку з виконанням завдань, визначених ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 21.02.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 21.03.2023 об 11:00 год.

21.03.2023 позивачем на електронну адресу суду були направлені письмові пояснення вих. №20-03-23/2/02-02 від 20.03.2023.

У судовому засіданні 20.03.2023 суд розпочав розгляд справи по суті, надав вступне слово позивача, оголосив перерву до 13.04.2023.

У судовому засіданні 13.04.2023 суд продовжив заслуховувати вступне слово учасників справи, оголосив перерву до 10.05.2023.

03.05.2023 від позивача на електронну адресу суд були направлені письмові пояснення вих. №02-05-23/1/02-02 від 02.05.2023 щодо зустрічного позову, щодо позовної давності за зустрічним та первісним позовами.

У судовому засіданні 10.05.2023 суд продовжив заслуховувати вступне слово учасників справи за первісним та зустрічним позовами, оголосив перерву до 31.05.2023.

30.05.2023 відповідачем була подана Уточнена зустрічна позовна заява про визнання удаваним та недійсним договору позики №2012/2017 від 20.12.2017, укладеного сторонами для приховання іншого правочину.

У судовому засіданні 31.05.2023 суд заслухав відповідача щодо уточненої зустрічної позовної заяви про визнання удаваним та недійсним договору позики, оголосив перерву до 28.06.2023.

26.06.2023 від позивача на електронну адресу суду надійшли заперечення вих. №26-06-23/1/02-02 проти прийняття судом до розгляду уточненої зустрічної позовної заяви.

У судовому засіданні 28.06.2023 суд заслухав позивача щодо поданих заперечень проти прийняття судом до розгляду уточненої зустрічної позовної заяви, оголосив перерву до 08.08.2023.

01.08.2023 від відповідача надійшло клопотання б/н від 31.07.2023 про прийняття до розгляду в межах справи №904/4624/22 уточненої зустрічної позовної заяви від 30.05.2023 разом з доказами, долученими до неї.

У судовому засіданні 08.08.2023 приймали участь представники позивача та відповідача.

Суд заслухав представника відповідача, який підтримав клопотання про прийняття до розгляду в межах справи №904/4624/22 уточненої зустрічної позовної заяви від 30.05.2023 разом з доказами, долученими до неї.

Представник позивача заперечила проти прийняття судом до розгляду уточненої зустрічної позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті до розгляду уточненої зустрічної позовної заяви відповідача від 30.05.2023 разом з доказами, долученими до неї, виходячи з таких підстав.

Частина 3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України встановлює право позивача змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Проте таке право, виходячи з приписів зазначеної статті, не є безумовним, воно обмежено процесуальним строком - до закінчення підготовчого провадження.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову.

Предмет спору це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Звертаючись 09.01.2023 з зустрічною позовною заявою про визнання недійсним удаваного договору позики, відповідач підставою позову визначила той факт, що згідно з договором позики №2012/2017 від 20.12.2017 вона отримала грошові кошти у сумі 100 000,00 грн не в свою власність, а для передачі власнику товариства ОСОБА_1 в рахунок повернення раніше наданої ОСОБА_1 товариству ТОВ "НИВА 2014" зворотної фінансової позики, і використала вказані 100 000,00 грн не своїх корисливих інтересах, а в повному обсязі переказала їх ОСОБА_1 , на підтвердження чого до зустрічної позовної заяви була долучена, зокрема, нотаріально посвідчена заява свідка ОСОБА_2 від 03.01.2023, який був попереджений нотаріусом зі змістом ст. 384 Кримінального кодексу України щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань.

В той же час, як вбачається з уточненої зустрічної заяви від 30.05.2023, підставою позовних вимог за зустрічним позовом відповідач визначає той факт що згідно з договором позики №2012/2017 від 20.12.2017 вона отримала грошові кошти у сумі 100 000,00 грн не в свою власність, а для повернення поворотної фінінсової допомоги, отриманої відповідачкою 12.12.2017 в ТОВ "Контрол Поїнт" на підставі договору №12/12-17 від 12.12.2017 в сумі 100 000,00 грн. Вказану поворотну фінансову допомогу відповідачка отримала в ТОВ "Контрол Поїнт" на прохання єдиного на той час власника ТОВ "НИВА 2014" ОСОБА_1 , який використав її повністю в своїх інтересах з ціллю збереження в своїй власності престижного автомобіля.

З наведеного вище вбачається, що уточнена зустрічна позовна заява містить зміну підстав позову, якими відповідач обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги.

При цьому, суд звертає увагу, що підготовче провадження у даній справі було закрито ухвалою суду від 21.02.2023 та в судовому засіданні 20.03.2023 суд розпочав розгляд справи по суті.

З уточненою зустрічною позовною заявою відповідач звернувся до суду 30.05.2023, тобто більше, ніж через три місяці після закриття провадження у справ. Належних та допустимих доводів щодо поважності строку, встановленого ст.46 Господарського процесуального кодексу України, відповідач не навів.

З огляду на викладене, ухвалою суду від 08.08.2023 відмовлено у прийнятті до розгляду уточненої зустрічної позовної заяви відповідача від 30.05.2023 разом з доказами, долученими до неї; оголошено перерву в судовому засіданні до 13.09.2023 о 10:30 год.

12.09.2023 представником відповідача подано клопотання б/н від 12.09.2023 про зупинення провадження у справі №904/4624/22 про стягнення з ОСОБА_3 100 000,00 грн до вирішення справи №904/4717/23 за позовом фізичної особа-підприємця Кравченко Людмили Петрівни до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни про визнання недійсним договору позики №2012/2017 від 20.12.2017.

У судовому засіданні 13.09.2023 приймали участь представники позивача та відповідача.

Представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі №904/4624/22 про стягнення з Кравченко Л.П. 100 000,00 грн до вирішення справи №904/4717/23.

Представник позивача заперечила проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, зазначила, що такі дії відповідача мають на меті лише затягування судового процесу.

Ухвалою суду від 13.09.2023 в задоволенні клопотання б/н від 12.09.2023 ФОП Кравченко Л.П. про зупинення провадження у справі №904/4624/22 про стягнення з Кравченко Л.П. 100 000,00 грн до вирішення справи №904/4717/23 за позовом фізичної особа-підприємця Кравченко Людмили Петрівни до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни про визнання недійсним договору позики №2012/2017 від 20.12.2017 відмовлено. Оголошено перерву в судовому засіданні до 05.10.2023 об 14:15 год.

У судовому засіданні, призначеному на 05.10.2023 приймали участь представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи №904/4624/22 про стягнення з Кравченко Л.П. 100 000,00 грн до вирішення справи №904/4717/23 за позовом фізичної особа-підприємця Кравченко Людмили Петрівни до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни про визнання недійсним договору позики №2012/2017 від 20.12.2017.

Відповідно до положень ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відмовив в задоволенні усного клопотання представника відповідача.

У судовому засіданні представник відповідача заявив відвід судді Соловйової А.Є. від розгляду справи №904/6044/20(904/4624/22).

З метою надання часу представнику відповідача для підготовки та оформлення заяви про відвід судді, у судовому засіданні оголошено перерву до 07.11.2023 о 10:50 год.

11.10.2023 від представника відповідача ФОП Кравченко Л.П. надійшла заява б/н від 06.10.2023 про відвід судді Соловйової А.Є. від розгляду справи №904/6044/20(904/4624/22).

Ухвалою суду від 13.10.2023 заявлений 11.10.2023 представником Кравченко Л.П. відвід судді Соловйової А.Є. від розгляду справи №904/6044/20(904/4624/23) визнано необґрунтованим.

06.11.2023 від відповідача надійшло клопотання б/н від 06.11.2023 про розгляд справи, призначеної на 07.11.2023, без участі відповідача та її представника.

Суд долучив подане клопотання до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 07.11.2023, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

У судовому засіданні, призначеному на 07.11.2023, в режимі відеоконференції приймав участь позивач, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні, призначеному на 07.11.2023, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В ході ліквідаційної процедури ліквідатору стало відомо про те, що ТОВ «Нива 2014» було сплачено з власного банківського рахунку на користь Відповідача - фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Петрівни грошові кошти в сумі 100 000,00 грн (сто тисяч гривень 00 копійок) зворотної фінансової допомоги.

Зазначене підтверджується банківською випискою АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" за період з 12.03.2014 по 09.02.2022, яка міститься в матеріалах справи.

20 червня 2022 року ліквідатор звернулася до ФОП Кравченко Людмили Петрівни із запитом вих.№20-06-22/3/02-02, до якого додавався Акт звірки взаєморозрахунків між ТОВ «НИВА 2014» та ФОП Кравченко Л.П. за грудень 2016 року - червень 2022 року.

У запиті зазначалося, що у випадку неотримання відповіді на запит, вважається, що за принципом мовчазної згоди ФОП Кравченко Людмила Петрівна підтверджує заборгованість перед ТОВ "Нива 2014" в сумі 100 000,00 грн зворотної фінансової допомоги. Заборгованість ФОП Кравченко Л.П. перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" підлягає погашенню в семиденний строк з дня отримання цього запиту.

Вказаний запит було направлено ліквідатором ТОВ "Нива 2014" на адресу ФОП Кравченко Л.П. 20.06.2022 поштовим відправленням зі штрихкодовим ідентифікатором №073 (том - 1, а.с. - 150).

Відповідно до п.10 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 № 270, пересилання поштових відправлень, що належать до універсальних послуг поштового зв`язку, у нормативні строки, встановлені Мінінфраструктури.

Пунктами 1, 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Враховуючи викладене, станом на дату звернення з позовом до суду минуло достатньо часу виходячи з встановлених строків для поштового пересилання для отримання відповідачем вказаного запиту та надання відповідної відповіді або заперечення.

Проте, відповідь на запит на адресу ліквідатора ТОВ «НИВА 2014» не надходила, заборгованість у розмірі 100 000,00 грн не погашена.

Звертаючись до суду з первісним позовом позовом, позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань із повернення зворотної фінансової допомоги та просить суду стягнути з Відповідача суму основного боргу в розмірі 100 000,00 грн, що і є причиною виникнення цього спору.

В матеріалах справи міститься відзив ФОП Кравченко Людмили Петрівни на позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни, в якому Відповідач за первісним позовом заперечує проти задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх заперечень Відповідач за первісним позовом посилається на те, що: грошові кошти в сумі 100 000,00 грн отримані ФОП Кравченко Л.П. не для власної вигоди, а для подальшої передачі власнику товариства ОСОБА_1 ; від дня отримання ФОП Кравченко Л.П. 100 000,00 грн до дня надходження до суду позовної заяви ліквідатора ТОВ "Нива 2014" минуло п`ять років, а отже строк позовної давності скінчився 17.12.2020; справа №904/6044/20(904/4624/22) за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни до ОСОБА_3 , не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява ФОП Кравченко Л.П. про застосування строку позовної давності до позовних вимог ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014", а також додатковий відзив.

Разом з додатковим відзивом на первісну позовну заяву було долучено до матеріалів справи заяву свідка - ОСОБА_2 , в якій зазначена особа підтримує позицію Відповідача за первісним позовом, що до того, що грошові кошти були отримані Відповідачем для подальшої передачі власнику товариства ОСОБА_1 .

Також в матеріалах справи міститься відповідь на відзив ФОП Кравченко Л.П., в якій ліквідатор просить суд відмовити ФОП Кравченко Л.П.: у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №904/6044/20(904/4624/22); у задоволенні клопотання про об`єднання справи №904/6044/20(904/4624/22) та справи №904/6044/20(904/4625/22) в одне провадження; у задоволенні заяви про застосування строку позовної давності.

Дослідивши зустрічну позовну заяву, судом встановлено такі обставини.

З 29 грудня 2015 року до 30 квітня 2018 року ОСОБА_3 (надалі - Позивач за зустрічним позовом) працювала бухгалтером в ТОВ «НИВА 2014» (надалі - Відповідач за зустрічним позовом).

Засновниками та власниками Товариства з обмеженою відповідальністю «НИВА 2014» були ОСОБА_4 , який одночасно обіймав посаду директора товариства, та ОСОБА_1

01 листопада 2016 року ОСОБА_4 вийшов із складу засновників та був звільнений, ОСОБА_1 залишився єдиним засновником і власником ТОВ «НИВА 2014». Після звільнення ОСОБА_4 , 01.11.2016 посаду директора обійняв ОСОБА_2 .

Позивачка за зустрічним позовом зазначила, що впродовж 2014 року ОСОБА_1 надав товариству в якості зворотної фінансової допомоги свої особисті грошові кошти в сумі 7 524 600 грн, а отримав від товариства впродовж того ж 2014 року в якості повернення раніше наданої зворотної фінансової позики всього 1 091 000,00 грн. Таким чином, на 01 січня 2015року сальдо становило 6 433 600,00 гри.

ФОП Кравченко Л.П. зазначила, що 20.12.2017 єдиним засновником ТОВ "Нива 2014" ОСОБА_1 було надано вказівку терміново отримати та переказати на його банківський рахунок грошові кошти з банківського рахунку товариства в сумі 100 000,00 грн в рахунок повернення товариством раніше наданої ним зворотної фінансової позики. Сам же ОСОБА_1 отримати в банку вказану суму грошей не міг, оскільки знаходився за місцем свого постійного проживання в місті Дніпро, а обслуговуюче товариство відділення банку, чекова книжка та печатка товариства знаходились в м. Васильків Київської області. На той час директор ТОВ «НИВА 2014» ОСОБА_2 знаходився за межами м. Васильків і не мав можливості поставити свій підпис на чеку про отримання грошей з банківського рахунку товариства, що виключало отримання готівки у вказаній сумі для передачі ОСОБА_1

ОСОБА_3 повідомила суд, що як вихід із ситуації нею було запропоновано директору ОСОБА_2 від імені товариства укласти з ОСОБА_3 як з фізичною особою - підприємцем удаваний договір про надання ФОП Кравченко Л.П. зворотної фінансової позики в сумі 100 000,00 грн, пояснивши, що в цьому випадку чек не буде потрібен, оскільки банк на підставі доручення товариства вправі переказати безготівкові грошові кошти у вказаній сумі з рахунку ТОВ «НИВА 2014» на рахунок ФОП Кравченко Л.П., а вона зі свого рахунку відразу перекажу гроші на картковий рахунок ОСОБА_1

ОСОБА_2 на пропозицію ОСОБА_3 погодився і в той же день, між ФОП Кравченко Л.П. та ТОВ "Нива 2014" було укладено договір №2012/2017 про надання ФОП Кравченко Л.П. зворотної фінансової позики в сумі 100 000,00 грн.

На виконання вказаного договору, 21.12.2017 на рахунок Позивача за зустрічним позовом від ТОВ "Нива 2014" надійшло 100 000,00 грн в якості зворотної фінансової допомоги, які одразу ж було передано Лащеву В.В.

У зустрічній позовній заяві Позивач зазначив, що оскаржуваний договір №2012/2017, за яким у справі №904/6044/20(904/4624/22) ліквідатор просить суд стягнути з ФОП Кравченко Л.П. 100 000,00 грн, є удаваним та завідомо фіктивним, оскільки обома сторонами він був укладений без наміру реального створення та настання обумовлених ним правових наслідків.

В матеріалах справи міститься відзив Відповідача за зустрічним позовом, в якому ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" не погоджується з позовними вимогами Фізичної особи-підприємця Кравченко Л.П., вважає їх не обґрунтованими, безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору, факт передачі грошових коштів, строк оплати, наявність прострочення оплати за договором.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення первісних позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своєю правовою природою до зворотної фінансової допомоги застосовуються положення Цивільного кодексу України щодо позики, які викладені у главі 71 «Позика, кредит, банківський вклад».

Так, відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Так, фактично, вся правова позиція відповідача за первісним позовом зводиться до того, що ОСОБА_3 отримувала від ТОВ «Нива 2014» грошові кошти в позику не для себе, а для подальшої передачі їх колишньому засновнику цього підприємства - ОСОБА_1 .

У підготовчому провадженні Позивачем за первісним позовом було надано докази відсутності заборгованості у ТОВ «Нива 2014» перед ОСОБА_1 , то ж позиція ФОП Кравченко Л.П., щодо повернення грошових коштів саме ОСОБА_1 , спростовується викладеним.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

З урахуванням вищевказаного стандарту доказування, твердження ОСОБА_3 , а також ОСОБА_2 які містяться в заяві свідка, що Відповідачка за первісним позовом отримала грошові кошти з метою передачі ОСОБА_1 не підтверджується іншими доказами наявними у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 займала посаду головного бухгалтера ТОВ «Нива 2014». Відповідно до частини 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

При чому, цей Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлює, що він поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності.

Відповідно до ч.2 ст. 3 цього Закону, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.6 ст.8 Закону, керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

ОСОБА_2 , який є колишнім керівником ТОВ «НИВА 2014», є відповідальним за ведення бухгалтерського обліку на ТОВ "НИВА 2014" на підставі ч.3 та ч.6 ст. 8 цього Закону.

Відповідно ж до ч.1 ст. 8 Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Таким чином, відомості про проведені фінансові операції ТОВ «НИВА 2014» згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» мають відображатися у належним чином складених первинних документах, відповідальність за це несе керівник підприємства. А отже, цей самий керівник не може давати показання про обставини, які в силу Закону встановлюються на підставі первинних документів підприємства.

Окрім цього, доводи ФОП Кравченко Л.П. про те, що ТОВ "НИВА 2014" до 24.11.2020 працювало в звичайному режимі і товариству ніщо не заважало подати проти неї позов спростовуються ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2022 у справі про банкрутство №904/6044/20, якою суд встановив, що "Зміна керівника і власника ТОВ «НИВА 2014» відбулась без реального наміру здійснювати в подальшому будь-яку господарську діяльність. Цей висновок підтверджується тим фактом, що діяльність підприємства фактично припинилася зі зміною керівника та засновника з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ОСОБА_5 ".

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що строк, визначений статтею 1049 Цивільного кодексу України, станом на дату звернення з позовною заявою, сплив.

Крім того, як вбачається з додаткового відзиву на позовну заяву, поданого Відповідачем за первісним позовом, ОСОБА_3 визнає факт отримання грошових коштів з рахунку ТОВ "НИВА 2014" в сумі 100 000,00 грн, зазначивши наступне: "По суті позивач довів тільки факт отримання мною грошей з рахунку ТОВ "НИВА 2014" в сумі 100 000,00 грн, але ж сам по собі факт отримання грошей з банківського рахунку зовсім не свідчить (та ще й при даних обставинах) про спричинення ТОВ "НИВА 2014" збитків чи іншої майнової шкоди..." (том 1, 230 а.с.).

Враховуючи викладене, оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем за первісним позовом допущено невиконання зобов`язань з повернення зворотної фінансової допомоги, позовні вимоги про стягнення з ФОП Кравченко Людмили Петрівни основного боргу в сумі 100 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заяви ФОП Кравченко Л.П. про застосування строків позовної давності, суд зазначає про таке.

В обґрунтування вказаної заяви Відповідач за первісним позовом посилається на те, що від дня отримання ФОП Кравченко Л.П. грошових коштів 17 грудня 2017 року, до дня пред`явлення позовних вимог минуло п`ять років.

Таким чином, станом на дату звернення позивача за первісним позовом до суду (06.12.2022) трирічний строк, встановлений ст.257 Цивільного кодексу України сплив.

Отже строк позовної давності закінчився 17.12.2020.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

То ж право позикодавця зазнало порушення з боку позичальника через 30 днів від того дня, коли ФОП Кравченко Л.П. отримала письмову вимогу про повернення грошових коштів - згідно тренінгу поштового відправлення (додаток 6 до позовної заяви) 23.06.2022, відповідно 30 днів закінчилися 23.07.2022, а отже, позовна давність розпочала свій перебіг 24.07.2022.

Додатково суд звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої рремпіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами і доповненнями внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №383 дію карантину продовжено до 30 червня 2023 року.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронатрусної хвороби COVID-19 розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У пункті 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ перелічені всі статті Цивільного кодексу України, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), а також у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23).

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для застосування до позовної заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни строку позовної давності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 було подано до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни про визнання недійсним договору позики №2012/2017 від 20.12.2017 (справа №904/6044/20 (904/4717/23), де ОСОБА_3 зазначила, що позовна заява у справі №904/6044/20 (904/4717/23) є уточненою зустрічною позовною заявою у справі №904/6044/20 (904/4624/23).

Так, у позовній заяві №904/6044/20 (904/4717/23) ФОП Кравченко Л.П. визначає той факт що згідно з договором позики №2012/2017 від 20.12.2017 вона отримала грошові кошти у сумі 100 000,00 грн не в свою власність, а для повернення поворотної фінінсової допомоги, отриманої позивачкою 12.12.2017 в ТОВ "Контрол Поїнт" на підставі договору №12/12-17 від 12.12.2017 в сумі 100 000,00 грн. Вказану поворотну фінансову допомогу ОСОБА_3 отримала в ТОВ "Контрол Поїнт" на прохання єдиного на той час власника ТОВ "НИВА 2014" ОСОБА_1 , який використав її повністю в своїх інтересах з ціллю збереження в своїй власності престижного автомобіля.

Отже, у позовній заяві у справі №904/6044/20(904/4717/23) ФОП Кравченко Л.П. посилається на геть інші обставини, аніж ті, що стали підставою для звернення з зустрічним позовом у справі №904/6044/20 (904/4624/23).

Відтак, суд відноситься критично до зустрічних позовних вимог у справі №904/6044/20 (904/4624/23), а отже не вбачає підстав для їх задоволення.

Щодо надання оцінки доводам кожної зі сторін, суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), "Трофимчук проти України" (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за первісним позовом в розмірі 2 481,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, судові витрати за зустрічним позовом в розмірі 2 684,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 180, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Петрівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості у розмірі 100 000,00 грн - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" (, 49074, м. Дніпро, проспект Слобожанський, 111А, кв.51) 100 000,00 грн заборгованості, 2 481,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Петрівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива 2014" арбітражного керуючого Огулькової Анни Миколаївни (, АДРЕСА_1 ) про визнання недійсним удаваного договору позики, укладеного сторонами для приховання іншого правочину - відмовити.

Судові витрати за зустрічним позовом покласти на Фізичну особу-підприємця Кравченко Людмилу Петрівну ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, встановленому ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.11.2023.

Суддя А.Є. Соловйова