ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 рокуСправа № 912/1764/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/1764/23

за позовом Фермерського господарства "Родина Рубан", 27166, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Григорівка, вул. Центральна, 6

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Круп`яний тік", 25014, м. Кропивницький, просп. Інженерів, буд. 11

про стягнення 226 053,36 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Фермерське господарство "Родина Рубан" звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Круп`яний тік" про стягнення 226 053,36 грн, з яких: 75 622,40 грн основного боргу, 37 562,24 грн пені та 112 868,72 грн штрафу, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу №132 від 25.01.2023 з повної оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою від 25.09.2023 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/1764/23. Згідно ухвали постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами); сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву в установлений судом строк не скористався.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У відповідності до Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 25.09.2023 про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження ТОВ "Круп`яний тік", за якою останнє зареєстровано в Єдиному державному реєстрі та яка зазначена в позовній заяві.

Конверт з ухвалою суду від 25.09.2023 повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою" за зареєстрованою адресою місцезнаходження ТОВ "Круп`яний тік" вважається днем вручення останньому відповідної ухвали суду.

Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" свідчить, що ухвала не вручена з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення ТОВ "Круп`яний тік" про розгляд справи судом.

Крім того, суд намагався зв`язатись з відповідачем по телефону, що підтверджується телефонограмою № 264 від 11.10.2023, однак за наявними номерами телефону зв`язатись з відповідачем не вдалось.

Таким чином, судом вжито всіх належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Також відповідач мав можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

З підстав викладеного та в межах законодавчо визначених строків, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини.

25.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Круп`яний тік" (Покупець) та Фермерським господарством "Родина Рубан" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №132 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю Товар: сою в кількості 23,08 тонн, дата передачі до 30.01.2023 року, місце передачі склад Продавця, а Покупець прийняти та оплатити його на умовах згідно п. 3 даного Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору право власності на товар переходить до Покупця з моменту оформлення накладної від Продавця.

Згідно пункту 2.1 Договору ціна товару та вартість договору складає (включаючи ПДВ 14%) 380 819,88 грн.

Розділом 3 Договору сторони узгодили умови оплати за товар. Зокрема, у відповідності з п. 3.1 Договору оплата партії товару проводиться шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 3 банківських днів з моменту отримання від Продавця рахунку на оплату товару.

Згідно п. 3.2. Договору до виконання вимог щодо реєстрації Продавцем податкової накладної на товар в Єдиному державному реєстрі податкових накладних відповідно до ст. 201.1 ПК України, Покупець сплачує Продавцю грошову суму коштів в розмірі 86% вартості товару. Залишок суми сплачується на протязі 3 банківських днів після реєстрації податкової накладної.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що Покупець за несвоєчасну оплату Товару сплачує на користь Продавця пеню в розмірі 0,5% за кожен день прострочення виконання зобов`язань від суми боргу, але не більше 10% від суми фактично проведеної Продавцем поставки в грошовій формі.

Згідно з пунктом 6.7. Договору, за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань протягом дії даного Договору винна сторона сплачує штраф у розмірі 30% від договірної вартості.

В пункті 6.8. Договору сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним Договором відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського Кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного Кодексу України продовжується на 3 (три) роки.

Відповідно до п. 9.1 Договору даний Договір набуває силу з дати його підписання.

Вказаний Договір підписаний уповноваженими представниками сторін.

25.01.2023 Фермерським господарством "Родина Рубан" оформлено рахунок-фактуру №РР-0000001 на суму 380 819,88 грн на об`єм поставки 23,080 тон сої.

Згідно видаткової накладної №№РР-0000001 від 25.01.2023 Фермерським господарством "Родина Рубан" поставлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Круп`яний тік" отримано за Договором сою в кількості 22,76500 тон на загальну суму 375 622,40 грн.

Вказаний товар отримано менеджером з постачання Польовим Віктором Миколайовичем, на якого виписано довіреність №14 від 25.01.2023.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Круп`яний Тік" сплачено на рахунок Фермерського господарства "Родина Рубан" 300 000,00 грн, а саме: 27.01.2023 - 200 000,00 грн, 08.02.2023 - 50 000,00 грн, 15.02.2023 - 50 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку позивача в АТ КБ "Приватбанк" за період 01.01.2023 по 18.09.2023.

На здійснену поставку Фермерським господарством "Родина Рубан" складено податкову накладну від 25.01.2023, яку зареєстровано в реєстрі згідно поданої до справи квитанції 06.02.2023.

Відсутність повного розрахунку за отриманий товар стало підставою звернення до суду з позовом у даній справі.

При вирішенні спору господарський суд враховує таке.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу приписів ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Покупець, згідно ч. 1 ст. 691, ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного Кодексу України, зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Із наведених норм слідує, що за загальним правилом обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Згідно умов Договору передбачено, що оплата за товар проводиться протягом 3 банківських днів з моменту отримання Покупцем рахунку на оплату товару (пункт 3.1.). Одночасно в пункті 3.2. Договору погоджено, що до виконання вимог щодо реєстрації Продавцем податкової накладної, Покупець сплачує 86% вартості товару, а залишок сплачується протягом 3 банківських днів після реєстрації податкової накладної.

З викладеного слідує, що протягом 3 банківських днів з моменту отримання рахунку та до дати реєстрації податкової накладної Покупець сплачує 86 % вартості товару, а потім протягом 3 днів після реєстрації податкової накладної сплачується залишок вартості товару.

При цьому, розрахунок проводиться по сумі вартості фактично поставленого товару, оскільки за відсутності поставки товару продавець не має права вимагати оплати.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем поставлено відповідачу обумовлений Договором товар (соя) в кількості 22,76500 тон на загальну суму 375 622,40 грн. Докази наявності будь-яких заперечень щодо вказаної поставки в матеріалах справи відсутні. Ціна за тону товару відповідає умовам Договору.

Тобто, фактично відповідачеві поставлено меншу кількість товару, ніж передбачалось Договором, що, відповідно, вплинуло на його загальну вартість, яка є меншою від загальної вартості товару, передбаченої у Договорі.

Матеріалами справи підтверджено, що податкова накладна зареєстрована в реєстрі 06.02.2023, а отже станом на дату звернення з позовом у даній справі строк проведення повного розрахунку за поставлений товар є таким, що настав.

Згідно матеріалів справи, відповідачем було сплачено на користь позивача за товар 300 000,00 грн.

Отже, станом на дату розгляду справи заборгованість відповідача за поставлений товар, щодо якого термін розрахунку настав, становить 75 622,40 грн.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови Договору, а також приписи ст. 525, 526 Цивільного кодексу України ст. 193 Господарського кодексу України, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 75 622,40 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач заявив про стягнення 37 562,24 грн пені та 112 868,72 грн штрафу.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання є підставою для сплати штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені), що передбачено ст. 230 ГК України. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 Господарського кодексу України.

Згідно правил частин 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, згідно вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У пункті 6.2. Договору сторони передбачили, що за несвоєчасну оплату товару Покупець сплачує на користь Продавця пеню в розмірі 0,5% за кожен день прострочення виконання зобов`язань від суми боргу, але не більше 10% від суми фактично проведеної Продавцем поставки в грошовій формі.

Отже, в Договорі передбачено відповідальність відповідача за прострочення строків оплати у вигляді пені та визначено розмір такої пені, що надає правові підстави для її стягнення.

Позивач просить стягнути пеню в розмірі 37 562,24 грн, згідно такого розрахунку:

- 175 622,40 грн (сума заборгованості станом на 08.02.2023) х 0,5% = 878,11 грн х 12 днів (кількість днів прострочення з 28.01.2023 по 08.02.2023) = 10537,32 грн;

- 125 622,40 грн (сума заборгованості станом на 15.02.2023) х 0,5% = 628,11 грн х 19 днів (кількість днів прострочення з 28.01.2023 по 15.02.2023) = 11934,09 грн;

- 75 622,40 грн (сума заборгованості станом на 18.09.2023) х 0,5% = 378,11 грн х 234 дня (кількість днів прострочення з 28.01.2023 по 18.09.2023) = 88 452,00 грн.

Загальна сума пені відповідно до вказаної формули складає: 110 923,41 грн.

У зв`язку з тим, що вирахувана за такою формулою сума пені перевищує 10% від суми фактично проведеної продавцем поставки в грошовій формі, то позивач застосував наступну формулу: 375 622,40 грн (сума фактично проведеної Продавцем поставки в грошовій формі) х 10% = 37 562,24 грн.

З наведеного розрахунку слідує, що позивачем неправильно визначено період нарахування пені, а також не враховано, що згідно Договору період оплати обчислюється в банківських днях. Поняття "банківський день" скасовано лише 1 квітня 2023 року, тобто поза межами початку визначення періоду прострочки позивачем.

Окрім того, згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Виходячи з викладеного, в межах періоду розрахунку позивача та враховуючи законодавчі обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ, є правильним такий розрахунок пені:

- з суми боргу 175 622,40 грн за період з 31.01.2023 до 07.02.2023 пеня становить 1 924,63 грн;

- з суми боргу 125 622,40 грн за період з 08.02.2023 до 14.02.2023 пеня становить 1 204,60 грн;

- з суми боргу 75 622,40 грн за період з 15.02.2023 до 18.09.2023 пеня становить 21 683,95 грн,

всього 24 813,18 грн пені.

Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню в розмірі 24 813,18 грн.

Позовні вимоги про стягнення 30% штрафу в сумі 112 868,72 грн заявлено за умовами договору правомірно.

Разом з тим, суд зазначає, що у відповідності до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, для зменшення розміру штрафних санкцій за Цивільним кодексом України, мають значення не лише збитки кредитора, але й інші обставини, які мають істотне значення.

Суд звертає увагу, що виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, суд має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір, з урахуванням всіх конкретних обставин справи. При цьому, підстави та розмір, на який зменшується стягуваний штраф, повинні бути в рішенні суду мотивовані та обґрунтовані.

Позицію щодо можливості зменшення розміру штрафних санкцій викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2019 у справі № 910/143/19.

Враховуючи викладене вище, суд бере до уваги ступінь виконання зобов`язання з оплати поставленого товару по Договору з боку відповідача (товар оплачено у розмірі 300 000,00 грн), в той час як штраф згідно умов договору обраховано з урахуванням повної вартості поставленого товару. Зважаючи на наведене, стягнення штрафу у заявленому позивачем розмірі, що значно перевищує суму заборгованості, не відповідає засадам справедливості та розумності. Господарський суд вважає за доцільне зменшити розмір нарахування штрафу на 80%, та стягнути з відповідача на користь позивача штраф в розмірі 22 573,74 грн.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір за подання позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що були предметом розгляду.

У разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Окрім того, за змістом доданого позивачем до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката складають 12 600,00 грн.

09.11.2023 позивачем також подано заяву про стягнення судових витрат, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 12 600,00 грн.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI ), яка зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

Згідно наданих позивачем документів підтверджено, що 08.09.2023 між Фермерським господарством "Родина Рубан" (Клієнт) та адвокатом Степаненком Андрієм Івановичем укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги №17, згідно п.1.1 якого Адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання правничої (правової) допомоги Клієнту та його представництво у Господарському суді Кіровоградської області за позовом Фермерського господарства "Родина Рубан" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Круп`яний Тік" про стягнення боргу, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Згідно вказаного Договору гонорар (вартість послуг) адвоката за надання правничої (правової) допомоги по п. 1.1. Договору в сумі першої інстанції складає фіксовану винагороду в розмірі 12 600,00 грн., без урахування п. 1.4 Договору (п. 3.2 Договору).

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що Клієнт оплачує 100% гонорару (вартості послуг) авансом. Строк оплати - 5 банківських днів з часу отримання Клієнтом рахунку від Адвоката.

Адвокатом складено детальний опис робіт (наданих послуг). За вказаним описом робіт адвокатом: прийнято доручення представником, вивчено матеріали справи та судової практики - 2000,00 грн, надано усну консультацію під час напрацювання правничої позиції у справі - 2000,00 грн, складено представником позовну заяву (інші процесуальні документи) та здійснено представництво ФГ "Родина Рубан" у справі №912/1764/23 за позовом до ТОВ "Круп`яний Тік" про стягнення заборгованості - 8600,00 грн, а всього 12600,00 грн.

Згідно платіжної інструкції №250 від 13.09.2023 Клієнтом сплачено Адвокату аванс за надання правничої (правової) допомоги у розмірі 12600,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позовні матеріали готувались адвокатом Степаненком А.І., яким підписано позовну заяву та засвідчено копії доказів.

Наведене підтверджує фактичне надання вказаним адвокатом професійної правничої допомоги позивачеві у справі ФГ "Родина Рубан".

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 зазначено, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Відповідачем зазначену позивачем суму витрат на професійну правничу допомогу не заперечено та клопотання про зменшення розміру витрат в порядку ч. 5 ст. 126 ГПК України до суду не подано.

Оцінюючи викладене, об`єм матеріалів справи, категорію спору, суд вважає доведеними та такими, що відповідають критерію розумності і співмірності, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 600,00 грн. Вказані судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Круп`яний тік" (25014, м. Кропивницький, проспект Інженерів, буд. 11, ) на користь Фермерського господарства "Родина Рубан" (27166, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Григорівка, вул. Центральна, 6, ) 75 622,40 грн основного боргу, 24 813,18 грн пені, 22 573,74 грн штраф, а також 3 199,56 грн судового збору та 12 600,00 грн витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Фермерському господарству "Родина Рубан" за адресою: 27166, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Григорівка, вул. Центральна, 6 та на електронну пошту адвоката Степаненко А.І.: ; Товариству з обмеженою відповідальністю "Круп`яний тік" за адресою: 25014, м. Кропивницький, просп. Інженерів, буд. 11.

Повне рішення складено 24.11.2023.

Суддя Г.Б. Поліщук