РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.11.2023Справа № 910/11661/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши заяву Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" про розподіл судових витрат у справі

за позовом ОСОБА_1

та ОСОБА_2

до Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"

про визнання недійсним рішення зборів

за участі представників:

від позивачів - Рудницького О.Л.,

від відповідача - Янушевича О.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю та покладено витрати зі сплати судового збору на позивачів.

До Господарського суду міста Києва 06.11.2023 надійшла заява Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з позивачів витрат на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2023 розгляд заяви Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11661/23 призначено на 21.11.2023.

Представником позивачів 20.11.2023 надано суду клопотання про:

1) зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідача;

2) залишення без розгляду заяви відповідача про розподіл витрат;

3) відмову у задоволенні заяви відповідача про розподіл витрат.

До клопотання про зменшення розміру судових витрат відповідача представником позивачів додано клопотання про витребування у Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" належним чином завірену копію акту приймання-передачі №03/11/2023 та оригінал для огляду у судовому засіданні. Клопотання обґрунтовано необхідністю підтвердження факту реального підписання та існування цього акту.

У задоволенні клопотання представника позивача судом відмовлено з огляду на недоведеність необхідності вчинення судом відповідної процесуальної дії.

Згідно частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, у тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

На сторінці 13 відзиву відповідачем наведено попередній розрахунок витрат на правову допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Суд має погодитись з доводами представника відповідача у судовому засіданні, що заявлена до відшкодування сума витрат на правову допомогу повністю відповідає сумі аналогічних витрат позивачів, про які їх представник зазначив у позовній заяві та заявах про розподіл витрат.

До заяви про розподіл судових витрат відповідачем у справі додано копію укладеного ним та адвокатським об`єднанням «Президіум» 29 липня 2022 року договору №29/07/2022 про надання правової допомоги.

Пунктами 1.1 та 1.2 цього договору визначено, що адвокатським об`єднанням здійснюється за винагороду, у тому числі, представництво відповідача у даній справі в судах, участь від його імені у судових засіданнях, підготовка та подання процесуальних документів.

Сторонами договору №29/07/2022 про надання правової допомоги 03.11.2023 підписано акт приймання-передачі наданих послуг №03/11/2023 загальною вартістю 40 000,00 грн.

До переліку наданих відповідачу послуг включено підготовку відзиву, клопотання про закриття провадження у справі, заперечень на відповідь та участь представника у судових засіданнях.

Відповідачем на сторінці 3 заяви викладено детальний опис наданих йому послуг, який відповідає акту приймання-передачі №03/11/2023.

Судом досліджено розрахунки відповідача та встановлено, що в цілому перелік наданих адвокатських послуг відповідає судовому дослідженню даного спору.

У той же час, суд не може погодитись з доводами відповідача в частині необхідності та розумності здійснення його представником процесуальної дії, відображеної у пункті 2 акту №29/07/2022 та пункті 2 наведеного на сторінці 3 заяви переліку наданих послуг.

Підготовка та подання до суду процесуального документу без належних фактичних та правових підстав знаходиться на межі процесуальної шикани та не може бути направленою на ефективний захист права довірителя.

Відповідно, суд не вбачає процесуально-правової можливості покладення витрат у розмірі 1 000,00 грн. на позивачів у даній справі за підготовку клопотання про закриття провадження у справі.

В іншому - суду не доведено представником позивачів наявність вагомих підстав для зменшення розміру відшкодування витрат відповідача на правову допомогу адвоката.

Судом визнано помилковим та відхилено посилання представника позивачів до Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №826/1216/16, оскільки відповідні правові висновки ґрунтуються на процесуально-правових вимогах попередньої редакції (втратила чинність на підставі Закону України №2147-VIII від 03.10.2017) Кодексу адміністративного судочинства України та матеріально-правовому регулюванні Закону України (втратив чинність з 15.12.2017) «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Судом також відхилено посилання представника позивачів до правових висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі №379/1418/18, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень справа №638/7748/20, на яку посилається представник позивачів на сторінці 6 клопотання про зменшення розміру судових витрат, є справою Дзержинського районного суду міста Харкова про адміністративне правопорушення, яка ніколи не переглядалась Верховним Судом. Відповідні доводи представника позивачів судом залишено поза увагою при ухваленні рішення у даній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Суд наголошує, що наведена норма процесуального Закону чітко визначає «сплачена або підлягає сплаті».

Відповідно, доводи представника позивача в частині відсутності первинних бухгалтерських чи банківських документів про оплату судом відхиляються, оскільки відповідачем підтверджено належними доказами наявність господарсько-правового зобов`язання з оплати 40 000,00 грн., що повною мірою відповідає законодавчому визначенню «підлягає оплаті».

Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У даному випадку позивачами не доведено суду не співмірність заявлених до розподілу витрат відповідача на послуги його адвоката. Більше того, саме позивачами у позовній заяві та поданих клопотаннях заявлялось про понесення ними саме 40 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, що фактично доводить співмірність заявленої відповідачем вимоги про відшкодування у такому самому розмірі.

Приймаючи до уваги викладене, суд задовольняє заяву відповідача про розподіл витрат частково та ухвалює додаткове рішення у справі про стягнення солідарно з обох позивачів на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 39 000,00 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" (02232, місто Київ, вулиця Закревського, будинок 93; ідентифікаційний код 25661903) 39 000 (тридцять дев`ять тисяч) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 27.11.2023

Суддя Т.Ю.Кирилюк