ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2023 р. м. Київ Справа № 911/2548/20 (911/2524/23)

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтернативні енергоресурси» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/5, кімн. 16; )

про стягнення 171104,95 грн.

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2548/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 11; )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтернативні енергоресурси» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/5, кімн. 16; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2548/20 за заявою ТОВ «ФК «Профкапітал» про банкрутство ТОВ «Альтернативні енергоресурси».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.09.2020 відкрито провадження у даній справі про банкрутство; введено процедуру розпорядження майном ТОВ «Альтернативні енергоресурси» та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Ольшанську О.С.; вирішено інші процедурні питання у справі.

Постановою Господарського суду Київської області від 31.01.2023 визнано ТОВ «Альтернативні енергоресурси» банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Беркута М.С.

На даний час у справі триває ліквідаційна процедура.

17.08.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 від 17.08.2023 б/№ (вх. № 2175/23) до Відповідача ТОВ «Альтернативні енергоресурси» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.08.2023 відкрито провадження щодо розгляду вказаної позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2548/20 про банкрутство ТОВ «Альтернативні енергоресурси»; встановлено учасникам у справі процесуальні строки для надання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

Копія ухвали суду від 18.08.2023 вручена Відповідачу 24.08.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Поштове відправлення, адресоване Позивачу, повернулось до суду без вручення.

30.10.2023 до суду надійшов відзив Відповідача від 27.10.2023 № 02-01/24-15 (вх. № 20418/23) на позовну заяву.

30.10.2023 на електронну пошту та 06.11.2023 засобами поштового зв`язку до суду надійшла відповідь Позивача від 30.10.2023 б/№ (вх. № 20572/23) на відзив Відповідача.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що поданих матеріалів достатньо для розгляду справи по суті.

В позовній заяві Позивач просить суд:

1) стягнути з Відповідача заборгованість з виплати заробітної плати за період з 01.01.2023 по 28.04.2023 в розмірі 108905,88 грн;

2) стягнути з Відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з 01.05.2023 по день постановлення рішення, який станом на 17.08.2023 складає 62199,07 грн.

В обґрунтування позову Позивач зазначає про наявність заборгованості Відповідача по виплаті заробітної плати за період з 01.01.2023 по дату звільнення - 28.04.2023. Крім того, у зв`язку з нездійсненням Відповідачем розрахунку з Позивачем по виплаті заробітної плати при звільненні, Позивач вважає за необхідне скористатись правом, передбаченим ст. 117 КЗпП України, щодо стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Відповідач в особі ліквідатора ТОВ «Альтернативні енергоресурси» арбітражного керуючого Беркута М.С. у відзиві на позов повідомив про погашення заборгованості перед Позивачем по заробітній платі в сумі 87669,23 грн, а також сплату ПДФО і військового збору з даної заборгованості.

Зокрема погашення заборгованості відбулось 08.09.2023, тобто після відкриття провадження у даній справі.

У зв`язку з цим Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення боргу по заробітній платі. В частині позову щодо середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з 01.05.2023 по 17.08.2023 в сумі 62199,07 грн Відповідач не заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Обставини щодо погашення заборгованості по заробітній платі підтверджені Позивачем у відповіді на відзив. У зв`язку з цим Позивачем уточнено розрахунок середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, а саме за період з 01.05.2023 по день фактичного розрахунку 08.09.2023 в сумі 74796,35 грн.

Відповідно до ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство, що дозволяє здійснювати ефективний судовий контроль щодо повернення майнових активів боржника у його розпорядження з метою відновлення платоспроможності такого боржника або належного формування ліквідаційної маси банкрута.

Детально розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, суд зазначає наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , у період з 15.04.2016 по 28.04.2023 перебував в трудових відносинах з Боржником та з 22.06.2018 працював на посаді директора ТОВ «Альтернативні енергоресурси», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

Наказом № 27/04-1 від 27.04.2023 Позивача було звільнено з посади директора з 28.04.2023 у зв`язку з банкрутством та відкриттям ліквідаційної процедури, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до розрахункової відомості, при звільненні Позивачу мала бути виплачена заробітна плата (без урахування ПДФО та військового збору) з період з 01.01.2023 по 28.04.2023 в розмірі 87669,23 грн (у т.ч.: 47631,29 грн заборгованості по заробітній платі, 26411,30 грн компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, 13626,64 грн вихідної допомоги); загалом, з урахуванням ПДФО та військового збору - 108905,88 грн.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до приписів ст. 47, 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Проте, в день звільнення Позивачу не було виплачено заборгованість по заробітній платі згідно розрахунку. З матеріалів справи вбачається, що вказана заборгованість сплачена Відповідачем 08.09.2023, що підтверджується платіжними інструкціями від 08.09.2023 № 11 на суму 87669,23 грн (погашення боргу по зарплаті по 04.2023), № 2 на суму 1793,24 грн (військовий збір із заборгованості по заробітній платі по квітень 2023), № 1 на суму 21518,84 грн (ПДФО із заборгованості по заробітній платі по квітень 2023).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що Відповідачем заявлена заборгованість щодо заробітної плати сплачена після відкриття провадження у даній справі.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у даній справі за позовною вимогою про стягнення заборгованості по заробітній платі на загальну суму 108905,88 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи все викладене вище, провадження у справі № 911/2548/20 (911/2524/23) підлягає закриттю в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості по заробітній платі на загальну суму 108905,88 грн, зокрема на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Водночас, як зазначено вище, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заборгованості по заробітній платі Позивачем було заявлено до стягнення середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.05.2023 по день постановлення рішення, який станом на 17.08.2023 складав 62199,07 грн.

По факту погашення Відповідачем заборгованості перед Позивачем по заробітній платі Позивач у відповіді на відзив надав уточнений розрахунок середнього заробітку до день розрахунку, який станом на 08.09.2023 становить 74796,35 грн.

Згідно статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Пунктом 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно п. 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Перевіривши наданий розрахунок судом встановлено, що Позивачем здійснено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 08.09.2023, виходячи з розміру заробітної плати за 2 останніх місяці, що передували звільненню Позивача (33855,00 грн), середньоденної заробітної плати - 787,33 грн (33855,00 / 43 робочі дні), помноженої на 95 робочих днів (з 01.05.2023 по 08.09.2023), що складає 74796,35 грн.

За наслідком перевірки наданого уточненого розрахунку суд дійшов висновку про те, що вказаний розрахунок є обґрунтованим і арифметично правильним.

Таким чином позовна вимога Позивача про стягнення з Відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольняється судом шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивача 74796,35 грн середнього заробітку за період з 01.05.2023 по 08.09.2023.

Судовий збір, сплачений Позивачем за подачу позову, відповідно до ст. 129 ГПК України (зокрема враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача) покладається судом на Відповідача в повному обсязі, отже стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Крім того в позовній заяві Позивачем наведено орієнтований розрахунок витрат на професійну правову допомогу адвоката в сумі 12000,00 грн та зазначено, що докази на підтвердження витрат Позивача на правову допомогу буде надано в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Враховуючи зазначене, судові витрати Позивача на професійну правову допомогу адвоката на даний час не розподіляються.

Керуючись ст. 129, 231, 233, 238, 240, 241, 256 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтернативні енергоресурси» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/5, кімн. 16; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 74796 (сімдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто шість) грн 35 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Закрити провадження у справі № 911/2548/20 (911/2524/23) в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості по заробітній платі на загальну суму 108905,88 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення та підписання повного тексту рішення.

Дата складення та підписання рішення 23.11.2023.

Суддя С.Ю. Наріжний