УХВАЛА

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

м. Київ

14.09.2023Справа № 905/395/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Гаврищук К.М. розглянувши в судовому засіданні матеріали

заяви боржника Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі»

про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

у справі № 905/395/22

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна»

про стягнення 426 200, 00 грн.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився.

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» про стягнення заборгованості у розмірі 426 200, 22 грн., з яких: 64 683, 15 грн. - штраф у сумі 7 % від договірної ціни, 284 513, 40 грн. - пеня та 77 003, 67 грн. - штраф у розмірі суми податкового кредиту з ПДВ.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору підряду №6388-ДОЭ від 14.04.2021 в частині здійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також порушення строку початку робіт, у зв`язку з чим позивачем нараховані штрафи та пеня.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.05.2022 року у справі № 905/395/22 передано позовну заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» про стягнення 426 200, 22 грн. до Господарського суду міста Києва.

В свою чергу, 12.07.2022 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» передані на розгляд судді Щербакова С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 року (суддя Щербаков С.О.) позовну заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" залишено без руху. Встановлено Акціонерному товариству «ДТЕК Донецькі електромережі» строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2022 року (суддя Щербаков С.О.) за результатами усунення недоліків прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову та характер спірних правовідносин, судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 рок у справі № 905/395/22 у задоволенні позову Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №905/395/22 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 року у справі №905/395/22 залишено без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

24.05.2023 на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 року у справі № 905/395/22 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

В свою чергу, 26.06.2023 до суду надійшла заява Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» б/н від про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить суд:

- зупинити примусове виконання рішення № 905/395/22 виданого 24.05.2023 року Господарським судом міста Києва про стягнення з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» витрат на професійну правничу допомогу, понесену у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 5 000, 00 грн.;

- визнати наказ Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 року про примусове виконання рішення № 905/395/22, виданий ТОВ «Монтаженерго Україна» щодо стягнення з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» витрат на професійну правничу допомогу, понесену у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у сумі 5000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 року (суддя Щербаков С.О.) заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - повернуто заявнику без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Через відділ діловодства суду 11.07.2023 року надійшла заява Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» б/н б/д про визнання виконавчого документу у справі № 905/395/22 таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить суд:

- зупинити виконання наказу про примусове виконання рішення № 905/395/22 виданого 24.05.2023 Господарським судом міста Києва про стягнення з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» витрат на професійну правничу допомогу, понесену у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 5 000,00 грн.;

- визнати наказ Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 року про примусове виконання рішення № 905/395/22, виданий ТОВ «Монтаженерго Україна» щодо стягнення з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» витрат на професійну правничу допомогу, понесену у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у сумі 5000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. До заяви додані докази надсилання копії вказаної заяви стягувачу (відповідачу).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2023 року на підставі розпорядження керівника апарату суду № 05-23/642/23 від 11.07.2023 року у зв`язку з перебуванням судді Щербакова С.О. у відпустці матеріали заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі № 905/395/22 передані на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 року заяву АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 09.08.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 року клопотання заявника про участь у судовому засіданні 09.08.2023 року у справі № 905/395/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.

Проте, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у місті Києві 09.08.2023 року судове засідання не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 року призначено розгляд заяви на 14.09.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 року клопотання заявника про участь у судовому засіданні 14.09.2023 року у справі № 905/395/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено.

У судове засіданні з розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню 14.09.2023 року уповноважений представник заявника не з`явився та на відеозв`язок не вийшов.

Уповноважений представник ТОВ "Монтаженерго Україна" у судове засіданні 14.09.2023 року також не з`явився.

Згідно частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштвому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Наразі, доказів отримання заявником копії ухвали суду від 11.08.2023 поштовим відділенням зв`язку на час розгляду справи 14.09.2023 року не повернуто.

Судом здійснено запит з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 211 на адресу АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", в якому зазначено, що станом на 22.08.2023 року поштове відправлення "не вручено під час доставки".

Окрім того, про дату та час проведення судового засідання заявник додатково повідомлявся шляхом надсилання судом засобами електронного зв`язку на електронну адресу АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", зазначену в матеріалах справи, а саме: , копії ухвали суду від 11.08.2023 року про призначення судового засідання у справі № 905/395/22, факт отримання якої 14.08.2023 року підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про доставку електронного листа до електронної скриньки.

Відповідач - ТОВ "Монтаженерго Україна" про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 220.

Інші дані (адреси), за якими можна встановити місцезнаходження, зокрема, заявника, в матеріалах справи відсутні та суду невідомі.

Окрім того, згідно пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

В той же час судом згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено відповідність адреси місцезнаходження боржника - АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" зазначеній на конверті, що повернулася.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню сторін згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, постанові від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/9, постанові від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/18).

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведе господарський суд зазначає, що боржник як ініціатор звернення із заявою в порядку ст. 328 ГПК України не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у справі №905/395/22 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

При цьому, судом додатково враховані обставини звернення представника заявника з клопотаннями про участь в судових засіданнях 09.08.2023 року та 14.09.2023 року з розгляду заяви в режимі відеоконференції, що підтверджує його поінформованість про розгляд заяви, ініціатором якої був останній.

З огляду на вищевикладене суд констатує, що ним вчинено всі необхідні та можливі заходи з метою встановлення місцезнаходження заявника, а також повідомлення його про розгляд заяви судом.

Про поважні причини неявки в судове засідання 14.09.2023 року уповноважених представників сторін суд не повідомлено.

Будь - яких заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, на час проведення судового засідання 14.09.2023 року від сторін до суду не надходило.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому судом враховано, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 328 ГПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, оскільки заявник (боржник, позивач) та відповідач (стягувач) не скористалися наданими їм процесуальними правами, зокрема, сторонами не забезпечено явку в судове засідання 14.09.2023 року уповноважених представників та відповідачем (стягувачем) не надано заперечень на заяву боржника про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, за відсутності підстав для оголошення перерви або відкладення судового засідання, суд здійснював розгляд заяви 14.09.2023 року виключно за наявними матеріалами та за відсутності уповноважених представників заявника та відповідача (стягувача).

Дослідивши матеріали заяви в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 року виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

У рішення від 15.10.2009 року Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його корись, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено ст.1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконання або надмірно його затримувати, а держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За приписами частини 2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, законодавець вказаною статтею визначає підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, зокрема: якщо його видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Згідно правової позиції, вкладеної в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі №755/15479/15-ц, наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

За приписами ч. 3 ст. 328 ГПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Судом встановлено за матеріалами справи, що на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 року Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ від 24.05.2023 року про стягнення з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» витрат на професійну правничу допомогу, понесену у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 5 000,00 грн.

Постановою заступника начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 22.06.2023 року відкрито виконавче провадження № 72073055 про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 року у справі № 905/395/22 про стягнення з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» витрат на професійну правничу допомогу, понесену у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 5 000,00 грн.

В той же час, як зазначає заявник та встановлено судом, додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2023 року у справі № 905/397/22 за позовом АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" до ТОВ "Монтаженерго Україна", яка набрала законної сили 12.05.2023 року, заяву представника АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Монтаженерго Україна» на користь АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині заяви відмовлено.

На примусове виконання додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2023 року Господарським судом Донецької області 02.06.2023 року видано відповідний наказ у справі № 905/397/22.

Тобто, як вказує заявник, зобов`язання АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» перед ТОВ «Монтаженерго Україна» за постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 року у справі № 905/395/22 та зобов`язання ТОВ «Монтаженерго Україна» перед АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» за додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2023 року у справі № 905/397/22 є зустрічними, однорідними та строк виконання яких настав, у зв`язку з чим АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» 20.06.2023 року на адресу відповідача - ТОВ "Монтаженерго Україна" було направлено заяву № 83/7475/2-вих. від 31.05.2023 року про зарахування зустрічних вимог на суму 5000,00 грн. згідно ч. 2 ст. 601 ЦК України та ч. 3 ст. 203 ГК України.

Копія вказаної заяви, факт надсилання якої на адресу відповідача підтверджується наданою заявником копією фіскального чека від 20.06.2023 року, наявна в матеріалах справи.

Отже, в обґрунтування поданої заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" посилається на факт припинення зобов`язання заявника в частині витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. згідно постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 року у справі 905/395/22 шляхом зарахування згідно ст. 601 ЦК України зобов`язання ТОВ "Монтаженерго Україна" перед заявником за додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2023 року у справі № 905/397/22 в частині витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. як зустрічних та виконаних повністю у відповідній частині.

Додатково в поданій суду заяві представник АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» вказує, що оскільки зобов`язання останнього з оплати на користь ТОВ "Монтаженерго Україна" в сумі 5000,00 грн. виконано шляхом зарахування зустрічних вимог, існує велика імовірність повторного виконання судового рішення щодо стягнення коштів з Товариства при вчиненні виконавчих дій державним виконавцем Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження № 72073055 з примусового виконання судового наказу від 24.05.2023 року у справі № 905/395/22.

Суд зазначає, що за приписами частин 1, 2 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 1 статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Отже, заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін.

Згідно з частиною третьою статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, з інша - боржником, з в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Так, відповідно до додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 року у справі № 905/395/22, яка набрала законної сили 17.04.2023 року, заявник - АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" має перед ТОВ "Монтаженерго" зобов`язання в сумі 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, строк виконання якої настав, а також у ТОВ «Монтаженерго Україна» наявна заборгованість в сумі 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу згідно додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2023 року у справі № 905/397/22, яка набрала законної сили, отже строк виконання у справі № 905/397/22 є таким, що настав. Таким чином, між сторонами виникли взаємні однорідні зустрічні вимоги по сплаті вказаних вище сум коштів, які в розумінні ст. 601 ЦК України є зустрічними однорідними вимогами в сумі 5000,00 грн. та які виникли з взаємних вищенаведених зобов`язань. Оскільки вказані вимоги є грошовими, суд дійшов висновку про однорідність вимог, що виникли на їх підставі, позаяк однорідність цих вимог випливає із їх юридичної природи і матеріального змісту та не залежить від підстав виникнення зобов`язань.

Згідно зі статтею 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Наразі, випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог, передбачених статтею 602 Цивільного кодексу України, за даних обставин відсутні.

Виходячи із вищезазначеного, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 22.01.2021 року у справі №910/11116/19, безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

При цьому, доказів заперечень щодо зустрічного зарахування вимог з боку відповідача -ТОВ "Монтаженерго Україна" матеріали справи не містять та останнім суду не надано.

Згідно постанови Верховного Суду від 22.01.2021 року у справі № 910/11116/19 наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Як встановлено судом, відповідачем - ТОВ "Монтаженерго Україна" належними та допустими доказами у встановленому законом порядку не спростований факт наявності заборгованості за рішеннями суду на дату вчинення одностороннього правочину, а також не надано заперечень щодо зазначеної до зустрічного зарахування суми та/або доказів часткового чи повного погашення вказаної заборгованості.

Відтак, господарський суд дійшов висновку про можливість зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 5000,00 грн. за наявності умов, встановлених статтею 601 Цивільного кодексу України, та за відсутності обставин, передбачених статтею 602 Цивільного кодексу України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

Враховуючи вищевикладене, оскільки зобов`язання АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" в частині витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. згідно постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 року у справі 905/395/22 є припиненими у зв`язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог згідно ст. 601 ЦК України, наказ Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 року у справі № 905/395/22, виданий на примусове виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 року, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню та, відповідно, заява АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву боржника - Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" про визнання виконавчого документу (наказу) у справі № 905/395/22 таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 року у справі № 905/395/22 щодо стягнення з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (49107, м.Дніпро, вул.Запорізьке шосе, буд. 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаженерго Україна» (04119, м.Київ, вул. Білоруська, 38-А, ) 5 000 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення 14.09.2023 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон