УХВАЛА

м. Київ

14.11.2023Справа № 910/11936/18

За скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у справі №910/11936/18

за позовом Акціонерного товариство Комерційний банк "Приватбанк"

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київбудпостач"

до відповідача-2 ОСОБА_1

про стягнення 550 907,38 грн.

Суддя: Людмила Шкурдова

Секретар с/з Божко А.І.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі №910/11936/18, позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

На виконання рішення суду 13.01.2020 видано відповідні накази.

30.10.2023 через відділ діловодства суду від ОСОБА_1 надійшла скарга на бездіяльність Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, котра виразилась у не знятті арештів з коштів боржника, накладених виконавцем під час примусового виконання наказів у виконавчих провадженнях № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що накладення арештів на рахунок боржника - ОСОБА_1 , призначеного для виплати заробітної плати, є неправомірним. При цьому, кошти, які він отримує в якості заробітної плати, мають особливу правову природу та захищені законодавцем від звернення на них стягнення, а дія арешту, накладеного на картковий рахунок особи, на який надходить заробітна плата, порушує його право на одержання винагороди за працю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_1 , розгляд скарги призначено на 14.11.2023.

Відповідно до ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши подану скаргу, судом встановлено наступне.

Щодо розгляду скарги ОСОБА_1 в частині бездіяльності Білопільського відділу ДВС у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у виконавчому провадженні НОМЕР_3, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що наказ від 16.08.2019, на виконання якого було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3, видано Господарським судом міста Києва на виконання рішення у справі № 910/5096/19.

Відтак, скарга в частині бездіяльності Білопільського відділу ДВС у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у виконавчому проваджені НОМЕР_3 не підлягає розгляду Господарським судом міста Києва в межах справи 910/11936/18.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття розгляду скарги ОСОБА_1 в частині бездіяльності Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у виконавчому провадженні НОМЕР_3.

Стосовно розгляду скарги ОСОБА_1 в частині бездіяльності Білопільського відділу ДВС у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у виконавчому провадженні НОМЕР_4, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 910/11936/18 позов Акціонерного товариство Комерційний банк "Приватбанк" задоволено повністю; Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київбудпостач" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором банківського обслуговування згідно Розділу 3.2.1 Умов та правил "Кредитний ліміт" (№ б/н від 27.01.2015), а саме: заборгованість за тілом кредиту - 54 996 грн. 15 коп, заборгованість за відсотками - 89 607 грн. 07 коп, заборгованість по комісії - 9 679 грн. 41 коп, пеню - 80 810 грн. 00 коп; заборгованості за договором банківського обслуговування згідно Розділу 3.2.2 Умов та правил "Гарантовані платежі", а саме: заборгованість за тілом кредиту - 85 000 грн. 00 коп, заборгованість за відсотками - 120 973 грн. 89 коп, пеню - 109 840 грн. 86 коп.; Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київбудпостач" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 4131 рн. 81 коп - витрати по сплаті судового збору; Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 4131 грн. 81 коп - витрати по сплаті судового збору.

13.01.2020 на виконання зазначеного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

Як вбачається з матеріалів скарги, на виконанні у Білопільському відділі ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання наказу № 910/11936/18 від 17.12.2019 про стягнення коштів з ОСОБА_1 , виданого Господарським судом міста Києва.

Під час примусового виконання рішення суду було винесено постанови про арешт коштів боржника, що розміщені на банківському рахунку ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк».

Відповідно до довідки № 116.147-839 від 21.03.2023 р. Філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» у ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок «Зарплатний» (для виплати заробітної плати).

Арешт було накладено на банківський рахунок ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк», який відкрито для виплати заробітної плати, що підтверджується банківською випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , яка додана до скарги.

Виконавче провадження НОМЕР_4 було завершено у порядку п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, зокрема, за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків (ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами (ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Таким чином, обмеження звернення стягнення на кошти заробітної плати, які знаходяться на рахунку боржника, підпадають під випадки «кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом» (абзац другий частини другої ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведених норм вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємстввами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19.

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Однак виконавець в порушення пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешту з грошових коштів не зняв.

Відповідно до п. 17 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, у разі виявлення в діях державного виконавця порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом, начальник відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, виносить постанову про зняття арешту з майна, в якій обов`язково зазначається висновок з урахуванням вимог Закону щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, що призвели до порушення порядку накладення арешту, вирішується питання про скасування постанови про арешт майна боржника, під час винесення якої порушено порядок накладення арешту, визначається які дії необхідно вчинити державному виконавцю щодо усунення виявлених порушень.

Боржник звертався до Начальника Білопільського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про скасування арешту з банківського рахунку, до якої було додано виписку по картковому рахунку від 27.07.2023 на підтвердження того, що такий банківський рахунок використовується для отримання заробітної плати.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо зняття арешту з коштів Згідно Білопільським відділом ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) видано довідки від 19.07.2023 згідно з якими зняття арешту з грошових коштів особи допускається за заявою боржника у разі наявності відповідних підстав.

Постанови начальника відповідного органу державної виконавчої служби про зняття чи скасування арешту, накладеного в межах виконавчого провадження № НОМЕР_4, матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що відкритий в АТ «Ощадбанк» картковий рахунок ОСОБА_1 , на грошові кошти на якому виконавцем накладено арешт, використовується ним для отримання заробітної плати та інших соціальних виплат.

Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для зарахування заробітної плати унеможливлює отримання належної частини заробітної плати та інших виплат згідно діючого законодавства.

Враховуючи те, що Білопільським відділом ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не було знято арешт з коштів боржника ОСОБА_2 за його заявою, то судом встановлено підстави для задоволення вимог скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності Білопільського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що полягає у не знятті арешту з коштів боржника, накладеного постановою у виконавчому проваджені № НОМЕР_4, та зобов`язання відділ ДВС зняти арешт з коштів боржника накладений постановою про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_4.

Керуючись ст.ст. 343, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Розгляд скарги ОСОБА_1 в частині бездіяльності Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у виконавчому провадженні НОМЕР_3 - закрити.

2. Скаргу ОСОБА_1 в частині бездіяльності Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 - задовольнити.

3. Визнати неправомірною бездіяльність Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, що полягає у не знятті арешту з коштів боржника, накладеного постановою про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_4 відносно ОСОБА_1 .

4. Зобов`язати Білопільський відділ державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції зняти арешт з коштів боржника, накладений постановою про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_4, що містяться на відкритому рахунку № НОМЕР_1 , МФО банка 337568, Код ОКПО 09337356 в АТ «Ощадбанк», як «Зарплатний», на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України.

Суддя Людмила ШКУРДОВА