РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023Справа № 910/10638/23
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Бігми Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Київського науково - методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій (04070, місто Київ, ВУЛИЦЯ СПАСЬКА, будинок 12, ідентифікаційний код юридичної особи 21507625)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» (01042, місто Київ, ВУЛИЦЯ ФІЛАТОВА АКАДЕМІКА, будинок 22/8, офіс 302, ідентифікаційний код юридичної особи 32660868) стягнення заборгованості у розмірі 1 314 776 грн. 59 коп.

Представники:

від Позивача: Білявенко О.В. (представник на підставі ордеру);

Левченкова О.А. (представник на підставі довіреності);

від Відповідача: Гетіков В.М. (представник на підставі ордеру);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Київський науково - методичний центр по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій (надалі також - «Позивач») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 1 314 776 грн. 59 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2023 року позовну Київського науково - методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» про стягнення заборгованості у розмірі 1 314 776 грн. 59 коп. залишено без руху.

17.07.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2023 року відкрито провадження у справі № 910/10638/23, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.08.2023 року.

10.08.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просив Суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, визнано явку Позивача в судові засідання обов`язковою; встановлено Позивачу строк до п`яти днів з дня отримання відзиву для надання відповіді на відзив; встановлено Відповідачу строк до п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень; продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання на 20.09.2023 року.

22.08.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справ та клопотання про відкладення підготовчого судового засідання.

19.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява свідка, клопотання про продовження строку для подання відповіді на відзив та відповідь на відзив.

20.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява свідка; клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та оригінали документів.

20.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про залишення заяви свідка та відповіді на відзив, поданих Позивачем, без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залишено без розгляду клопотання Позивача від 22.08.2023 року про долучення доказів у зв`язку із пропуском строку на їх подання та залишено без розгляду заяви свідків, подані Позивачем; задоволено клопотання Позивача про поновлення строку для подання відповіді на відзив та долучено відповідь на відзив до матеріалів справи; встановлено Відповідачу строк до десяти днів з 21.09.2023 року для надання письмових пояснень чи заперечень щодо клопотання Позивача про призначення експертизи та відкладено підготовче судове засідання на 18.10.2023 року.

25.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення щодо призначення експертизи у справі.

26.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про залишення без розгляду документів, поданих Позивачем 19.09.2023 року.

02.10.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення.

18.10.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про внесення додаткових питань на експертизу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 року клопотання Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій про внесення додаткових питань на експертизу повернуто Заявнику без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання Позивача про зупинення провадження у справі, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про залишення без розгляду документів, поданих Позивачем, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.11.2023 року.

В судовому засіданні 15 листопада 2023 року представники Позивача підтримали вимоги та доводи позовної заяви, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 15 листопада 2023 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

31.08.2021 року між Київським науково - методичним центром по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» (Підрядник) було укладено Договір на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов?язання своїми силами і засобами за рахунок Замовника виконати у відповідності до умов даного Договору Роботи з розробки робочого проекту по об?єкту: «Ремонтно-реставраційні роботи пам`ятника князю Володимиру (пам`ятка монументального мистецтва національного значення, охоронний №260009-H, постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 №928, за адресою: м. Київ, Подільський район, Володимирська гірка)». Стадія «П» (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, Послуги з інженерного проектування (ДК

021:2015 код 71320000-7).. (т.1 а.с.17-39)

Результатом робіт, визначених в пп. 1.1, 1.5. Договору є проектно-кошторисна документація з позитивним експертним звітом. (п.1.6 Договору)

Згідно з п. 2.1 Договору ціна Договору є остаточною та складає: 1 420 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 236 666,67 грн.

У п.2.2 Договору передбачено, що ціна Договору включає вартість виконання проектних робіт у відповідності до Календарного плану (Додаток № 2 до цього Договору) і погоджується Сторонами Протоколом (Додаток № 1 до цього договору).

Відповідно до п.2.4 Договору договором встановлюється такі строки виконання робіт: початок робіт: 01 вересня 2021 року закінчення робіт: 20 грудня 2021 року.

Датою закінчення робіт є дата прийняття їх Замовником. (п.2.5 Договору)

У п.4.1 Договору визначено, що Замовник здійснює платежі за виконані роботи (етапи робіт) на підставі цього Договору та актів виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками Сторін. Акту здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт по відповідному етапу, накладну на Проектну документацію, що передається (на окремі розділи, частини), супровідний лист з комплектом Проектної документації по відповідному етапу, передбаченим цим Договором та оформленим відповідно до п.5.2 цього Договору.

Згідно з п.4.3 Договору розрахунки здійснюються шляхом перерахування Замовником коштів на безготівковий банківський рахунок Виконавця протягом 5 банківських днів з дня підписання актів виконаних робіт.

У п.4.4 Договору зазначено, що поетапна оплата робіт здійснюється рівними частинами після підписання актів здачі-приймання проектно-кошторисної документації окремих розділів та проектів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій розрахунковий рахунок. Протягом всього періоду затримки бюджетного фінансування до Замовника не можуть застосовуватися штрафні санкції за порушення строків оплати.

Відповідно до п.5.3 Договору Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів від дня отримання виконаних проектних робіт зобов?язаний передати Виконавцю підписаний Замовником Акт приймання-передачі робіт або надати протокол розходження з мотивованою відмовою прийняття робіт.

У випадку мотивованої відмови Замовника у прийманні проектних робіт Сторонами складається Дефектний Акт з переліком необхідних зауважень, виправлень і доопрацювань. Якщо Замовник протягом 3 (трьох) днів не надав Виконавцю перелік зауважень щодо проектної документації, то така документація вважається прийнятою без зауважень. (п.5.4 Договору)

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та скріплення печатками сторін. Договір діє до 31.12.2021 року, але не повного виконання сторонами своїх зобов`язань. (п.п.13.2, 13.3 Договору)

Додатком №2 до Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 Сторони передбачили календарний план виконання робіт, зокрема, початок вересень 2021, закінчення робіт - 06.12.2021.

Додатковою угодою №1 від 29.09.2021 року до Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 Сторони внесли зміни до п.14 Додатку №3. (т.1 а.с.40-41)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» виконало роботи по об`єкту: «Ремонтно-реставраційні роботи пам`ятника князю Володимиру (пам`ятка монументального мистецтва національного значення, охоронний №260009-H, постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 №928, за адресою: м. Київ, Подільський район, Володимирська гірка)», а Київським науково - методичним центром по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій прийнято вказані роботи, що підтверджується Актом здачі приймання проектних робіт №1-2 від 07.12.2021 року на суму 332 138 грн. 87 коп., №2 від 21.12.2021 року на суму 640 315 грн. 10 коп. (т.1 а.с.158-163) та здійснено оплату у загальному розмірі 972 453 грн. 97 коп., що підтверджується виписками по рахунку Позивача за 15.12.2021 на суму 332 138 грн. 87 коп., за 31.12.2021 на суму 640 315 грн. 10 коп. (т.1 а.с.58-59)

Претензією №066/1-501 від 29.06.2023 року Позивач вимагав у Відповідача повернути кошти у розмірі 972 453 грн. 97 коп., підписати угоду №1 до договору про розірвання договору. (т.1 а.с.51-57, 209-216) У відповідь на яку Відповідач листом №1907/23-2 від 19.07.2023 року відхилив претензію Позивача, що підтверджується копіями фіскального чеку від 19.07.2023 р., опису вкладення у цінний лист, накладної. (т.1 а.с.217-219)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не були виконані роботи за договором та не повернуті сплачені грошові кошти у повному обсязі. Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов Договору, Позивач просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» грошові кошти у розмірі 972 453 грн. 97 коп. на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України, 3% річних у розмірі 43 800 грн. 00 коп. та інфляційні у розмірі 298 522 грн. 62 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що оплата у розмірі 972 453 грн. 97 коп. була здійснена Позивачем на виконання умов Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 на підставі Актів здачі приймання проектних робіт №1-2 від 07.12.2021 року на суму 332 138 грн. 87 коп., №2 від 21.12.2021 року на суму 640 315 грн. 10 коп., а тому відсутні правові підстави для стягнення цих коштів на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Договір припинив свою дію 31.12.2021, у зв`язку з закінченням терміну, на який його було укладено.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Київського науково - методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» виконало роботи по об`єкту: «Ремонтно-реставраційні роботи пам`ятника князю Володимиру (пам`ятка монументального мистецтва національного значення, охоронний №260009-H, постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 №928, за адресою: м. Київ, Подільський район, Володимирська гірка)», а Київським науково - методичним центром по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій прийнято вказані роботи, що підтверджується Актом здачі приймання проектних робіт №1-2 від 07.12.2021 року на суму 332 138 грн. 87 коп., №2 від 21.12.2021 року на суму 640 315 грн. 10 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (т.1 а.с.158-163)

У п.4.1 Договору визначено, що Замовник здійснює платежі за виконані роботи (етапи робіт) на підставі цього Договору та актів виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками Сторін. Акту здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт по відповідному етапу, накладну на Проектну документацію, що передається (на окремі розділи, частини), супровідний лист з комплектом Проектної документації по відповідному етапу, передбаченим цим Договором та оформленим відповідно до п.5.2 цього Договору.

Згідно з п.4.3 Договору розрахунки здійснюються шляхом перерахування Замовником коштів на безготівковий банківський рахунок Виконавця протягом 5 банківських днів з дня підписання актів виконаних робіт.

У п.4.4 Договору зазначено, що поетапна оплата робіт здійснюється рівними частинами після підписання актів здачі-приймання проектно-кошторисної документації окремих розділів та проектів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій розрахунковий рахунок. Протягом всього періоду затримки бюджетного фінансування до Замовника не можуть застосовуватися штрафні санкції за порушення строків оплати.

Відповідно до п.5.3 Договору Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів від дня отримання виконаних проектних робіт зобов?язаний передати Виконавцю підписаний Замовником Акт приймання-передачі робіт або надати протокол розходження з мотивованою відмовою прийняття робіт.

Як встановлено Судом, на виконання умов Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 Київським науково - методичним центром по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій здійснено оплату на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» у загальному розмірі 972 453 грн. 97 коп., що підтверджується виписками по рахунку Позивача за 15.12.2021 на суму 332 138 грн. 87 коп. із зазначенням призначення платежу: «опл.за рем-рест.роб.по об.пам.кн. Володимиру Володимир. гірка: акт №1-2 від 07.12.21р.; дог.№27-08-21/ПВ від 31.08.21р.», за 31.12.2021 на суму 640 315 грн. 10 коп. із зазначенням призначення платежу: «опл.за рем-рест.роб.по об.пам.кн. Володимиру Володимир. гірка: акт №2 від 21.12.21р.; дог.№27-08-21/ПВ від 31.08.21р.» (т.1 а.с.58-59)

При зверненні до суду з вказаним позовом Київський науково - методичний центр по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» грошові кошти у розмірі 972 453 грн. 97 коп. на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із частиною першою, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. (Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 3 червня 2016 року у справі № 6-100цс15).

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Як встановлено Судом, спірні грошові кошти в розмірі 972 453 грн. 97 коп. були сплачені Позивачем Відповідачу на виконання умов Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 на підставі Актів здачі приймання проектних робіт №1-2 від 07.12.2021 року на суму 332 138 грн. 87 коп., №2 від 21.12.2021 року на суму 640 315 грн. 10 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

В той же час, у позовній заяві Позивач зазначав, що Відповідач всупереч умов Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 не виконав роботи з розробки робочого проекту по об?єкту: «Ремонтно-реставраційні роботи пам`ятника князю Володимиру (пам`ятка монументального мистецтва національного значення, охоронний №260009-H, постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 №928, за адресою: м. Київ, Подільський район, Володимирська гірка)». Стадія «П» (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, Послуги з інженерного проектування (ДК 021:2015 код 71320000-7).

Відповідно до п.2.4 Договору договором встановлюється такі строки виконання робіт: початок робіт: 01 вересня 2021 року закінчення робіт: 20 грудня 2021 року

Згідно з частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Результатом робіт, визначених в пп. 1.1, 1.5. Договору є проектно-кошторисна документація з позитивним експертним звітом. (п.1.6 Договору)

Згідно з п.5.9 Договору після отримання позитивної експертної оцінки/ позитивного експертного звіту від експертної організації Виконавець надає Замовнику Акти приймання-передачі виконаних робіт з експертизи проекту. До Актів приймання-передачі виконаних робіт з експертизи проекту Виконавець додає: - проектну документацію на паперових носіях в кількості 4 (чотири) екземпляри; - оригінал позитивної експертної оцінки/ позитивного експертного звіту від експертної організації.

Замовник протягом 5 (п?яти) робочих днів підписує та передає Виконавцю один примірник Акту приймання-передачі виконаних робіт з експертизи проекту. (п.5.10 Договору)

Таким чином, враховуючи умови Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021, граничний строк виконання робіт з розробки робочого проекту по об?єкту: «Ремонтно-реставраційні роботи пам`ятника князю Володимиру (пам`ятка монументального мистецтва національного значення, охоронний №260009-H, постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 №928, за адресою: м. Київ, Подільський район, Володимирська гірка)» Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» - 20.12.2021 року.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відповідно до ст. 74-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання Відповідачем робіт на загальну суму в розмірі 1 420 000 грн. 00 коп. згідно з Договором на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 у строк по 20.12.2021 року шляхом виготовлення проектно-кошторисної документації з позитивним експертним звітом.

Суд зазначає, що Сторонами не заперечувався факт нездійснення повного переліку робіт з розробки робочого проекту по об?єкту: «Ремонтно-реставраційні роботи пам`ятника князю Володимиру (пам`ятка монументального мистецтва національного значення, охоронний №260009-H, постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 №928, за адресою: м. Київ, Подільський район, Володимирська гірка)» у передбачений договором строк, про що зазначено у поданих заявах по суті спору, а тому дані обставини відповідно до ч.1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

В той же час, як вбачається з офіційного вебсайту Prozorro за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-08-11-004952-b (Роботи з розробки робочого проекту по об`єкту: «Ремонтно-реставраційні роботи пам`ятника князю Володимиру (пам`ятка монументального мистецтва національного значення, охоронний № 260009-Н, постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 № 928, за адресою: м. Київ, Подільськй район, Володимирська гірка)». Стадія «П» (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, Послуги з інженерного проектування (ДК 021:2015 код 71320000-7)), а також зі звіту про виконання договору про закупівлю UA-2021-08-11-004952-b від 12 квітня 2022 року, строк дії договору 31 серпня 2021 - 31 грудня 2021, причини розірвання договору, якщо таке мало місце: відсутні.

Крім того, як вбачається з офіційного весайту zakupki.prom.ua (Роботи з розробки робочого проекту по об`єкту: «Ремонтно-реставраційні роботи пам`ятника князю Володимиру (пам`ятка монументального мистецтва національного значення, охоронний № 260009-Н, постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 № 928, за адресою: м. Київ, Подільськй район, Володимирська гірка)». Стадія «П» (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, Послуги з інженерного проектування (ДК 021:2015 код 71320000-7)), контракт дійсний з 31 серпня 2021 по 31 грудня 2021, статус договору закритий. (т.1 а.с.208) Суд звертає увагу, що вказану інформацію щодо закриття Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 має вносити лише Замовник, а тому останній своїми діями із внесення даної інформації до офіційних вебсайтів підтвердив факт завершення дії спірного договору.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та скріплення печатками сторін. Договір діє до 31.12.2021 року, але не повного виконання сторонами своїх зобов`язань. (п.п.13.2, 13.3 Договору)

Згідно з ч.1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до частини сьомої статті 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Приписи статті 599 ЦК України та статті 202 ГК України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд з належним виконанням законодавство передбачає й інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування). Однак, чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання, як закінчення строку дії договору.

В той же час, враховуючи те, що припинення строку дії Договору не свідчить про припинення зобов`язань за ним, а тому не означає звільнення боржника від виконання обов`язку в натурі, у зв`язку з чим кредитор має право вимагати виконання обов`язку в натурі впродовж того часу, коли існує відповідне зобов`язання, а не лише впродовж строку, встановленого сторонами у Договорі для його виконання, Суд зазначає, що Позивач мав право вимагати від Відповідача виконання його договірного зобов`язання з виготовлення проекту, яке виникло під час дії Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021, так як у Відповідача перед Позивачем відсутнє грошове зобов`язання. Проте, Позивач всупереч вищенаведених норм чинного законодавства України своїм правом не скористався, а вимагає стягнення перерахованих грошових коштів.

В матеріалах справи наявні листи Київського науково - методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій №066/1-167 від 23.03.2022, №066/1-280 від 13.05.2022, №066/1-601 від 10.11.2022 (т.1 а.с.44-50), проте відсутні докази надсилання їх на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» й отримання останнім, а тому Суд не приймає їх до уваги.

Що стосується доводів Позивача в частині розірвання Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021 шляхом направлення листа №066/1-501 від 29.6.2023, Суд не приймає їх до уваги, оскільки строк дії Договору закінчився 31.12.2021, а умовами Договору не передбачено автоматичного продовження строку його дії, тому розірвання після закінчення строку дії договору не передбачено нормами чинного законодавства України. Крім того, до відзиву на позовну заяву Відповідачем долучено вказаний лист Позивача без підпису уповноваженого представника Позивача, а тому Відповідачем не було розглянуто вказаний лист по суті.

Враховуючи вищевикладене, Суд, оцінивши наявні у справі докази кожен окремо, так і в сукупності, дійшов висновку, що спірні грошові кошти в розмірі 972 453 грн. 97 коп. були отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» на виконання умов Договору на виконання робіт з розробки робочого проекту №27-08/21-ПВ від 31.08.2021, який на час розгляду даного спору є не визнаний недійсним, не змінений або припинений, у тому числі у виді розірвання договору, у встановленому законом порядку, на підставі Актів здачі приймання проектних робіт №1-2 від 07.12.2021 року на суму 332 138 грн. 87 коп., №2 від 21.12.2021 року на суму 640 315 грн. 10 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, а тому у суду відсутні підстави вважати, що такі кошти набуті або збережені Відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню Позивачу на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги Київського науково - методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» грошових коштів у розмірі 972 453 грн. 97 коп. на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги Позивача в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» 3% річних у розмірі 43 800 грн. 00 коп. та інфляційних у розмірі 298 522 грн. 62 коп., як похідні вимоги від основного зобов`язання, в задоволенні якого Судом відмовлено.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Київського науково - методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» про стягнення заборгованості у розмірі 1 314 776 грн. 59 коп. є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 123, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. У задоволенні позовних вимог Київського науково - методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АРХІГРАД» про стягнення заборгованості у розмірі 1 314 776 грн. 59 коп. - відмовити у повному обсязі.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 17 листопада 2023 року.

Суддя О.В. Чинчин