ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2023 р. Справа№ 927/1073/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 09.10.2023 про повернення позовної заяви

у справі №927/1073/23 (суддя Ноувен М.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967"

до 1. Головного управління національної поліції в Чернігівській області,

2. Чернігівської обласної прокуратури,

про стягнення 45551,65 грн майнової шкоди,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09 жовтня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" про стягнення 45551,65 грн майнової шкоди повернуто позивачу.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" 18.10.2023 звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом порушені норми процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки позовна заява позивача відповідає нормам чинного законодавства; предметом позову є стягнення з Держави шкоди, яка була заподіяна позивачу діями обох відповідачів, які несуть солідарну відповідальність перед позивачем, тому суд безпідставно залишив позовну заяву без руху, посилаючись на необхідність подання письмових пояснень з визначенням позовних вимог до кожного з відповідачів, та в подальшому оскаржуваною ухвалою повернув позовну заяву позивачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 15 листопада 2023 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Сторони були повідомлені про відкриття апеляційного провадження в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвали суду у електронному вигляді через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему і ухвала про відкриття апеляційного провадження була доставлена до електронних кабінетів сторін 31.10.2023, що підтверджується довідками про доставку електронного документа.

14.11.2023 відповідач 1 направив до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що позовна заява не відповідала вимогам ст. 162 ГПК України, тому була обґрунтована залишена без руху, та в подальшому повернута позивачу у зв`язку із не усуненням її недоліків.

Відповідач 2 у встановлений судом строк не подав відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у 31 липня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" звернулось у Господарський суд Чернігівської області з позовом до Головного управління національної поліції в Чернігівській області та Чернігівської обласної прокуратури, третя особа Державна казначейська служба України, в якому просило стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача майнову шкоду, в розмірі 45 551,65 грн і сплачені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником вантажного автомобіля SCANIA р.н. НОМЕР_1 та уклав договір з ТОВ "Торговий дім "КИП і Ко" на перевезення вантажів у період з 04.05.2023 по 09.05.2023 за маршрутом м.Черкаси-м.Київ, однак 28.04.2023 старший слідчий ГУ НП в Чернігівській області вилучив належний позивачу автомобіль. За клопотанням слідчого, погодженим прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури, ухвалою слідчого судді від 03.05.2023 накладено арешт на майно, у тому числі на автомобіль позивача та вирішено передати цей автомобіль на відповідальне зберігання власнику або володільцю. Вказану ухвалу позивач направив для негайного виконання старшому слідчому ГУ НП в Чернігівській області та прокурору відділу Чернігівської обласної прокуратури, однак вона ними не була вчасно виконана і майно повернуто позивачу лише 11.05.2023. Замовником перевезення була направлена позивачу претензія про сплату штрафу в сумі 15000,00 грн і відмову від подальшої співпраці в межах договору. Вказаний штраф позивачем був сплачений, а також у зв`язку із невиконанням перевезень йому завдані збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 30551,65 грн.

Позивач вважає, що вказана шкода завдана внаслідок неправомірних дій посадових осіб ГУ НП в Чернігівській області та Чернігівської обласної прокуратури, тому вони несуть солідарну відповідальність, а відшкодовуватись шкода має з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2023 позовну заяву залишено без руху та зазначено, що позивачу протягом 10 календарних днів з дня вручення ухвали суду необхідно усунути недоліки позовної заяви від 24.07.2023 зазначені в ухвалі суду, шляхом надання до суду письмових пояснень з визначенням позовних вимог до кожного з відповідачів.

Ухвала мотивована тим, що з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення матеріальної шкоди з держави Україна. У той же час, відповідачем-1 позивач визначив Головне управління національної поліції в Чернігівській області, відповідачем-2 - Чернігівську обласну прокуратуру, проте у прохальній частині позивачем не викладно будь-якої позовної вимоги до вказаних відповідачів. З наведених підстав, позивачу слід викласти позовні вимоги до кожного з відповідачів.

Ухвала отримана позивачем 20.09.2023, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, однак він не подав до суду письмових пояснень з визначенням позовних вимог до кожного з відповідачів.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09 жовтня 2023 року позовну заяву повернуто заявнику.

Вказана ухвала мотивована тим, що станом на день винесення ухвали до Господарського суду Чернігівської області від позивача документи, визначені ухвалою суду для усунення недоліків позовної заяви не надходили.

Проте, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно частини 1 статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме, у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Положеннями статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що посадові особи ГУ НП в Чернігівській області та Чернігівської обласної прокуратури своєчасно не виконали ухвалу слідчого судді щодо передачі позивачу належного йому автомобіля, внаслідок чого позивач зазнав збитків (сплата штрафу замовнику перевезення та упущена вигода від невиконання перевезень) та визначив відповідачами обидва органи, діями посадових осіб, за доводами позивача, йому було завдано шкоди і просить стягнути завдану йому шкоду з Держави Україна.

Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Згідно частини 4 статті 56 ГП України Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого позивач зазначає порушником своїх прав (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.19, у справі №242/4741/16-ц).

Залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган (пункт 44 тієї ж постанови).

Таким чином, позивач правильно визначив як предмет позову (стягнення шкоди з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України), так і відповідачів (органи, яких позивач зазначив порушниками своїх прав), і вірно зазначив про їх солідарну відповідальність), отже позовна заява відповідала вимогам статей 162, 164, 172 ГПК України.

Позивач вказує, що не виконав ухвалу про залишення без руху та не подав письмових пояснень з визначенням позовних вимог до кожного з відповідачів, оскільки вважає позовну заяву такою, яка відповідає вимогам процесуального законодавства.

Однак, суд першої інстанції зазначеного не врахував, у зв`язку із чим ухвалою від 07.08.2023 року безпідставно залишив позовну заяву без руху, а оскаржуваною ухвалою від 09.10.2023 необґрунтовано повернув позовну заяву позивачу.

В силу положень статті 255 ГПК України ухвала про залишення без руху не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, однак заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин ухвалу Господарського суду Чернігівської області визнати законною та обґрунтованою не можна, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алчевське автотранспортне підприємство 10967" задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 09 жовтня 2023 року.

3. Справу передати на розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного суду.

Повний текст постанови складено 21.11.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко