РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2023Справа № 910/14791/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г. розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" (69013, м. Запоріжжя, вул. Військбуд, 124, ідентифікаційний код: 07917635)

до Приватного підприємства "Фірма Кадекс і К" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ідентифікаційний код: 35255298)

про стягнення 660 000,00 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Фірма Кадекс і К" про стягнення 660 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору про закупівлю № 15/02 від 02.02.2022 у рамках Генерального договору № 5733/3/2022 в частині поставки продукції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/14791/23 та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.09.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 отримано відповідачем 25.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 532.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

21.11.2023 загальним відділом діловодства суду зареєстроване повідомлення від позивача, що сторонами спір не вирішено, борг відповідачем не сплачено.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

02.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізький авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" (надалі - покупець/позивач) та Приватним підприємством "Фірма Кадекс і К"(надалі - постачальник/відповідач) було укладено Генеральний договір поставки № 15/02, відповідно до п.2.1. якого покупець укладає договір про закупівлю відповідно до Генерального договору з постачальником, який визнаний переможцем конкурсу протягом строку дії його пропозиції та строку дії Гендоговору, договори про закупівлю є невід`ємними частинами цього Гендоговору.

Договір про закупівлю укладається за формою, визначеною в Додатку № 1 до цього Гендоговору. Істотні умови договорів про закупівлю визначених у цьому Гендоговорі, окрім умов щодо конкретного обсягу поставки, умов надання забезпечення виконання договору про закупівлю, ціни за одиницю товару та ціни договору про закупівлю, що визначаються у договорі про закупівлю за результатами конкурсу (відбору) (п.2.2. Генерального договору).

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами у рамках Генерального договору № 15/02 від 02.02.2022 укладено договір про закупівлю, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця аварійно-рятувальний комплект у кількості 2 шт., загальною вартістю 2 640 000,00 грн.

У п. 5 договору про закупівлю сторонами визначено, що оплата товару здійснюється наступним чином:

80% від вартості товару покупець сплачує протягом 10-ти банківських днів після постачання та проходження вхідного контролю всього комплексу виробів в повному обсязі на підприємстві покупця, відповідно до цього договору закупівлі.

20% від вартості товару покупець сплачує протягом 10-ти банківських днів за умови належної реєстрації постачальником податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі не реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі або отримання рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної покупець остаточний розрахунок у розмірі 20% не здійснює.

Відповідно до п. 6. договору про закупівлю постачальник зобов`язався поставити товар у повному обсязі одноразово та не пізніше 45 днів з моменту підписання договору.

За доводами позивача, що підтверджується матеріалами справи, відповідачем було направлено лист позивачу в якому просило розглянути можливість передплати 25% за договром від 02.02.2022 у зв`язку з фінансовим становище та стислими термінами поставки.

Так, відповідачем було висталено рахунок-фактуру № 219 від 16.02.2022 на суму 660 000,00, який був оплачений позивачем 18.02.2022, згідно з платіжною інструкцією № 719.

Оскільки відповідачем товар не був поставлений, позивач звернувся до відповідача з листом № 02/2129 від 17.11.2022, в якому просив повернути кошти у розмірі 660 000,00 грн, однак відповідачем не було повернуто грошові кошти.

31.07.2023 позивачем було направлено на адресу відповідача листа № 12/1855 з проханням підписати акт звірки взаємних розрахунків, який залишений з боку відповідача без відповіді.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем направлялася претензія на адресу відповідача № 12/1841 від 28.07.2023, яка була залишена з боку відповідача без відповіді та задоволення, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Дослідивши зміст спірного договору суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивачем перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 660 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 719 від 18.02.2022.

Докази поставки товару відповідачем за договром закупівлі від 02.02.2022, у строки визначені п. 6, або повернення сплаченої позивачем суми коштів у розмірі 660 000,00 грн покупцю, на момент вирішення спору по суті суду не надано.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути грошові кошти, однак така вимога залишися з боку відповідача не виконаною.

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем не було виконано зобов`язання щодо поставки товару за договром, а відтак у відповідача перед позивачем наявний обов`язок щодо повернення попередньої оплати у розмірі 660 000,00 грн.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Фірма Кадекс і К" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12, ідентифікаційний код: 35255298) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" (69013, м. Запоріжжя, вул. Військбуд, буд. 124, ідентифікаційний код: 07917635) суму попередньої оплати у розмірі 660 000 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 900 грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.11.2023.

Суддя Л.Г. Пукшин