У Х В А Л А

20 листопада 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1241/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні матеріали справи

за заявою боржника: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

місце проживання: АДРЕСА_2 ;

електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

за участю представників учасників справи:

арбітражний керуючий Лозовський В.М. (поза межами приміщення суду),

від кредитора: Горьовий В.В. (поза межами приміщення суду),

від кредитора: Родінченко М.М.,

від боржника: Баранов О.В.

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини ухвали на підставі ст.233 Господарського процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , яка ухвалою суду від 11.09.2023 прийнята до розгляду, підготовче засідання призначено на 25.09.2023.

Ухвалою суду від 25.09.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; керуючим реструктуризацією боржника призначено арбітражного керуючого Лозовського В.М.; встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 01.11.2023 для подачі до Господарського суду Чернігівської області відомостей про результати розгляду вимог кредиторів; зобов`язано керуючого реструктуризацією боржника у строк до 15.11.2023 провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 25.11.2023 для підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника, схваленого зборами комітету кредиторів та погодженого з боржником; призначено попереднє засідання суду на 07.11.2023 на 10:00 год.,

25.09.2023 на офіційному вебпорталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

02.10.2023 на електронну пошту суду (06.10.2023 поштовим зв`язком) на виконання вимог п.9 ухвали суду від 25.09.2023 від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла інформація щодо перетинання боржником та членами його сім`ї державного кордону України у період з 25.09.2020 по 25.09.2023.

16.10.2023, на виконання вимог п.10 ухвали суду від 25.09.2023, від АТ КБ "ПриватБанк" надійшов лист від 09.10.2023 №20.1.0.0.0/7-231006/53843.

25.10.2023 на адресу суду надійшла заява від 24.10.2023 №5570/5/25-01-13-04-04 Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якій заявник просить суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 60 340,21грн (податковий борг в сумі 28 718,38грн, у тому числі: основний розмір податкового боргу - 20 856,98грн, штрафні санкції по податках - 7 861,40грн; борг (недоїмка) з ЄСВ фізичних осіб-підприємців в сумі 18 352,43грн, у тому числі: основний борг - 17 857,28грн, штраф - 468,20грн, пеня - 26,95грн; борг (недоїмка) з ЄСВ, нарахований на заробітну плату, в сумі 13 269,40грн та 5368,00грн судові витрати зі сплати судового збору за заявою.

Ухвалою суду від 26.10.2023 заяву Головного управління ДПС у Чернігівській області залишено без руху, надано строк на усунення недоліків заяви.

27.10.2023 на адресу суду надійшла заява від 24.10.2023 ОСОБА_2 , в якій заявник просить суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 297 823,20грн, в тому числі 292 455,20грн заборгованість за договором безвідсоткової позики від 23.12.2019 та 5368,00грн судові витрати зі сплати судового збору за заявою, яка ухвалою суду від 06.11.2023 прийнята до розгляду у попередньому засіданні на 07.11.2023 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 06.11.2023 заяву Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.10.2023 №5570/5/25-01-13-04-04 про визнання грошових вимог до боржника прийнято до розгляду у попередньому засіданні на 07.11.2023 о 10:00 год.

06.11.2023 до суду від арбітражного керуючого Лозовського В.М. надійшов звіт про результати розгляду вимог кредиторів станом на 01.11.2023.

Попереднє засідання 07.11.2023 відкладено протокольною ухвалою на 20.11.2023 на 10:00, про що учасники справи повідомлені ухвалою від 07.11.2023.

Ухвалою суду від 08.11.2023 задоволено заяву представника ОСОБА_2 - Горьового В.В. та клопотання арбітражного керуючого Лозовського В.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

16.11.2023 на електронну пошту суду від арбітражного керуючого Лозовського В.М. супровідним листом від 15.11.2023 №04/09-29 надійшов акт опису (інвентаризації) майна боржника від 01.11.2023.

Попереднє засідання 20.11.2023 проведено в режимі відеоконференції.

Присутні у судовому засіданні представники кредиторів підтримали заяви про визнання кредиторських вимог.

Арбітражний керуючий Лозовський В.В. та представник боржника визнали грошові вимоги кредиторів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, вислухавши пояснення повноважних представників учасників справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Так, останній день подання заяв з вимогами до боржника 25.10.2023.

Судом встановлено, що до суду надійшли заяви з грошовими вимогами до боржника від ГУ ДПС у Чернігівській області та ОСОБА_2 у строки, передбачені ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Інших заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду,зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Так, за змістом заяви Головного управління ДПС у Чернігівській області, останнє просить суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 60 340,21грн (податковий борг в сумі 28 718,38грн, у тому числі: основний розмір податкового боргу - 20 856,98грн, штрафні санкції по податках - 7 861,40грн; борг (недоїмка) з ЄСВ фізичних осіб-підприємців в сумі 18 352,43грн, у тому числі: основний борг - 17 857,28грн, штраф - 468,20грн, пеня - 26,95грн; борг (недоїмка) з ЄСВ, нарахований на заробітну плату, в сумі 13 269,40грн та 5368,00грн судові витрати зі сплати судового збору за заявою.

Боржник перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області як платник податків за основним місцем.

Статтями 67, 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За змістом ст. 1, 14 Податкового кодексу України, останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачений обов`язок платника податків, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Станом на дату звернення до суду, згідно інтегрованих карток платника, які ведуться Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, за боржником обліковується наступний податковий борг:

- з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 28 208,38грн (основний борг - 20 856,98грн, штрафні санкції - 7 351,40грн);

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі штрафних (фінансових) санкцій 510грн.

Зобов`язання з єдиного податку.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України боржник самостійно обрав спрощену систему оподаткування шляхом подання до контролюючого органу заяви від 05.01.2012 № 162/н, де ним визначено 2 групу платника єдиного податку та розмір відповідної ставки єдиного податку - 20% до розміру мінімальної заробітної плати на 1 січня податкового (звітного) року.

На підставі п. 295.2 ст. 295 ПК України відповідачу нараховані наступні авансові внески:

- в загальній сумі 6 676,80грн за щомісячні податкові періоди з травня по грудень 2019 року (розмір щомісячних авансових внесків становить суму 834,60грн з термінами сплати: 20.05.2019, 20.06.2019, 20.07.2019, 20.08.2019, 20.09.2019, 20.10.2019, 20.11.2019, 20.12.2019). У зв`язку з наявною переплатою станом на граничну дату сплати авансового платежу за травень 2019 року в сумі 755.02грн. яка зарахована в рахунок погашення боргу, за зазначений податковий період заборгованість становить 79,58грн. З урахуванням того, що зобов`язання за щомісячні податкові періоди з червня по грудень 2019 року боржником не сплачені, загальний розмір боргу за 2019 рік становить 5 921,78грн;

- в загальній сумі 1 335,20грн за 2020 року (розмір щомісячних авансових внесків становить суму 944,60грн з термінами сплати: 20.01.2020, 20.02.2020, 20.03.2020, 20.04.2020, 20.05.2020, 20.06.2020, 20.07.2020, 20.08.2020, 20.09.2020, 20.10.2020, 20.11.2020, 20.12.2020);

- в загальній сумі 3 600,00грн за 2021 рік (розмір щомісячних авансових внесків становить суму 1200,00грн з термінами сплати: 20.01.2021, 20.02.2021, 20.03.2021).

Розмір авансових внесків та термін їх сплати визначені контролюючим органом на підставі п.293.2 ст.293, п.295.1 ст. 295 ПК України.

Крім того, за несплату авансових внесків з єдиного податку до боржника застосовані штрафні (фінансові) санкції в загальній сумі 7 351,40грн, а саме:

- в сумі 3 068,40грн за ППР від 07.05.2019 №, правомірність нарахування та стягнення боргу за якою підтверджено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 у справі №620/1965/20;

- в сумі 4 273грн за ППР від 19.05.2020, що прийнято за наслідками камеральної перевірки, результати якої оформлені актом від 08.05.2020 №147/25-01-50-05-23/.

Зобов`язання з податку на доходи.

За неналежне виконання зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, до боржника на підставі ППР від 31.10.2019 № застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 510 грн, правомірність нарахування та стягнення яких підтверджено рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 у справі №620/1965/20.

Сума грошових зобов`язань платника зі сплати податків є узгодженою оскільки: підтверджена відповідними рішеннями; визначена на підставі ППР, які станом на дату подачі цієї заяви платником податків в адміністративному та судовому порядку не оскаржені; нарахування авансових внесків з єдиного податку здійснювалось у зв`язку з самостійним обранням боржником спрощеної системи оподаткування.

Боржнику надіслана податкова вимога від 30.07.2019 №135431-50 відповідно до пунктів 59.1 та 59.4 ст.59 Податкового кодексу України. якими передбачено, що контролюючий орган надсилає податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання/вручення ППР, у разі коли у платника податків виник податковий борг, а також у разі коли платник податків самостійно подав податкову декларацію, але не погасив суми податкового зобов`язання у строк, установлений ПК України (без попереднього надсилання ППР).

ППР та податкова вимога надіслані платнику з дотриманням вимог п. 42.2 ст.42 ПК України (за місцезнаходженням платника, рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

Пунктом 59.5 ст.59 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Порядок стягнення коштів з рахунків платника податків регламентований пунктами 95.2, 95.3 ст.95 ПК України і передбачає наступне:

стягнення коштів платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги;

стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпункт 20.1.34, п.20.1 ст.20 ПК України надає право контролюючому органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Щодо дотримання заявником строків давності, то відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України з 18.03.2020 по останній календарний день місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст.102 цього Кодексу.

Згідно з Законом України № 2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та Інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (надалі - Закон №2120) дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зупинено на період дії воєнного стану (пункту 2 розділу II Закону № 2120).

Пунктом 3 розділу І Закону №2120 статтю 102 Податкового кодексу України доповнено пунктом 102.9 наступного змісту: «На період дії режиму воєнного стану зупиняється перебіг строків, визначних цим Кодексом, іншими законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Разом з тим, з 01.08.2023 пункт 102.9 ПК України виключено з Кодексу (ЗУ від 30.06.2023 №3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період воєнного стану).

Таким чином, з 18.03.2020 по 31.07.2023 перебіг строків було зупинений та з 01.08.2023 їх перебіг продовжено з урахування часу, що минув, до його зупинення.

У зв`язку з викладеним не можна вважати, що заявником пропущений строк звернення до суду щодо визнання грошових вимог за зобов`язаннями, що виникли у 2019-2020 роки.

Щодо заборгованості з ЄСВ

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-УІ (надалі - Закон №2464) боржник є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ).

Пунктами 1 та 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464 визначено, що обов`язками платника податку є своєчасне та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплата єдиного внеску, а також подання звітності з ЄСВ.

В порушення строків сплати ЄСВ, визначених частиною 8 статті 9 Закону №2464, боржник єдиний внесок не сплатив.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 9 Закону №2464).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою (п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Статтею 25 Закону №2464 визначено, що:

з метою стягнення недоїмки з ЄСВ у разі його несплати платником контролюючим органом надсилається боржнику вимога про сплату боргу (недоїмки);

у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник ЄСВ узгоджує її шляхом оскарження вимоги в адміністративному або судовому порядку;

не підлягають оскарженню зобов`язання зі сплати ЄСВ, самостійно визначені платником;

суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів з (п.4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Мінфіну № 449 від 20.04.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 07.05.2015 за №508/26953).

Зобов`язання боржника з ЄСВ становлять загальну суму 31 621,83грн, у тому числі:

- з ЄСВ для фізичних осіб-підприємців, що обрали спрощену систему оподаткування в сумі 18 352,43грн (основний борг - 17 857,28грн, штраф - 468,20грн, пеня - 26,95грн;

- з ЄСВ, нарахованого на суми заробітної плати, винагороди за цивільно-правовими договорами та допомоги по тимчасовій непрацездатності в сумі 13 269,40грн (основний борг).

Зазначені зобов`язання підтверджуються наступним:

- вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф 258-50 від 09.11.2020 на суму 27 826,68 грн, сформованою у зв`язку з несплатою боржником зобов`язань з ЄСВ у зазначеній сумі, на підставі його звітів (податкових розрахунків), де ним самостійно визначені такі зобов`язання;

- звітністю з ЄСВ за 2018-2019 роки, де платник самостійно визначив зобов`язання у зазначені періоди;

- рішенням Головного управління ДПС у Чернігівській області №766/Ж10/2404 від 20.01.2022 боржнику нараховані штрафні санкції та пеня в загальній сумі 495 грн. 15 коп. (штрафні санкції в сумі 468 грн. 20 коп. за період з 20.10.2017 по 23.07.2018 та пеня в сумі 26 грн.95 коп.).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за встановленою формою, що є відповідним додатком до Інструкції №449 (п.4 розділ VI Інструкції).

Строк давності щодо нарахування. застосування та стягнення сум недоїмки. Штрафів та нарахованої пені не застосовується (п. 16 ст. 25 Закону №2464, п. 13 розділу VIІ Інструкції).

Щодо нарахування зобов`язань із сплати ЄСВ для фізичних осіб-підприємців, що брали спрощену систему оподаткування, то у зв`язку з тим, що боржником у 2020 році не було подано звітність, нарахування зобов`язань було здійснено автоматично відповідно до ч.4 ст.5, ч.2 ст.6, ч.5 ст.8, с.8 ст. 9 Закону №2464.

Підстави та суми нарахованих зобов`язань з ЄСВ, податкових та грошових зобов`язань (основного боргу, штрафних (фінансових) санкцій та пені), а також період, за який нарахована пеня, підтверджуються інтегрованими картками боржника з відповідних видів податків та зборів.

Крім того, за подання даної заяви кредитором сплачено судовий збір у сумі 5 368,00грн, що підтверджується ГУ ДПС у Чернігівській областітіжним дорученням №2023 від 25.10.2023.

Від боржника до суду не надходило заперечень на грошові вимоги ГУ ДПС у Чернігівській області.

Керуючий реструктуризацією визнав кредиторські вимоги ГУ ДПС у Чернігівській області у сумі 60 340,21грн (податковий борг, штрафні санкції); не визнав судові витати по сплаті судового збору у сумі 5 368,00грн. оскільки кредитором не додано відповідних доказів.

Розглянувши заяву ГУ ДПС у Чернігівській області з грошовими вимогами до боржника, дослідивши матеріали справи та оцінивши додані до заяви докази, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених кредитором вимог, тому визнає ГУ ДПС у Чернігівській області кредитором боржника на загальну суму 65 708,21грн, з якої 20 856,98грн - податковий борг (друга черга реєстру вимог кредиторів), 31 126,68грн - борг (недоїмка) з ЄСВ (перша черга вимог кредиторів), 8 356,55грн - штрафні фінансові санкції (третя черга вимог кредиторів) та 5368,00грн - витрати зі сплати судового збору.

За змістом заяви ОСОБА_2 , останній просить суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 297 823,20грн, в тому числі 292 455,20грн заборгованість за договором безвідсоткової позики від 23.12.2019 та 5368,00грн судові витрати зі сплати судового збору за заявою.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 23.12.2019 між ОСОБА_2 (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Договір безвідсоткової позики (надалі - Договір).

Згідно з умовами Договору сторони обумовили наступне:

- Позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) доларів США, яка згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору є еквівалентною сумі 186329 (сто вісімдесят шість тисяч триста двадцять пять) грн. 00 коп. Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві вказану суму позики в строк встановлений цим Договором (п.1);

- цей договір позики є безвідсотковим (п.2);

- сторони підтверджують, що грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) доларів США, яка згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору є еквівалентною сумі 186329 (сто вісімдесят шість тисяч триста двадцять п`ять) грн. 00 коп., ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 в повному обсязі у момент укладення цього Договору, що підтверджується відповідною розпискою (п.3);

- Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві позику у строк до 30.12.2021 в доларах США в сумі 8000 (вісім тисяч) дол.США за офіційним курсом НБУ на день здійснення цього платежу (п.4);

- повернення позики повинно бути підтверджено Позикодавцем відміткою про одержання грошей на розписці, яку він зобов`язаний видати Позичальнику одночасно із отриманням платежу від Позичальника (п.5);

- даний Договір набуває чинності з моменту передання грошей і підписання його Сторонами та діє до моменту його остаточного виконання (п.8).

На виконання умов Договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 в повному обсязі грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) доларів США, яка згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору є еквівалентною сумі 186329 (сто вісімдесят шість тисяч триста двадцять п`ять) грн. 00 коп., що підтверджується даним Договором (п.3) та відповідною розпискою.

Як зазначає кредитор, ОСОБА_1 свої зобов`язання, визначені даним Договором не виконав, грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) доларів США у строк до 30.12.2021 не повернув.

Станом на день подання заяви заборгованість боржника за Договором становить 8000 (вісім тисяч) доларів США, яка згідно з офіційним курсом НБУ на дату подання заяви з грошовими вимогами (36,5569 грн/дол. США) є еквівалентною сумі 299 455,20грн.

Крім того, за подання даної заяви кредитором сплачено судовий збір у сумі 5 368,00грн.

Від боржника до суду не надходило заперечень на грошові вимоги ОСОБА_2 .

Керуючий реструктуризацією визнав кредиторські вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Вказана заборгованість боржником не погашена.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ПК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст. 1047 ПК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 599 ЦК України.

Поряд з цим, статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України. Законом України від 16.04.1991 № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), Законом України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Декретом № 15-93 встановлено режим здійснення валютних операцій на території України, визначено загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

У частині четвертій статті 5 Декрету № 15-93 наведено вичерпний перелік обставин, за яких особа, яка здійснює валютну операцію, має отримати на її здійснення індивідуальну ліцензію. Декретом № 15-93 не передбачено обов`язку в отриманні індивідуальної ліцензії на передачу/отримання між фізичними особами - резидентами/нерезидентами, які перебувають в Україні, іноземної валюти в позику.

Статтею 524 ПК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за договором безвідсоткової позики від 23.12.2019.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_2 кредитором боржника на суму 297 823,20грн, з якої 292 455,20грн (заборгованість за договором) із віднесенням до вимог другої черги та судові витрати кредитора у сумі 5 368,00грн (судовий збір).

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 1, 2, 9, 12, 13, 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредиторами у справі № 927/1241/23 по відношенню до фізичної особи - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):

- Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ел.пошта: ) з грошовими вимогами на суму 65 708,21грн, з якої 20 856,98грн - податковий борг (друга черга реєстру вимог кредиторів), 31 126,68грн - борг (недоїмка) з ЄСВ (перша черга вимог кредиторів), 8 356,55грн - штрафні фінансові санкції (третя черга вимог кредиторів) та 5368,00грн - судові витрати зі сплати судового збору, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

- ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса для листування: АДРЕСА_4 ) з грошовими вимогами на суму 297 823,20грн, в тому числі 292 455,20грн - вимоги другої черги та 5368,00грн судові витрати зі сплати судового збору, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 04.12.2023.

4. Керуючому реструктуризацією боржника у строк до 11.12.2023 подати до Господарського суду Чернігівської області план реструктуризації боргів боржника.

5. Визначити дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 14.12.2023 о 09:30 год. Засідання відбудеться у приміщені господарського суду Чернігівської області за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 20, зал судових засідань №305.

6. Копію даної ухвали надіслати: боржнику, керуючому реструктуризацією Лозовському В.М. ( АДРЕСА_5 ; е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), кредиторам: ГУ ДПС у Чернігівській області (код 44094124, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ел.пошта: ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса для листування: 03035, м. Київ, а/с №1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена лише в частині конкретних вимог кредиторів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Повний текст ухвали виготовлено 21.11.2023.

Суддя В.В. Моцьор