ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.10.2023 Справа №905/967/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Фурсов Я.О.,

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНКОПП НОМЕР_1 )

про стягнення 548 417,58 грн.

у судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явились.

До Господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 548 417,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №-КД-1 від 11.03.2021 щодо повернення кредитних коштів.

Ухвалою суду від 19.07.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) та відкрито провадження у справі.

Надсилання учасникам справи вищезазначеної ухвали здійснювалось шляхом електронного листування на електронні адреси (, ІНФОРМАЦІЯ_1).

Разом з цим, вищевказана ухвала була направлена відповідачу шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Господарського суду Донецької області враховуючи те, що місцезнаходженням відповідача, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, є тимчасово окупована територія.

Відповідач, правом на подання до суду відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, не скористався.

Враховуючи наведене, судом було сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру з метою отримання інформації щодо місцезнаходження ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на зазначені обставини, суд звернувся із запитом до Національної соціальної сервісної служби України, Міністерства соціальної політики України відносно ОСОБА_1 , можливої реєстрації його в якості внутрішньо переміщеної особи.

Від Національної соціальної сервісної служби України на електронну адресу суду, з накладанням кваліфікованого електронного підпису, надійшов лист, яким повідомлено, що Нацсоцслужба не є адміністратором та держателем ЄІБД ВПО, тому запитувана судом інформація відсутня.

Також, Міністерство соціальної політики України повідомило, що в ЄІБД ВПО міститься інформація про ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що ця особа була зареєстрована/фактично проживала: АДРЕСА_2 . Адреса листування/фактичного проживання з 29.04.2022: АДРЕСА_3 ; номер телефону: НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 03.10.2023, у зв`язку із тим, що відповідачем не було надано жодних документів впродовж розгляду справи, призначено судове засідання в режимі відеоконференції за участю всіх учасників судового процесу на 18.10.2023 о 10:30 год.

Відповідач був повідомлений про судовий розгляд справи на підставі відомостей, отриманих від Міністерства соціальної політики України, а саме:

1) SMS-повідомленням на номер телефону ( НОМЕР_2 );

2) шляхом електронного листування на електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_1);

3) засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" на адресу фактичного місцезнаходження (АДРЕСА_3). Згідно з поштовими повідомленнями та інформацією, яка розміщена на сайті АТ "Укрпошта" (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html), ухвала суду у справі відповідачем не отримана, з позначкою, що адресат відсутній за вказаною адресою.

18.10.2023 на електронну адресу суду, з накладанням кваліфікованого електронного підпису, від позивача надійшло повідомлення про причини неявки останнього у судове засідання, призначене на 18.10.2023 о 10:30 год.

У судове засідання 18.10.2023 учасники справи (їх представники) не з`явились.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст. 80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, суд встановив наступне.

11.03.2021 між АТ Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач) та ОСОБА_1 (далі - відповідач) було укладено кредитний договір №-КД-1 (далі - договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 1 000 000 грн. із терміном повернення 01.03.2023.

Пунктом 6.1 кредитного договору було визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

12.03.2021 на поточний рахунок відповідача були перераховані кредитні кошти в сумі 1 000 000 грн., що підтверджується копіями виписки по рахунку та платіжної інструкції.

11.03.2021 між АТ Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, відповідно до якої сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного у п.А.3 кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно з п. 2.1. Додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією Додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 14,41 % річних.

Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7,00%, але не більше Індекс UIRD (12 міс) + 6% (обмеження встановлюються на дату укладання цієї додаткової угоди).

Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в п. 2.3., 2.7. цієї Додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Пунктом 2.7. додаткової угоди визначено, що погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, що зазначені в додатку 1 (Графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди.

Для здійснення погашення кредиту та сплати інших платежів за кредитним договором відповідачу було відкрито рахунок типу 2909.

Згідно з п. 2.10. додаткової угоди у випадку порушення позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в п. А.З. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплатити банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних.

11.03.2021 між позивачем та відповідачем також був укладений договір про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якого відповідач підтвердив свої зобов`язання перед банком щодо погашення заборгованості за договором та сторони погодили продовжити строк користування позичальником кредитними коштами, та встановили кінцевий термін повернення кредиту та оплати процентів за його користування 01.07.2023.

Відповідно до підпункту "в" пункту 1 додаткової угоди позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією згідно з Порядком надання державних гарантій на портфельній основі у 2020, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1151 від 25.11.2020.

Згідно з пунктом 2.1. договору гарантії, укладеного між Міністром фінансів України, Марченко Сергієм Михайловичем та АТ КБ "Приватбанк" 31.12.2020, гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь бенефіціара (АТ КБ "Приватбанк") безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами (у т.ч. відповідачем) свої грошових зобов`язань перед беніфіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

За змістом п. 6.1. договору гарантії у разі здійснення гарантом виплати ССГ за будь-яким проблемним кредитом бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості принципала перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати ССГ та застосувати інструменти врегулювання заборгованості за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено бенефіціаром у найкоротші строки.

Відповідно до п. 6.2 договору гарантії з метою реалізації зворотньої вимоги (регресу) гаранта до принципала та на виконання статті 6 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік", вимог, передбачених пунктами 6.1. та 6.3. цього договору, бенефіціар, виступаючи на підставі Порядку та цього договору, зобов`язується здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу в судах.

Пунктом 6.8. договору гарантії визначено, що на суму простроченої заборгованості перед бюджетом бенефіціар нараховує пеню згідно з вимогами чинного законодавства у розмірі 120 % облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення, включаючи день погашення такох простроченої заборгованості перед бюджетом.

Відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені графіком платежів.

21.09.2022 позивачем було направлено до ОСОБА_1 повідомлення про розірвання договору №-КД-1 з вимогою здійснити погашення заборгованості у повному обсязі до 21.12.2022.

09.02.2023 позивачем була направлена до Міністерства фінансів України (гаранта) вимога на оплату за гарантією №117 на суму 249 666,32 грн.

Також, 09.02.2023 позивачем було надіслано на адресу відповідача повідомлення про відправлення вимоги гаранту.

07.03.2023 Міністерством фінансів України була перерахована сума сплати за гарантією у розмірі 249 666,32 грн.

Позивач вказує, що з урахуванням гарантійних виплат гаранта та часткових оплат заборгованості станом на 19.06.2023 заборгованість за кредитним договором становить 298 751,26 грн., з яких 249 666,32 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 49 084,94 грн. - заборгованість за процентами.

Заборгованість відповідача перед державним бюджетом становить 249 666,32 грн.

Розмір заборгованості підтверджується копіями виписок по рахункам типу 2063, 2068, 9860.

Суд зазначає, що відповідачем доказів оплати заборгованості не надано.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Відповідно до ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 548 417,58 грн., з яких 249 666,32 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 49 084,94 грн. - заборгованість за процентами, 249 666,32 грн. - заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення: 1) заборгованості за тілом кредиту у розмірі 249 666,32 грн. - задовольнити; 2) заборгованості за процентами у розмірі 49 084,94 грн. - задовольнити; 3) заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією у розмірі 249 666,32 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за тілом кредиту у розмірі 249 666,32 грн., заборгованість за процентами у розмірі 49 084,94 грн., заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією у розмірі 249 666,32 грн., витрати на оплату судового збору у розмірі 8 226,26 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 18.10.2023 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 23.10.2023.

Згідно з ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНКОПП НОМЕР_1 ).

Суддя О.М. Сковородіна