ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2023 Справа № 914/2748/23

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Коссака С.М. здійснив у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та без проведення судового засідання розгляд справи

за позовом: Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне підприємство Укроборонсервіс, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс, м. Львів

про стягнення збитків

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне підприємство Укроборонсервіс, м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс, м. Львів про стягнення коштів у сумі 36 209,00грн.

Також у прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2684,00грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 15.09.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та постановлено, що розгляд справи по суті починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі 18.10.2023 року, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Зокрема, відповідачу встановлено строк у 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано сторонам за їхніми юридичними адресами, зазначеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Поштова кореспонденція надіслана за адресою відповідача, яка містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 79018, м. Львів, вул. Олени Степанівни, 45А. Одночасно слід зазначити, що згідно відстеження поштового відправлення за №202, поштове відправлення адресоване відповідачу вручено за довіреністю 26.09.2023 року.

Окрім того, суд зауважує, що ухвала суду у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. До суду від відповідача жодних заяви чи клопотань процесуального характеру не надходило.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, та був повідомлений про розгляд справи, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням припису ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі.

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором поставки № Д29-5.1.1/281від 24.12.2021 року.

Позивач зазначає, що в порушення умов договору та чинного законодавства Відповідачем не зареєстровано податкові накладні щодо поставок товару згідно видаткових накладних №57 від 11 лютого 2022 року, №62 від 17 лютого 2022 року, №63 від 18 лютого 2022 року, що відповідно позбавляє Позивача права на віднесення сплачених сум ПДВ за такий товар до податкового кредиту та права зменшення свого податкового зобов`язання з ПДВ за відповідний звітний період, що призвело до невиконання умов договору та стягнення коштів у розмірі 36 209,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00грн.

Правова позиція відповідача

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив, хоча був повідомлений її розгляд, що підтверджується відстеженням поштового відправлення на сайті Укрпошти. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

24.12.2021 року між Державним підприємством «Укроборонсервіс» та ТзОВ «СМАРТ ФАБРІКС» укладено договір поставки № Д29-5.1.1/281, відповідно до п.1.1 якого, у порядку та на умовах, визначених даним договором, постачальник зобов`язується поставити покупцю у власність товар (код за ДК 021:2015 (CPV):18110000-3) Формений одяг, найменування, кількість та ціна якого визначаються згідно зі Специфікацією, яка міститься в Додатку №1 до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його в порядку та на умовах даного договору.

Відповідно до матеріалів справи, в рамках виконання даного договору 11.02.2022 року Відповідачем було поставлено товар на суму 67 734,00 грн, в т. ч. ПДВ 11 289,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 57 від 1 1.02.2022 року; 17.02.2022 року Відповідачем було поставлено товар на суму 50 196,00 грн, в т. ч. ГІДВ 8 366,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 62 від 17.02.2022 року; 18.02.2022 року Відповідачем було поставлено товар на суму 99 324,00 грн, в т. ч. ГІДВ 16 554,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 63 від 18.02.2022 року.

Загальна вартість поставленого товару складає 217 254,00 грн. у т.ч. ПДВ 36 209,00 грн., а вартість поставленого товару без ПДВ складає 181 045,00грн.

Згідно платіжного доручення №2921, товар сплачено позивачем 11.08.2022 року одним платежем у сумі 217 254,00 грн.

Позивач зазначає, що в порушення вказаних норм податкового законодавства Відповідачем не зареєстровано податкові накладні щодо поставок товару згідно видаткових накладних №57 від 11 лютого 2022 року, №62 від 17 лютого 2022 року, №63 від 18 лютого 2022 року, що відповідно позбавляє Позивача права на віднесення сплачених сум ПДВ за такий товар до податкового кредиту та права зменшення свого податкового зобов`язання з ПДВ за відповідний звітний період.

Підтвердженням факту відсутності реєстрації податкових накладних Відповідачем є дані з електронного кабінету Позивача (прінтскрін з електронного кабінету знаходиться в матеріалах справи).

В матеріалах справи відсутні докази того, що Відповідач вчинив усі передбачені законом дії для реєстрації податкових накладних.

23.05.2023 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою вих.№29/10-2688 компенсувати Позивачу понесені збитки у сумі 36 209,00 грн. У вимозі Відповідачу, керуючись статтею 530 Цивільного кодексу України, було встановлено семиденний строк від дня пред`явлення вимоги на повернення коштів. Вказану вимогу отримано Відповідачем 02.06.2023, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (в матеріалах справи).

Позивач стверджує, що відсутність реєстрації податкових накладних щодо оплат, перерахованих вище видаткових накладних, позбавляє позивача права на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту та права на зменшення свого податкового зобов`язання з ПДВ за відповідний звітний період.

Позивач зазначає, що стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають кошти у розмірі 36 209,00 грн.,

Норми права та мотиви суду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її у Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

В порушення вказаних норм податкового законодавства Відповідачем не зареєстровано податкові накладні щодо поставок товару згідно видаткових накладних: №57 від 11 лютого 2022 року, №62 від 17 лютого 2022 року, №63 від 18 лютого 2022 року, що відповідно позбавляє Позивача права на віднесення сплачених сум ПДВ за такий товар до податкового кредиту та права зменшення свого податкового зобов`язання з ПДВ за відповідний звітний період. Такі докази в матеріалах справи відсутні.

Підтвердженням факту відсутності реєстрації податкових накладних Відповідачем є дані з електронного кабінету Позивача (прінтскрін з електронного кабінету знаходиться в матеріалах справи).

В матеріалах справи відсутні докази того, що Відповідач вчинив усі передбачені законом дії для реєстрації податкових накладних.

23.05.2023 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою вих.№29/10-2688 компенсувати Позивачу кошти у сумі 36 209,00 грн., та в якій повідомлено відповідача про те що ним на вчинено передбачених законом дій для реєстрації податкових накладних, чим порушено права замовника (позивача) на віднесення вказаних сум ПДВ до податкового кредиту. Відповідач вказані вимоги не виконав, доказів реєстрації податкових накладних суду не надав.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до п. 2.7 укладеного між позивачем та відповідачем Договору, якщо у строки, передбачені Податковим кодексом України для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, постачальник не надасть належним чином оформлену податкову накладну в електронній формі та/або не здійснить її реєстрацію у єдиному реєстрі податкових накладних, покупець має право стягнути з постачальника неустойку в розмірі 20 відсотків від вартості послуг без урахування податку на додану вартість по такій видатковій накладній.

Відповідно до матеріалів справи, загальна вартість поставленого товару складає 217 254,00 грн. у т.ч. ПДВ 36 209,00 грн., а вартість поставленого товару без ПДВ складає 181 045,00грн. 20% від даної суми становить 36 209,00грн.

Отже, укладеним договором встановлено податкове застереження, суть якого зводиться до того, що продавець (постачальник) зобов`язується під час здійснення господарських операцій з поставки товарів (робіт, послуг) скласти та зареєструвати в Реєстрі податкові накладні у строки, встановлені договором, податковим законодавством, внаслідок чого покупець матиме право на формування податкового кредиту на суму податку на додану вартість, зазначену у таких податкових накладних. У разі порушення продавцем (постачальником) такої умови останній зобов`язується добровільно відшкодувати покупцю суму коштів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 1 березня 2023 року у справі № 925/556/21 зазначено, що законний майновий інтерес Покупця в отриманні права на податковий кредит з ПДВ випливає з господарської операції, яку він як платник податку здійснює з іншим платником податку, від дій якого залежить, чи буде цей майновий інтерес реалізовано, про що Велика Палата виснувала вище. Цей майновий інтерес не має своїм джерелом окремі спеціальні умови господарського правочину між продавцем і покупцем. Він виникає в силу норм податкового законодавства внаслідок відповідної господарської операції між платниками податку.

Слід зауважити, що включення в господарські договори положень про відповідальність продавця (виконавця послуг) за порушення обов`язку щодо складання та реєстрації податкової накладної та/або вчинення інших діянь, які можуть призвести до позбавлення покупця (замовника) можливості включити суму податку за відповідну операцію до складу податкового кредиту, є звичайною діловою практикою, що набула поширення у зв`язку зі змінами в податковому законодавстві з 1 січня 2015 року, про які йшлося вище.

За своєю правовою природою правочин, яким учасники господарської операції встановлюють відповідальність за ненадання зареєстрованої податкової накладної, порядок сплати штрафних санкцій, в частині, яка безпосередньо стосується майнового інтересу покупця в отриманні права на податковий кредит з ПДВ, є правочином про порядок врегулювання шкоди, спричиненої порушенням цього інтересу. Цей правочин може бути вміщений у відповідний господарський договір, на виконання якого здійснюється господарська операція, внаслідок якої у платника податку в силу закону виникає цей майновий інтерес.

Установлення сторонами такого правочину розміру штрафних санкцій, який перевищує дійсні втрати, пов`язані з утратою майнового інтересу покупця в отриманні права на податковий кредит з ПДВ, може мати зобов`язуючу дію для сторін правочину, однак не становить підстави для збільшення розміру відповідальності держави, коли втрата майнового інтересу була наслідком неправомірних рішень, дій чи бездіяльності контролюючого органу (п.8.52. 8.56).

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст.627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Виходячи з норм законодавства, враховуючи позицію ВП ВС суд доходить висновку, якщо умовами господарського договору на покупця (постачальника) покладено обов`язок щодо належного оформлення та реєстрації у визначений строк ПН, порушення цього обов`язку є відповідно порушенням господарського зобов`язання і спричинює застосування штрафних санкцій, встановлених у договорі. Відтак вимога позивача про стягнення коштів у розмірі 36 209,00грн. підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо вчинення ним усіх передбаченим законом дій для реєстрації податкових накладних, чим порушив умови укладеного між сторонами договору, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягають кошти у розмірі 36 209,00грн.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2684,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Смарт Фабрікс (79018, м. Львів, вул. Олени Степанівни, будинок 45А, ) на користь Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт - Державне підприємство Укроборонсервіс (02093, м. Київ, вул. Зеленого Отамана, 3а, ) кошти у розмірі 36 209,00грн. та 2684,00 грн. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Коссак С.М.