ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 Справа № 914/2192/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни ГОРЕЦЬКОЇ, при секретарі Марті ПРИШЛЯК, розглянувши в підготовчому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м. Київ,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина», м. Дрогобич,

про стягнення заборгованості,

представники сторін

від позивача: Лаган Я. Ю.;

від відповідача: не з`явився

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина» про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 24.07.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено в відповідних ухвалах суду.

В судовому засіданні 13.11.2023 представник позивача забезпечив участь в режимі відеоконференції, відповідач явку уповноваженого представника не зазпечив.

Враховуючи, що зібраних матеріалів достатньо для з`ясування обставин справи та прийняття рішення, судом 13.11.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання по договору №11/07/04/6-Г від 21.02.2023 відповідно до якого позивач, через свою структурну одиницю Долинський газопереробний завод ПАТ «Укрнафта», зобов`язувався передати відповідачеві протягом січня 2023 грудня 2023 газ в об`ємі 22 824,00 тисяч м3, а відповідач прийняти та оплатити газ на умовах визначених договором.

Станом на 24.10.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 92 915 480,40 грн.

Позиція відповідача

Відповідача правом на подання відзиву не скористався, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

21.02.2023 між ПАТ «Укрнафта» та ПАТ «НПК - Галичина» укладено договір №11/07/04/6-Г (надалі по тексту також - договір), відповідно до якого Позивач, через свою структурну одиницю - Долинський газопереробний завод ПАТ «Укрнафта», зобов`язувався передати Відповідачеві протягом січня 2023 - грудня 2023 газ в об`ємі 22 824,000 тисяч м3, а Відповідач прийняти та оплатити газ на умовах визначених договором.

Згідно умов договору (п. 4.1) та додаткових угод до нього, ціна за 1 000 (одну тисячу) м3 кубічних метрів, без врахування вартості транспортування газу по території України, становила 4 440,00 грн в т. ч. ПДВ - 740,00 грн.

Оплата за газ, згідно п. 5.1 договору, здійснюється Покупцем у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця до 20 числа місяця, наступного за звітним, виключно на основі двостороннього акту про фактичні об`єми кількості переданого газу.

Так зокрема, протягом січня 2023 - вересня 2023 включно між Позивачем та Відповідачем складені наступні двосторонні акти про фактичні об`єми кількості переданого газу:

- за січень 2023 - 2 489,195 тис. м3 на суму 11 052 025,80 грн (акт прийому передачі газу від 31.01.2023);

- за лютий 2023 2 193,449 тис. м3 на суму 9 738 913 ,56 грн (акт прийому передачі газу від 28.02.2023);

- за березень 2023 2 430,000 тис. м3 на суму 10 789 200,00 грн (акт прийому передачі газу від 31.03.2023);

- за квітень 2023 2 286,671 тис. м3 на суму 10 152 819,24 грн (акт прийому передачі газу від 31.04.2023);

- за травень 2023 2 514,461 тис. м3 на суму 11 164 206,84 грн (акт прийому передачі газу від 31.05.2023);

- за червень 2023 2 077,192 тис. м3 на суму 9 222 732,48 грн (акт прийому передачі газу від 30.06.2023);

- за липень 2023 2 372,724 тис. м3 на суму 10 534 894,56 грн (акт прийому передачі газу від 31.07.2023);

- за серпень 2023 2 418,977 тис. м3 на суму 10 740 257,88 грн (акт прийому передачі газу від 31.08.2023);

- за вересень 2023 2 144,241 тис. м3 на суму 9 520 430,04 грн (акт прийому передачі газу від 30.09.2023).

Разом за період з січня 2023 по вересень 2023 включно Позивачем передано Відповідачу газу об`ємом 20 926,91 тисяч м3 на загальну суму - 92 915 480,40 грн (20 926,91 х 4 440,00 = 92 915 480,40 грн, або 11 052 025,80 грн + 9 738 913,56 грн + 10 789 200,00 грн + 10 152 819,24 грн + 11 164 206,84 + 9 222 732,48 + 10 534 894,56 + 10 740 257,88 + 9 520 430,04 = 92 915 480,40 грн).

Акти прийому передачі газу за вказаний період підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір №11/07/04/6-Г від 21.02.2023 відповідно до якого Позивач, через свою структурну одиницю - Долинський газопереробний завод ПАТ «Укрнафта», зобов`язувався передати Відповідачеві протягом січня 2023 - грудня 2023 газ в об`ємі 22 824,000 тисяч м3, а Відповідач прийняти та оплатити газ на умовах визначених договором.

Як передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 193 Господарського кодексу України (надалі також - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Сторонами підписано акти приймання передачі газу за період з січня по вересень 2023, вказані акти скліплені печатками сторін, заборгованість відповідачем не спростована, доказів погашення заборгованості не представлено.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно часини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату поставленого газу та послуг по транспортуванню газу Покупець сплачує на користь Продавця, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 0,05% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу, а також відшкодовує понесені Продавцем реальні збитки.

Судом перевірено розрахунок пені та встановлено, що такий проведено вірно. Стягненню підлягає пеня в розмірі 5 916 772,76 грн.

Позивач в порядку ст. 625 ЦК України нарахував інфляційні втрати та 3 % річних. Розрахунок проведено вірно, стягненню підлягають інфляційні втрати в розмірі 703 429,72 грн та 3% річних на загальну суму 972 620,18 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування вірогідності доказів на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами доведено наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог, внаслідок чого суд вирішив позов задовольнити повністю.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача по справі.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс - Галичина» (, 82103, м. Дрогобич вул. Бориславська, 82) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (, 04053, м. Київ вул. Провулок Несторівський, 3/5) 92 915 480,40 грн (дев`яносто два мільйони дев`ятсот п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят гривень 40 коп) основного боргу, 5 916 772,76 грн (п`ять мільйонів дев`ятсот шістнадцять тисяч сімсот сімдесят дві гривні 76 коп) пені, 972 620,18 грн (дев`ятсот сімдесят дві тисячі шістсот двадцять гривень 18 коп) 3% річних та 703 429,72 грн (сімсот три тисячі чотириста двадцять дев`ять гривень 72 коп) інфляційних витрат.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс - Галичина» (, 82103, м. Дрогобич вул. Бориславська, 82) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (, 04053, м. Київ вул. Провулок Несторівський, 3/5) 939 400,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Горецька З.В.