ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. Справа№ 910/14313/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Козир Т.П.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Скляров В.О.,

від відповідача - Буханистий О.В.,

від третьої особи - Левіна Н.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 (повний текст рішення складено 10.08.2023)

у справі № 910/14313/22 (суддя Приходько І.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на московському"

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання додаткової угоди укладеною, -

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на московському" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання додаткової угоди укладеною.

В обґрунтування позову позивач посилається на прийняття відповідачем рішення про зміну розміру плати за оренду земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва та відмовою Київської міської ради вносити відповідні зміни до договору шляхом підписання додаткової угоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано укладеною додаткову угоду між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на Московському" та Київською міською радою до Договору оренди земельної ділянки від 27.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 420, площею 1,7744 Га, яка розташована у Оболонському районі м. Києва по проспекту Степана Бандери, 22 (кадастровий номер :78:191:0040) замінивши пункт 1 та 2.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Київради № 5449/5490 від 13.09.2022 року відбулась зміна ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, при цьому позивач дотримався порядку, визначеного чинним законодавством України щодо внесення змін до договору, а тому місцевий господарський суд дійшов висновку, що наявні підстави для внесення змін до умов договору в частині розміру ставки орендної плати, передбаченої п. 4.2 договору від 27.12.2018 року, у період з 01.03.2022 року по 31.05.2022 року. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що запропонована позивачем редакція додаткової угоди була розроблена стосовно змін в договорі на підставі згоди сторін, поряд з цим, спір у даній справі вирішується в судовому порядку, що унеможливлює визнання укладеної додаткової угоди в редакції, запропонованій позивачем, позовні вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди є обґрунтованими в частині необхідності внесення змін до договору щодо розміру орендної плати, проте не в запропонованій позивачем редакції, яка передбачає внесення змін за взаємною згодою сторін.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Київська міська рада звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема скаржник вважає, що матеріали справи свідчать про те, що Київською міською радою рішення про внесення змін до договору оренди не приймалось щодо зміни розміру орендної плати, а в умовах самого договору оренди відсутня така підстава для внесення змін, як рішення Київської міської ради про бюджет міста.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2023 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 року та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/14313/22.

28.09.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/14313/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 року у справі №910/14313/22 та призначено розгляд справи на 22.11.2023 року.

13.10.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

В судовому засіданні 22.11.2023 року представники відповідача та третьої особи надали усні пояснення по справі, відповіли на запитання суду, просили задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоцентр на московському" (далі - Позивач/Орендар) та Київською міською радою (далі - Відповідач/Орендодавець) було укладено договір оренди земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 420 (далі - Договір, а.с. 7-10).

Відповідно до пункту 1.1. Договору орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 24.04.2018 року № 651/4715 передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або Земельна ділянка), визначену цим Договором, для будівництва, експлуатації та обслуговування демонстраційно-торговельного центру з комплексом супутніх послуг. Земельна ділянка, яка є об`єктом оренди, належить до земель комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 12511070 від 07.12.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Згідно пункту 2.1. Договору об`єктом оренди відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, рішення Київської міської ради від 24.04.2018 року № 651/4715 та цього Договору є Земельна ділянка з наступними характеристиками: кадастровий номер - :78:191:0040; місце розташування - проспект Степана Бандери, 22 в Оболонському районі м. Києва; цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; ??вид використання - для будівництва, експлуатації та обслуговування демонстраційно-торговельного центру з комплексом супутніх послуг; ??розмір (площа) - 1,7744 га.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що Договір укладено на 10 (десять) років.

У відповідності до пункту 4.1. Договору орендна плата за Земельну ділянку становить платіж, який Орендар самостійно розраховує та вносить Орендодавцеві за користування Земельною ділянко у грошовій формі.

Згідно до пункту 4.2. Договору річна орендна плата за Земельну ділянку встановлюється у розмірі 5 (п`яти) відсотків від її нормативної грошової оцінки. У випадку, коли розташовані на Земельній ділянці будівлі, споруди або їх частини здаються в оренду іншим суб`єктам, орендна плата за Земельну ділянку встановлюється у розмірі 6 (шести) відсотка від і нормативної грошової оцінки пропорційно орендованій площі будівель, споруд або їх частин. Обчислення розміру орендної плати за Земельну ділянку здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Згідно з розрахунком розміру орендної плати за Земельну ділянку від 06.11.2018 року № Ю-45788 (за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2006 року № 1724) річна орендна плата за Земельну ділянку становить 5 903 296,97 грн. на рік.

Пунктом 4.3. Договору сторони погодили, що у випадку, якщо протягом п`яти місяців з моменту набрання чинності рішенням Київської міської ради, зазначеним у п.п. 1.1. цього Договору, Орендарем не вчинено необхідних та достатніх дій, спрямованих на укладення цього Договору згідно з чинним законодавством, то розмір річної орендної плати (зазначений у п.п. 4.2. Договору) на період, аналогічний терміну прострочення укладання договору оренди землі, встановлюється у подвійному розмірі, але не більше дванадцяти відсотків від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки.

Згідно пункту 4.6. Договору розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття рішення Київською міською радою про внесення змін до цього Договору і укладення договору про внесення відповідних змін до цього Договору та з урахуванням п.п. 4.7. даного Договору.

Відповідно до пункту 4.7. Договору розмір орендної плати переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених Договором, зміни граничних розмірів орендної пати, визначених Податковим кодексом України, погіршення стану орендованої Земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами, та у інших випадках, передбачених законом, за згодою сторін, але не частіше, ніж один раз у рік. Після прийняття рішення Київської міської ради про внесення змін до цього Договору в частині розміру річної орендної плати Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату відповідно до нової орендної ставки.

Згідно до пункту 11.1. Договору всі зміни та/або доповнення до цього Договору вносяться за згодою сторін. Згодою або запереченням орендодавця на зміни та/або доповнення до цього договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. 27.12.2018 року за № 420.

13.09.2022 року Київською міською радою прийнято рішення № 5449/5490, яким внесено зміни до п. 19.13 рішення Київської міської ради від 09.12.2021 року № 3704/3745 "Про бюджет міста Києва на 2022 рік", зокрема, пунктом 1.3 рішення від 13.09.2022 року № 5449/5490 установлено, що з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року застосовується ставка орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки) в розмірі 0 відсотка. (а.с. 52).

17.10.2022 року позивач звернувся до відповідача з листом за вих. № 4, у якому просив укласти додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 27.12.2018 року № 420, зокрема, в частині внесення змін щодо розміру орендної плати на період з 01.03.2022 року по 31.05.2022 року за земельну ділянку в розмірі 0 відсотка від її нормативної грошової оцінки. (а.с. 12).

До вказаного листа позивачем додано проект додаткової угоди, підписаної зі сторони позивача. (зворот а.с. 12).

В свою чергу листом № 05716-13724 від 11.11.2022 року Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надав відповідь якій зазначив, що вказані вище рішення Київської міської ради не містять обов`язку вносити відповідні зміни до договору оренди. Крім того, вказано на необхідність нотаріального посвідчення вказаного договору. У зв`язку з чим, пропозиція про підписання додаткової угоди не може бути задоволена. (а.с. 14).

Також в матеріалах справи наявне рішення Київської міської ради від 20.04.2023 року за № 6311/6352 "Про уточнення механізму реалізації пільг зі сплати орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва", яким з метою приведення у відповідність істотних умов договорів оренди земельних ділянок, зокрема, вирішено: враховуючи, що підпунктом 19.13 пункту 19 рішення Київської міської ради від 09 грудня 2021 року № 3704/3745 "Про бюджет міста Києва на 2022 рік" встановлено, що з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року застосовується ставка орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки) в розмірі 0 відсотка, орендарям земельних ділянок комунальної власності територіальної громади міста Києва забезпечити укладення відповідних додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок комунальної власності територіальної громади міста Києва (пункт 1 рішення). (а.с. 91).

Отже, спір у даній справі на думку позивача виник у зв`язку з тим, що відповідач безпідставно ухиляється внести відповідні зміни до укладеного договору оренди земельної ділянки від 27.12.2018 року щодо розміру орендної плати у вказаний період, що на думку позивача є неправомірним.

Предметом спору у справі, що переглядається є вимога позивача про визнання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 27.12.2018 року щодо зміни розміру орендної ставки укладеною.

Місцевий господарський суд ухвалюючи оскаржуване рішення, посилався на положеннями ст.ст. 11, 626-628, 632, 651, 792 Цивільного кодексу України, ст.ст. 187, 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 14, 288 Податкового кодексу України, ст.ст. 13, 15, 21, 30 Закону України «Про оренду землі», застосувавши які у сукупності із умовами пунктів 4.6, 11.1 Договору оренди та п. 1.3 рішення № 5449/5490 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 09.12.2021 року № 3704/3745 «Про бюджет міста Києва на 2022 рік», дійшов висновку про наявність підстав для внесення змін до умов Договору оренди шляхом доповнення пункту 4.2. розділу 4 Договору «Орендна плата» новими підпунктом 4.2.1. наступного змісту: « 4.2.1. З 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року застосовується ставка орендної плати за Земельну ділянку у розмірі 0 (нуль) відсотків від її нормативної грошової оцінки.».

Київська міська рада, заперечуючи проти позовних вимог, а також у апеляційній скарзі наполягає на відсутності правових підстав для внесення змін до чинного Договору оренди, посилаючись на те, що рішення № 5449/5490 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 09.12.2021 року № 3704/3745 «Про бюджет міста Києва на 2022 рік» не встановлює такого обов`язку Київської міської ради, а окремого рішення, зокрема щодо приведення Договору оренди землі у відповідність до прийнятого Київрадою рішення №5449/5490 або про внесення змін до Договору оренди землі - не приймалось.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам сторін, колегія суддів погоджується із мотивами, викладеними судом першої інстанції в оскаржуваному відповідачем рішенні суду виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується учасниками спору, правовідносини між ними в частині оренди земельної ділянки з наступними характеристиками: кадастровий номер - :78:191:0040; місце розташування - проспект Степана Бандери, 22 в Оболонському районі м. Києва; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення - 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; вид використання - для будівництва, експлуатації та обслуговування демонстарційно-торговельного центру з комплексом супутніх послу; розмір (площа) - 1,7744 га врегульовані Договором оренди землі від 27.12.2018 року, Цивільним, Господарським та Податковим кодексами України, а також Законом України «Про оренду землі».

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільного кодексу України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У статті 626 Цивільного кодексу України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 Цивільного кодексу України).

У пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

Також у статті 627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За статтею 648 Цивільного кодексу України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до пункту 4.2 Договору оренди, річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 5 відсотків від її нормативної грошової оцінки.

Пунктом 4.6 Договору оренди передбачено, що розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття рішення Київською міською радою про внесення змін до цього договору і укладення договору про внесення відповідних змін до цього Договору та з урахуванням пункту 4.7 даного договору.

Згідно з пунктом 4.7 договору оренди розмір орендної плати переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, погіршення стану орендованих Земельних ділянок не з вини орендаря, що підтверджено документами, та у інших випадках, передбачених законом, за згодою сторін, але не частіше, ніж один раз у рік. Після прийняття рішення Київської міської ради про внесення змін до цього договору в частині розміру річної орендної плати орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату відповідно до нової орендної ставки.

13.09.2022 року Київською міською радою прийнято рішення № 5449/5490 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 09.12.2021 року № 3704/3745 «Про бюджет міста Києва на 2022 рік» (далі - Рішення від 13.09.2022), відповідно до пункту 1.3 якого пункт 19.13 вищевказаного рішення Київської міської ради від 09.12.2021 року № 3704/3745 було доповнено абзацом, згідно з яким установлено, що з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року застосовується ставка орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки) в розмірі 0 відсотка.

Переглядаючи спір в апеляційному порядку, колегія суддів виходить з того, що за змістом статей 632, 651 Цивільного кодексу України та статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору, в тому числі у частині розміру орендної плати, здійснюється за взаємною згодою сторін, а за відсутності такої згоди договір може бути змінено за рішенням суду лише у випадках, передбачених умовами договору або в силу закону.

Тобто визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності вирішується за згодою сторін договору оренди земельної ділянки із закріпленням такого розміру орендної плати в договорі оренди.

Надаючи оцінку умовам пунктів 4.6, 4.7 Договору оренди, колегія суддів приходить до висновку, що прийняття Київською міською радою відповідного рішення про зміну відсоткової ставки, за якою розраховується розмір орендної плати за землю - є погодженою сторонами умовою внесення змін до договору оренди землі від 27.12.2018 року.

Відповідно, оскільки матеріалами справи підтверджується звернення орендаря до орендодавця із вимогою про внесення змін до договору, та відмова орендодавця про внесення змін у добровільному порядку, колегія суддів вважає мотивованим висновок суду першої інстанції про те, що така зміна умов договору оренди має бути здійснена у судовому порядку як захист порушених прав орендаря.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Водночас, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що 20.04.2023 року Київською міською радою прийнято рішення № 6311/6352 «Про уточнення механізму реалізації пільг зі сплати орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва».

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно із частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

У преамбулі рішення Київради № 6311/6352 зауважено, що відповідно до статей 140, 144 Конституції України, Законів України «Про оренду землі», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про столицю України - місто-герой Київ», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-IX, керуючись рішенням Київської міської ради від 09.12.2021 №3704/3745 «Про бюджет міста Києва на 2022 рік», рішенням Київської міської ради від 23.06.2011 року №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві», рішеннями Конституційного Суду України від 26.03.2002 року №6-рп/2002 та від 16.04.2009 року №7-рп/2009, з метою приведення у відповідність істотних умов договорів оренди земельних ділянок Київська міська рада вирішила наступне.

Враховуючи те, що підпунктом 19.13 пункту 19 рішення Київської міської ради від 09.12.2021 року №3704/3745 «Про бюджет міста Києва на 2022 рік» встановлено, що з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року застосовується ставка орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки) в розмірі 0 відсотків, орендарям земельних ділянок комунальної власності територіальної громади міста Києва забезпечити укладення відповідних додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок комунальної власності територіальної громади міста Києва (п. 1 рішення Київради №6311/6352).

Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомити орендарів земельних ділянок комунальної власності територіальної громади міста Києва про прийняття цього рішення за допомогою засобів поштового зв`язку (АТ «Укрпошта») шляхом відправлення рекомендованих листів із повідомленням про вручення (п. 2 рішення Київради №6311/6352).

У разі якщо під час дії воєнного стану або протягом одного року з дня припинення або скасування воєнного стану у встановленому порядку орендар не забезпечив вжиття заходів для укладення додаткової угоди, визначеної пунктом 1 цього рішення, вважається, що пропозиція про укладення додаткової угоди відхилена (п. 3 рішення Київради № 6311/6352).

Уповноважити директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підписання від імені територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок, передбачених цим рішенням та щоквартально надавати Київській міській раді інформацію про підписання додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок (п.4 рішення Київради №6311/6352).

Таким чином, положення п.п. 1-3 наведеного рішення Київради №6311/6352 спростовують доводи заявника апеляційної скарги про необхідність прийняття радою окремого рішення про внесення змін до договору та про відсутність у Київради обов`язку вносити зміни до вже існуючих договорів оренди.

Такий обов`язок, щодо невизначеного кола орендарів земель комунальної власності Київська міська рада встановила самостійно, ухваливши рішення № 5449/5490 від 13.09.2022 року та надавши орендарям землі пільгу у період з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року, визначивши, що у ці місяці застосовується ставка орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки) в розмірі 0 відсотка.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.4 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - залишенню без змін.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 року у справі №910/14313/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 року у справі №910/14313/22 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/14313/22.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.11.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Т.П. Козир

А.О. Мальченко