ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" жовтня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2168/23

За заявою Державного підприємства «Чайка»

про відстрочення виконання рішення суду

У справі за позовом Товариства з обмежено відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД+»

до Державного підприємства «Чайка»

про стягнення 1 102 177,70 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Серпутько Г.М (довіреність № 06/06 від 06.06.2023 року).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД +» (далі - позивач, ТОВ «ВЕТЕРАНО ГАРД +»), звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Чайка» (далі - відповідач, ДП «Чайка») про стягнення 1 102 177,70 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.09.2023 року у справі 911/2168/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАНО ГАРД +» задоволено в повному обсязі, присуджено стягнути з Державного підприємства «Чайка» заборгованість у розмірі 1 102 177,70 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 16 532,67 грн.

18.09.2023 року через канцелярію Господарського суду Київської області від Державного підприємства «Чайка» надійшла заява № 536 від 15.09.2023 року про відстрочення виконання судового рішення у справі № 911/2168/23.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.09.2023 року заяву Державного підприємства «Чайка» № 536 від 15.09.2023 року про відстрочення виконання судового рішення у справі № 911/2168/23 призначено до розгляду на 04.10.2023 року.

28.09.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подано заперечення на заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на скрутне фінансове становище, що наразі унеможливлює своєчасне виконання рішення суду про стягнення заборгованості, проти якої відповідач не заперечує. У зв`язку з наведеними обставинами, та для можливості реалізувати свою сільськогосподарську продукцію - просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 року у справі 911/2168/23 на шість місяців.

Позивач, у своїх запереченнях зазначає на безпідставність поданої відповідачем заяви, вважає, що ухвалене рішення суду в силу вимог Конституції України та Господарського процесуального кодексу України зобов`язано виконуватися в незалежності від фінансового становища відповідача. Окрім того, зазначає, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів фактів виникнення для відповідача об`єктивних обставин неможливості виконання рішення суду. У зв`язку із чим, просить відмовити у задоволені заяви про відстрочення виконання судового рішення у справі № 911/2168/23.

В судове засідання 04.10.2023 року представник позивача не з`явився, представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовільнити.

Розглянувши заяву про відстрочення виконання судового рішення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з вищевказаної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відстрочення виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочення судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочення рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника (Аналогічна правова позиція наведена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 2-54/08).

Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Суд також звертає увагу на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19 та 03.09.2020 у справі № 905/30/16.

Так, касаційним судом зазначено, що питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Згідно зі ст. ст. 73 та 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення відповідач посилався на скрутне фінансове становище, сезонну свою діяльність, а також на значні витрати на допоміжні матеріали для отримання якісної сільськогосподарської продукції.

На підтвердження вказаних аргументів Державним підприємством «Чайка» надано суду копію балансу (звіту про фінансовий стан), копії банківських виписок, довідку про розмір заборгованості, а також інформацію з Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Суд зазначає, що поданими відповідачем доказами не підтверджено наявності виняткових обставин у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне виконання судового рішення та які б могли бути підставою для відстрочення його виконання.

Суд також зазначає, що відповідач неодноразово, починаючи з 2022 року прострочував виконання грошового зобов`язання за укладеними договорами, а тому на переконання суду, враховуючи відсутні з боку відповідача належних та допустимих доказів, які б передбачали виняткові обставин неможливості негайно виконати ухвалене судом рішення - на переконання суду, відстрочення виконання рішення суду повторно призведе до порушеного права позивача, щодо якого останній звертався до суду із позовною заявою.

Окрім того, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Такі обставини як наявність або відсутність економічного ефекту від укладених в ході підприємницької діяльності договорів та зростання договірних зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності є комерційним ризиком і суб`єкт підприємницької діяльності повинен самостійно нести відповідальність за власні комерційні ризики.

Отже, вказані вище правові норми зазначають, що підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що як наслідок, покладає на останнє нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності. Ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно неприбутковість відповідача стосується виключно діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Складне фінансове становище відповідача, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, не може бути безумовною підставою для надання відстрочки виконання судового рішення.

Відсутність коштів, не дає право відповідачу (боржнику) не виконати рішення суду та не являється поважною причиною для його невиконання та не є об`єктивно-поважною причиною для його відстрочення.

Доказів реальної можливості виконати рішення суду у справі, за умови надання судом відстрочення виконання, боржником суду не надано, згоди стягувача на відстрочення виконання рішення суду не отримано.

При цьому, тривале невиконання зобов`язання щодо погашення заборгованості за договорами з боку відповідача призведе до порушення прав позивача в частині подальшого ведення своєї підприємницької діяльності.

Враховуючи викладене вище, оскільки відповідачем не доведено існування виключних обставин, які б підтверджували дійсне ускладнення або неможливість виконання судового рішення, заява Державного підприємства «Чайка» про відстрочення виконання судового рішення в справі № 911/2168/23 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 73, 74, 76, 77, 234, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені зави про відстрочення виконання судового рішення Господарського суду Київської області від 13.09.2023 року у справі № 911/2168/23.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку і в строки встановлені, ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін