ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2023 р. м. Житомир Справа № 906/918/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання Круглецької А.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: Сичов Д.В. - адвокат, довіреність №01/04 від 04.04.2023,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Малого приватного підприємства "Мета"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш"

про стягнення 467 439,82грн

Процесуальні дії у справі.

Мале приватне підприємство "Мета" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш" про стягнення 467 439,82грн відшкодування вартості користування земельною ділянкою, а також судових витрат.

Ухвалою від 11.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 06.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 20.10.2023.

У судовому засіданні 20.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/918/23 до судового розгляду по суті на 15.11.2023.

30.10.2023 представник ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" через підсистему "Електронний суд" надіслав до суду заяву про розгляд справи, призначеної на 15.11.2023, без його участі; у задоволенні позову просив відмовити.

У судовому засіданні 15.11.2023 представник Малого приватного підприємства "Мета" позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

В засіданні суду 15.11.2023 суд оголосив зміст заперечень відповідача на позов.

Суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами, заслухав заключне слово представника позивача.

15.11.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Стислий виклад позицій сторін у справі.

Згідно з позовними вимогами, ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" є власником приміщення площею загальною площею 5 012,9 кв. м за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8, що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :08:000:0103, яка перебуває у власності МПП "Мета". Позивач зазначає, що ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" користується земельною ділянкою з кадастровим номером :08:000:0103, однак коштів за користування нею не сплачує, спричиняючи МПП "Мета" збитки.

У відзиві на позовну заяву ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" зазначило, що не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, споруда розташовані. Вказує, що МПП "Мета" не враховує приписи ч. 1 ст. 120 ЗК України, згідно з якими у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Також представник відповідача не погоджується з проведеними нарахуваннями, які МПП "Мета" просить стягнути на свою користь (а.с. 59-61).

У відповіді на відзив МПП "Мета" вказує, що у позовній заяві наведено детальний розрахунок розміру доходу, що підлягає відшкодуванню позивачу, відповідно до норм Земельного кодексу України та Податкового кодексу України. Зазначає, що розмір земельного податку, який сплачує підприємство, не варто брати до уваги, оскільки для набуття у власність земельної ділянки понесені фінансові затрати, а також, що у випадку надання в оренду чи інше право користування, позивач міг би отримувати прибуток від користування його майном іншими особами. Вказує, що одночасний перехід права власності на земельну ділянку з об`єктом нерухомого майна застосовується у випадку, якщо відчужувач нерухомого майна має на праві власності або праві користування земельну ділянку. Проте, МПП "Мета" не відчужувало на користь ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" будь-яке нерухоме майно, зокрема, приміщення загальною площею 5 012,9 кв. м за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8, тому посилання представника відповідача на застосування приписів ч. 1 ст. 120 ЗК України вважає безпідставни (а.с. 73-75).

ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" заперечення у відповідь на відзив до суду не надсилало.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Малому приватному підприємству "Мета" належить на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0103 загальною площею 1,6031 га, розташована за адресою: м. Коростень, вул.Білокоровицьке шосе, 8 на території Поліської сільської ради, що підтверджується свідоцтвом від 24.12.2012, виданим приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С. (а.с.11).

24.12.2012 Мале приватне підприємство "Мета" здійснило реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0103, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.08.2020 НВ-020. Загальні відомості про земельну ділянку: місце розташування - Житомирська область, м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8 на території Поліської сільської ради; цільове призначення, вид використання земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с.12-16).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш" є власником приміщень загальною площею 5 012,9 кв.м. за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8, які були придбані за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 15.01.2020, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за №25 (а.с.25-29).

Пунктом 1.3. цього договору передбачено, що об`єкт нерухомого майна перебуває на земельній ділянці загальною площею 1,6031 га з кадастровим номером :08:000:0103. Вказана земельна ділянка продавцю не належить, договір щодо її відчуження не посвідчувався.

Як стверджує МПП "Мета", ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" безоплатно використовує належну позивачу земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0103, а також передає у строкове платне користування третім особам свої нежитлові приміщення, які перебувають на цій земельній ділянці.

МПП "Мета" надано витяг з експертного висновку (сторінки 53-56), згідно з яким нерухоме майно за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8, що перебуває у власності ТОВ "Коростенський завод Трансмаш", займає забудовану площу земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103 площею 1,6031 га, що розташована за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8 на території Поліської сільської ради, та перебуває у власності Малого приватного підприємства "Мета", в розмірі 6 264,5 кв.м (0,62645 га) або 39 % площі земельної ділянки (а.с.17-19).

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1,6031 га з кадастровим номером :08:000:0103 становить 3 525 189,59 грн, що вбачається з витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 18.08.2020 (а.с.9-10).

19.11.2020 МПП "Мета" надіслало ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" два примірники проекту договору про оплатне встановлення сервітуту на частину земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103, площею 0,8 га для проходу співробітників товариства та проїзду транспортних засобах працівників товариства до будівель з визначеною платою за користування сервітутом у розмірі 20 000,00 грн на місяць. До проекту договору додано два примірники акта встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки і схематичне зображення (абрис) земельної ділянки (а.с. 31-40). Вказані документи ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" отримало 02.12.2020 (а.с.41).

Як стверджує МПП "Мета", ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" не надало відповіді на пропозицію про укладення договору, а також мотивованої відмови від укладання договору позивачу не направляло.

Суд зазначає, що у провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/596/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш" до Малого приватного підприємства "Мета" про встановлення товариству земельного сервітуту. Однак наразі у справі №906/596/21 рішення ще не ухвалено.

За доводами МПП "Мета", ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" є фактичним користувачем земельної ділянки, що без достатньої правової підстави, за рахунок власника цієї земельної ділянки зберіг у себе кошти, який мав заплатити за користування нею, тому відповідач зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Посилаючись на наведену норму, МПП "Мета" доводить, що має право на відшкодування від ТОВ "Коростенський завод трансмаш" коштів, які б МПП "Мета", як власник земельної ділянки, могло б отримати в рахунок орендної плати за користування 39% площі земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103 на якій розташований об`єкт нерухомого майна ТОВ "Коростенський завод трансмаш".

Розрахунок МПП "Мета" проводить таким чином:

3 525 189,59 (нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 1,6031га) х 39% (розмір відсоткового співвідношення площі земельної ділянки, на якій розміщене нерухоме майно відповідача) = 1 374 823,94 грн.

Розмір орендної плати, яку МПП "Мета" могло б отримувати від передання в строкове платне користування такої земельної ділянки в рік становить 164 978,87 грн. (1 374 823,94 грн х 12% ), а за місяць - 13 748,23 грн (164 978,87 /12 ).

Строк користування земельною ділянкою визначено з 08.08.2020 до 05.07.2023 (34 місяці).

Отже, за розрахунком позивача, сума відшкодування вартості користування 39 % площі земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103, на якій розташований об`єкт нерухомого майна ТОВ "Коростенський завод Трансмаш", становить 467 439,82 грн (13 748,23 грн х 34 місяці).

З метою досудового врегулювання спору, 20.06.2023 МПП "Мета" направляло ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" претензію від 19.06.2023 з вимогою сплатити протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання її претензії на розрахунковий рахунок підприємства кошти на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України в розмірі 467 439, 82 грн (а.с. 42-46), яку товариство отримало 22.06.2023 (а.с.47).

Матеріали справи не містять відповіді ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" на претензію МПП "Мета" від 19.06.2023, а також доказів сплати коштів у розмірі 467 439, 82 грн.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт 14.1.72, пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (стаття 21 Закону України "Про оренду землі".

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).

Отже, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Відповідно до пункту 288.4 статті 288 ПК України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Як визначено пунктом 288.5. статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

288.5.1. не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

288.5.3. може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

288.5.4. для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку.

288.5.5. для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

За викладеного, чинне законодавство розмежовує поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності".

Оскільки МПП "Мета" є власником земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103, позивач є суб`єктом сплати земельного податку у розумінні визначеному як наведеними нормами Податкового Кодексу України, так і рішеннями органів місцевого самоврядування.

В свою чергу відносини щодо розміру орендної плати між суб`єктами приватної форми власності виникають на підставі договору оренди.

Аналогічно договірний спосіб передбачений щодо сервітутного використання земельних ділянок приватної форми власності чи будь-якого іншого використання.

Судом встановлено, що між сторонами договір оренди земельної ділянки не укладався, а спір щодо встановлення сервітуту вирішується в судовому порядку.

За змістом ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно розміщене, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать відповідачу, неможливе без використання відповідної земельної ділянки. Вказане підтверджує загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.

Право власності (володіння, користування і розпорядження) на нежитлову будівлю презюмує користування земельною ділянкою, на якій вона розташована.

З огляду на приписи частини 2 статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними.

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави регулюються главою 83 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 83 ЦК України для кондикційних зобов`язань характерним є приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень статей 1212 - 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов; 4) період користування земельною ділянкою без належної правової підстави.

За поданими до матеріалів справи доказами, Товариство з обмеженою відповідальністю "Коростенський завод Трансмаш" є власником приміщень загальною площею 5 012,9 кв. м. за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Білокоровицьке шосе, 8.

Власником земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103 загальною площею 1,6031 га, розташованої за адресою: м. Коростень, вул.Білокоровицьке шосе, 8 є Мале приватне підприємство "Мета".

ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" з 18.08.2020 за користування частиною земельної ділянки - 39 % площі земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103 не сплачувало плату за землю власнику.

Отже, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати коштів за користування частиною земельної ділянки з 18.08.2020 підтверджує втрату МПП "Мета" майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною, у тому числі у практиці Європейського суду з прав людини.

Викладені обставини свідчать про наявність у спірних правовідносинах усіх умов виникнення зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання).

При цьому, обов`язок відповідача сплатити суму безпідставно збережених коштів виникає в силу самого користування ним спірною земельною ділянкою без сплати орендної плати, і не залежить від того чи сталося це внаслідок поведінки набувача, потерпілого чи інших осіб, або сталось поза їх волею.

При цьому суд зазначає, що відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Навіть за умови правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, в обраний позивачем спосіб захисту відбуватиметься відновлення справедливої рівноваги між правами та обов`язками сторін спору, встановлення якої ґрунтується на визначеній нормами земельного законодавства умові платності використання земельної ділянки.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне (позадоговірне) використання ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" частини земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103.

МПП "Мета" здійснило нарахування орендної плати, яку б могло отримати від надання в строкове платне користування земельної ділянки, який виконаний з розрахунку нормативно грошової оцінки земельної ділянки у відсотковому відношенні від зайнятої земельної ділянки з урахуванням максимальної межі для визначення орендної плати (12% від нормативно грошової оцінки) за період з 08.08.2020 до 05.07.2023.

Згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (п. 88 постанови).

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено випадки для проведення нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Так, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Визначаючи розмір належних до сплати відповідачем сум за користування частиною земельної ділянки, позивач застосовує максимальну ставку -12% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103.

Однак, на переконання суду недоведеним є здійснення позивачем розрахунку стягуваної суми із застосуванням ставки орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, адже той факт, що для аналогічної категорії земель розмір ставки складає 12% не свідчить про наявність правових підстав для застосування до відповідача саме ставки у розмірі 12%, оскільки спір не стосується питань укладання договору оренди земельної ділянки, а стосується відшкодування позивачу грошових коштів, неотриманих за час фактичного користування земельною ділянкою.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати правильним розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми в рахунок відшкодування вартості за користування земельною ділянкою із застосуванням ставки у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки.

Поряд з цим, судом враховується, що МПП "Мета", як власник земельної ділянки, є платником земельного податку, сплачуючи який, позивач має правомірні очікування на відшкодування частини його відповідачем відповідно до площі земельної ділянки, яка зайнята нерухомим майном відповідача.

Розмір земельного податку є складовою частиною для визначення суми, яку мав би отримати власник землі приватної власності ділянки за користування земельною ділянкою.

Під час підготовчого засідання суд з`ясовував у позивача питання щодо сплати земельного податку та, відповідно до приписів п.5 ч.2 ст.182 ГПК України, роз`яснював необхідність подачі доказів які стосуються сплати земельного податку.

Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, позивачем не надано доказів сплати земельного податку МПП "Мета" у заявлений позивачем період, а тому у суду відсутні дані за якими можливо було б здійснити обґрунтований розрахунок сум, які б підлягали сплаті за час фактичного користування частиною земельної ділянки.

За наявними у справі доказами, не вбачається за можливе встановити розмір сплати МПП "Мета" земельного податку та, відповідно, здійснити розрахунок суми безпідставно збережених коштів за користування частиною земельної ділянки.

Факт понесення позивачем фінансових витрат по набуттю позивачем земельної ділянки, на що посилається позивач, не може бути підставою для перекладення цих витрат на відповідача, оскільки придбаваючи земельну ділянку, позивач достеменно знав про знаходження на ній нерухомого майна, яке належить іншій особі, тому усі ризики щодо понесених витрат покладаються саме на МПП "Мета". З цих же підстав безпідставними є доводи позивача про можливість одержання прибутку від третіх осіб за користування майном позивача (земельною ділянкою) з огляду на те, що, як стверджує сам позивач, майно відповідача займає 39% площі земельної ділянки. За таких обставин, у позивача фактично відсутня можливість передачі в оренду третім особам площі земельної ділянки на якій розташоване належне ТОВ "Коростенський завод трансмаш" на праві власності майно.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи МПП "Мета" не надало копії податкових декларацій зі сплати земельного податку об`єкта оподаткування - земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0103, суд не може достовірно встановити розмір стягнення з ТОВ "Коростенський завод Трансмаш" суми безпідставно збережених коштів за користування частиною земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності МПП "Мета".

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши в сукупності надані позивачем докази, суд, з урахуванням вищевикладеного, дійшов до висновку, про відсутність підстав для стягнення з відповідача, за поданими до суду доказами, суми безпідставно збережених коштів за користування частиною земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності МПП "Мета".

За викладеного, суд відмовляє у задоволенні позову.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Враховуючи, що суд відмовив у задоволенні позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 27.11.23

Суддя Кравець С.Г.

Відправити:

1- позивачу (рек.)

2 - представнику позивача на електронну пошту: ,

3 - відповідачу (рек.) та через систему "Електронний суд".