РІШЕННЯ

15 листопада 2023 року м. ТернопільСправа № 921/659/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Коляска І.І.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116

до відповідача Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації, вул. Кривоноса Максима, буд. 10, м. Тернопіль, 46027

про стягнення 142 603, 35 грн заборгованості

За участі представників

позивача: Єгорова В. С.

відповідача: Гриців М. Б.

В порядку ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Суть справи

27.09.2023 (згідно з наявною на конверті поштовою квитанцією) Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", далі - позивач, звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації, далі відповідач, про стягнення заборгованості в загальній сумі 142 603, 35 грн, з яких: 93 341, 39 грн основний борг, 40 976, 09 грн пеня, 2 708, 70 грн три проценти річних та 5 577, 17 грн інфляційні втрати.

Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем умов Договору постачання природного газу №18-1313/21-БО-Т від 29.11.2021, зокрема в частині оплати вартості поставленого позивачем природного газу.

В підтвердження позовних вимоги до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: Договору постачання природного газу №18-1313/21-БО-Т від 29.11.2021 та Додаткових угод №1 від 23.08.2022 та №2 від 21.02.2023 до нього; актів приймання-передачі природного газу за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року та з листопада 2022 року по грудень 2022 року; інформації про надходження коштів на рахунки ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за період з 29.11.2021 по 31.05.2023 від Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації; листів про зарахування за №01-16/1/709 від 06.05.2022 та №01-17/1082 від 07.08.2023; довідки по операціям за Договором; розрахунок заявлених до стягнення сум тощо.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 03.10.2023 головуючим суддею для розгляду справи №921/659/23 визначено суддю Гирилу І. М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/659/23; клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено частково; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання у справі № 921/659/23 призначено на 09:05 год. 01.11.2023; запропоновано учасникам справи надати/надіслати суду заяви по суті справи чи з процесуальних питань (при наявності).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.10.2023 задоволено клопотання позивача б/н б/д (вх. № 8254 від 16.10.2023) про участь його повноважного представника - адвоката Єгорова В. С. у судовому засіданні 01.11.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення vkz.court.gov.ua.

23.10.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за №01-16/1416 від 19.10.2023 (вх. №8485), відповідно до якого Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації просить позов задовольнити в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 83 308, 92 грн. Стверджує, що заборгованість в розмірі 10 032, 57 грн перерахована на рахунок позивача 05.09.2023 та 29.09.2023 згідно з платіжними інструкціями №5183 від 05.09.2023 на суму 1 960, 00 грн та №5882 від 29.09.2023 на суму 8 072, 57 грн. В задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 40 976, 09 грн, 3% річних в сумі 2 708, 70 грн та інфляційних втрат в сумі 5 577,17 грн просить відмовити. Посилається на приписи ст. 233 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст. 551 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Зауважує, що Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації є бюджетною неприбутковою установою, яка діє відповідно до кошторисних призначень. Стягнення будь-яких коштів поза межами бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, призведе до блокування усіх рахунків відповідача в процесі виконання судового рішення. Поряд із цим, зазначає, що Акт приймання-передачі природного газу за грудень 2022 року відповідач не мав змоги зареєструвати у казначейській службі, оскільки бюджетний рік закрито 30.12.2022, а акт датовано 31.12.2022. Просить врахувати, що у зв`язку з відсутністю фінансування та невідповідністю кошторисних призначень, Управлінням на адресу позивача 29.06.2023 направлявся гарантійний лист за вих. №01-16/895 щодо сплати заборгованості до кінця опалювального сезону. Станом на 05.10.2023 вказана позивачем у позовній заяві сума заборгованості в розмірі 93 341, 49 грн знаходилась на розподільчому рахунку Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації. 05.10.2023 відповідач звертався до позивача з листом за вих. №01-16/1352 щодо вирішення питання перерахування заборгованості в сумі 93 341, 49 грн шляхом укладення мирової угоди.

26.10.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 26.10.2023 (вх. №8621), відповідно до якої останній вважає, що посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань на 2023 рік для виконання зобов`язань за 2022 рік не виключає його вину. Вказує, що відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів, які б підтверджували подання та затвердження проекту кошторису на 2023 рік з сумою відповідних зобов`язань відповідно до Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №228 від 28.02.2002. Стверджує, що можливість здійснення у 2023 році оплати за поставлений у 2022 році природний газ залежала саме від відповідача, зокрема, від включення ним відповідних сум зобов`язань до проекту кошторису на 2023 рік. Звертає увагу на положення п. 3.4 3.5.4 Договору. Зауважує, що відповідно до п. 5 гл. І р. І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015, період поставки за грудень 2022 року закінчився о 07:00 год. 01.01.2023. Наведене унеможливлює складання та направлення акту приймання-передачі за грудень 2022 року у грудні цього ж року.

Щодо посилань відповідача на приписи ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України, звертає увагу на положення ст. 218, 229 ГК України, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Просить врахувати, що відповідальність споживача за порушення строків остаточного розрахунку передбачена умовами укладеного між сторонами правочину; відповідачем до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження його майнового стану. Неприбутковість відповідача, його бюджетне фінансування не є винятковою обставиною для зменшення розміру неустойки або уникнення відповідальності. Зменшення пені на 100%, на переконання позивача, призведене до нівелювання її значення та не сприятиме дотриманню балансу інтересів сторін.

Щодо відмови у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, позивач стверджує, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Просить врахувати, що постановою Кабінету Міністрів України №222 від 06.03.2022 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" на ТОВ "Газопостачальника компанія "Нафтогаз Трейдинг" покладено спеціальні обов`язки, зокрема, щодо: забезпечення реалізації природного газу за договорами з постачальниками природного газу побутовим споживачам на умовах, передбачених пунктом 5 Положення; постачання природного газу тепловим електростанціям та теплоцентралям на умовах, передбачених п. 8-1 та 8-2 Положення. Положення зобов`язує позивача укладати договори постачання природного газу з тепловими електростанціями та теплоцентралями до 15.04.2024 (включно) на умовах, передбачених у п. 82 Положення та визначеними у ньому цінами. Позивач забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом та є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу.

Поряд із цим, наведені відповідачем у відзиві на позов доводи про часткове погашення заборгованості платіжними інструкціями №5183 та №5882 на загальну суму 10 032, 57 грн позивач не заперечив.

У судовому засіданні 01.11.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважних представників сторін, судом відкладено розгляд справи № 921/659/23 по суті на 14:00 год. 08.11.2023, про що постановлено відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.11.2023 задоволено клопотання позивача б/н б/д (вх. № 8832 від 02.11.2023) про участь його повноважного представника - адвоката Єгорова В. С. у судовому засіданні 08.11.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення vkz.court.gov.ua.

03.11.2023 від позивача надійшли пояснення б/н від 02.11.2023 (вх. №8843), до яких ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", з врахуванням наведених у судовому засіданні 01.11.2023 представником відповідача тверджень про часткову сплату заявленої до стягнення суми основного боргу, долучило оновлений його розрахунок.

У судовому засіданні 08.11.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважних представників позивача та відповідача, суд заслухав пояснення представників сторін з приводу позовних вимог і заперечень, дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази та з огляду на оголошену на території України, в т.ч. Тернопільської області, повітряну тривогу, оголосив перерву до 09:05 год. 15.11.2023.

Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та посилаючись на долучені до матеріалів справи письмові докази. Поряд із цим, враховуючи наведені відповідачем у судовому засіданні 01.11.2023 доводи про часткову оплату заявленої до стягнення суми боргу, надані суду 03.11.2023 пояснення б/н від 02.11.2023 (вх. №8843), просить стягнути з відповідача 83 308, 82 грн основного боргу, 40 976, 09 грн пені, 2 708, 70 грн 3% річних та 5 577, 17 грн інфляційних втрат.

Повноважний представник відповідача підтвердив факт наявності перед позивачем заборгованості в сумі 83 308, 82 грн за Договором постачання природного газу №18-1313/21-БО-Т від 29.11.2021. З позовними вимогами в частині заявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат не погодився. Просив врахувати, що Управління є бюджетною неприбутковою організацією.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.11.2023 задоволено клопотання позивача б/н б/д (вх. № 9035 від 08.11.2023) про участь його повноважного представника - адвоката Єгорова В. С. у судовому засіданні 15.11.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення vkz.court.gov.ua.

У судовому засіданні 15.11.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції, за участі повноважних представників позивача та відповідача, сторони повідомили про те, що обставини справи, їх позиція з приводу заявлених у даній справі позовних вимог залишились незмінними. Поряд з цим, представник позивача вказав, що провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 10 032, 57 грн підлягає закриттю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення повноважних представників сторін, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.

29.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", як Постачальником, з однієї сторони, та Управлінням соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації, як Споживачем, з іншої сторони, укладено Договір постачання природного газу №18-1313/21-БО-Т (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем для своїх власних потреб (п. 1.2 Договору).

П. 2.1 Договору сторони визначили обсяг природного газу на період з листопада 2021 року по грудень 2022 року та погодили, що загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем за цим Договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених Споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії Договору.

Згідно з п. 2.4 Договору перегляд та коригування замовлених Споживачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися шляхом підписання Сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати Постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим Договором.

В будь-якому випадку, обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до п. 3.5 цього Договору, вважається фактично використаним за цим Договором обсягом природного газу.

Відповідно до п. 3.1 Договору право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі.

Приймання-передачі газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 Договору).

Ціну природного газу та загальну вартість Договору сторони погодили у р. 4 Договору.

П. 5.1- 5.3 Договору сторони визначили, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер Договору є обов`язковим. Зміна Споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається Постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 календарних днів з дня надходження відповідних коштів на рахунок Постачальника.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору. Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови оплати Споживачем 100% вартості природного газу, замовленого на попередній розрахунковий період, та 100% оплати вартості фактично переданого природного газу у попередні розрахункові періоди.

П. 13.1 Договору визначено, що останній набирає чинності з дати його укладення і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2022 р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди.

Усі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього Договору та підписуються уповноваженими представниками Сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 13.5 та 13.6 цього Договору (п. 13.4 Договору).

23.08.2022 між сторонами у справі підписано Додаткову угоду №1 до Договору постачання природного газу №18-1313/21-БО-Т від 29.11.2021, за умовами якої змінено, зокрема, ціну і вартість природного газу та передбачено, що умови останньої розповсюджують свою дію на відносини сторін, що склались станом на 01.09.2022.

21.02.2023 між сторонами у справі підписано Додаткову угоду №2 до Договору постачання природного газу №18-1313/21-БО-Т від 18.11.2021, відповідно до якої сторони визначили, що сума заборгованості по вказаному договору за 2022 р. становить 120 853, 09 грн.

Позивач стверджує, що на виконання умов укладеного правочину у період з грудня 2021 року по квітень 2022 року та з листопада по грудень 2022 року він передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 498 863, 58 грн.

Станом на 31.08.2023 оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково, - на суму 405 522, 19 грн. Неоплаченою залишилась заборгованість в сумі 93 341, 39 грн за газ, переданий у листопаді та грудні 2022 року, стягнення якої разом із нарахованими пенею, 3% річних та інфляційними нарахуваннями і є предметом судового розгляду у даній справі.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Матеріали справи свідчать про те, що укладений між сторонами у справі правочин за своєю правовою природою є договором поставки, згідно з яким, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, Правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно з п. 1 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 "Про затвердження Правил постачання природного газу" (далі - Правила постачання природного газу) підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Ч. 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Ст. 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Факт передачі позивачем та прийняття відповідачем у період з грудня 2021 року по квітень 2022 року та з листопада по грудень 2022 року природного газу на загальну суму 498 863, 58 грн, його часткову (на суму 405 522, 19 грн) оплату станом на 31.08.2023 підтверджено долученими до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями актів приймання-передачі природного газу, підписаних повноважними представниками сторін та скріплених печатками юридичних осіб без заперечень, інформацією АТ "Ощадбанк" про надходження коштів на рахунки ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" від Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації за період з 29.11.2021 по 31.05.2023, довідкою позивача по операціям за Договором за №125/2/2-5150 від 19.06.2023.

Поряд із цим, з матеріалів справи вбачається, що 06.09.2023 та 30.09.2023 відповідач відповідно до платіжних інструкцій за №5183 від 05.09.2023 та №5882 від 29.09.2023 перерахував на рахунок позивача грошові кошти в загальній сумі 10 032, 57 грн, призначення платежу: "за спожитий газ зг. Рах-акту №18-2313/22/БО-Т/Б21 від 27.06.2023 до дог. №18-2313/22-БО-Т від 29.12.2022".

Листами за №01-17/1219 від 11.09.2023 та №01-17/1346 від 04.10.2023 Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації просило позивача у платіжному дорученні №5183 від 05.09.2023 на суму 1 960, 00 грн та платіжному дорученні №5882 від 29.09.2023 на суму 8 072, 57 грн призначенням платежу вважати оплату за природний газ по договору №18-1313/21-БО-Т від 29.11.2021.

В судовому засіданні встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперечено позивачем, що сплачені відповідачем згідно з вказаними вище платіжними інструкціями кошти в загальній сумі 10 032, 57 грн зараховано позивачем в оплату заявленої до стягнення у даній справі суми основного боргу.

Докази належного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань та здійснення повної оплати вартості отриманого, зокрема у листопаді-грудні 2022 року, природного газу в матеріалах справи відсутні.

Відповідач факт наявності перед позивачем станом на день розгляду даного спору в суді заборгованості в загальній сумі 83 308, 82 грн не заперечує.

Враховуючи наведене, обґрунтованими, правомірними, підтвердженими відповідачем та такими, що підлягають до задоволення суд визнає вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про стягнення з Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації основного боргу в сумі 83 308, 82 грн.

В задоволенні позову в частині стягнення 10 032, 57 грн, зважаючи на те, що сплата коштів та листи про зарахування сплачених відповідно до платіжних інструкцій №5183 від 05.09.2023 на суму 1 960, 00 грн та №5882 від 29.09.2023 на суму 8 072, 57 грн коштів мали місце до відкриття провадження у даній справі (06.10.2023), суд відмовляє.

Поряд із цим, предметом судового розгляду у даній справі є вимоги ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про стягнення з відповідача нарахованої за період з 16.03.2022 по 15.08.2023 пені в сумі 40 976, 09 грн, нарахованих за період з 16.03.2022 по 31.08.2023 3% річних в сумі 2 708, 70 грн, а також нарахованих за період з липня 2022 року по серпень 2023 року інфляційних втрат в сумі 5 577, 17 грн.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три роценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст. 546-551 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч. 2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

У постанові від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19 Верховний Суд зазначив, що: "Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Як вже зазначалось вище, п. 5.1 Договору сторони визначили обов`язок Споживача оплатити 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу та провести остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Слід зазначити, що за умовами укладеного між сторонами у справі правочину обов`язок відповідача щодо оплати вартості поставленного позивачем природного газу жодним чином не пов`язується із моментом отримання та підписання акту приймання-передачі природного газу чи специфікою фінансування відповідача.

У практиці Верховного Суду сформовано сталу позицію щодо застосування прийменників "до" і "по" у нормативних актах, а також договорах, зокрема, відповідно до неї прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (Постанова Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №803/350/17).

Таким чином, для відповідача - Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації останнім днем строку оплати вартості переданого позивачем у грудні 2021 року природного газу є 15.02.2022; останнім днем строку оплати вартості переданого позивачем у січні 2022 року природного газу - 15.03.2022; останнім днем строку оплати вартості переданого позивачем у лютому 2022 року природного газу - 15.04.2022; останнім днем строку оплати вартості переданого позивачем у березні 2022 року природного газу - 15.05.2022; останнім днем строку оплати вартості переданого позивачем у квітні 2022 року природного газу - 15.06.2022; останнім днем строку оплати вартості переданого позивачем у листопаді 2022 року природного газу - 15.01.2023 та у грудні 2022 року природного газу - 15.02.2023.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого позивачем протягом грудня 2021 року - квітня 2022 року та листопада-грудня 2022 року виконував неналежним чином. Зокрема:

- вартість поставленого позивачем у січні 2022 року природного газу на суму 90 202, 72 грн станом на 15.03.2022 оплатив частково, - на суму 17 328,40 грн, заборгованість в сумі 72 874, 32 грн сплатив 17.03.2022;

- вартість поставленого позивачем у березні 2022 року природного газу на суму 62 600, 48 грн станом на 15.05.2022 оплатив частково, - на суму 23 705, 28 грн, заборгованість в сумі 38 895, 20 грн сплатив 23.05.2022;

- вартість поставленого позивачем у квітні 2022 року природного газу на суму 77 634, 52 грн станом на 15.06.2022 оплатив частково, - на суму 17 384, 79 грн, заборгованість в сумі 60 249, 73 грн сплатив 29.12.2022;

- вартість поставленого позивачем у листопаді 2022 року природного газу на суму 48 800, 87 грн станом на 15.01.2023 оплатив частково, - на суму 5 966, 25 грн; заборгованість в сумі 42 834, 62 грн сплачена лише частково: 08.03.2023 на суму 23 451, 97 грн, 07.08.2023 на суму 4 059, 73 грн. Станом на 31.08.2023 неоплаченою залишалась заборгованість в сумі 15 322, 92 грн;

- вартість поставленого позивачем у грудні 2022 року природного газу на суму 78 018, 47 грн станом на 15.02.2023 відповідач не оплатив.

П. 7.1 Договору передбачено, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На підставі наведених норм чинного законодавства, зважаючи на допущені відповідачем прострочки в оплаті вартості отриманого у січні, березні, квітні, листопаді та грудні 2022 року природного газу, з врахуванням встановленого умовами Договору терміну здійснення розрахунків, здійснених відповідачем оплат, позивачем за період 16.03.2022 по 15.08.2023 нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 40 976, 09 грн, з якої: 39,93 грн на суму 72 874, 32 грн за період з 16.03.2022 по 16.03.2022 за прострочку виконання зобов`язань січня 2022 року; 319, 69 грн на суму 38 895, 20 грн за період з 17.05.2022 по 22.05.2022 за прострочку виконання зобов`язань березня 2022 року; 15 103, 70 грн на суму 60 249, 73 грн за період з 16.06.2022 по 15.12.2022 за прострочку виконання зобов`язань квітня 2022 року; 6 412, 14 грн на суму 42 834, 62 грн за період з 17.01.2023 по 07.03.2023 та на суму 19 382, 65 грн за період з 08.03.2023 по 16.07.2023 за прострочку виконання зобов`язань листопада 2022 року; 19 100, 63 грн на суму 78 018, 47 грн за період з 16.02.2023 по 15.08.2023 за прострочку виконання зобов`язань грудня 2022 року.

Окрім того, на підставі наведених норм чинного законодавства та умов Договору, зважаючи на допущені відповідачем прострочки в оплаті вартості отриманого у січні, березні, квітні, листопаді та грудні 2022 року природного газу, з врахуванням встановленого умовами Договору терміну здійснення розрахунків, здійснених відповідачем оплат, позивачем за період 16.03.2022 по 31.08.2023 нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в загальній сумі 2 708, 70 грн, з яких: 5, 99 грн на суму 72 874, 32 грн за період з 16.03.2022 по 16.03.2022 - за прострочку виконання зобов`язань січня 2022 року; 19, 18 грн на суму 38 895, 20 грн за період з 17.05.2022 по 22.05.2022 - за прострочку виконання зобов`язань березня 2022 року; 970, 60 грн на суму 60 249, 73 грн за період з 16.06.2022 по 28.12.2022 - за прострочку виконання зобов`язань квітня 2022 року; 449, 67 грн за прострочку виконання зобов`язань листопада 2022 року (за період з 17.01.2023 по 07.03.2023 на суму 42 834, 62 грн, за період з 08.03.2023 по 06.08.2023 на суму 19 382, 65 грн та за період з 07.08.2023 по 31.08.2023 на суму 15 322, 92 грн); 1 263,26 грн - за прострочку виконання зобов`язань грудня 2022 року за період з 16.02.2023 по 31.08.2023 на суму 78 018, 47 грн.

Також позивачем на підставі наведених норм чинного законодавства та умов Договору, зважаючи на допущені відповідачем прострочки в оплаті вартості отриманого у квітні, листопаді та грудні 2022 року природного газу, з врахуванням встановленого умовами Договору терміну здійснення розрахунків, здійснених відповідачем оплат, за період липня 2022 року по серпень 2023 року нараховано та заявлено до стягнення інфляційні нарахування в загальній сумі 5 577, 17 грн, з яких: 4 265, 66 грн на суму 60 249,73 грн за період з липня по листопад 2022 року - за прострочку виконання зобов`язань квітня 2022 року; 549, 04 грн на суму 42 834, 62 грн за лютий 2022 року, на суму 19 382, 65 за період з березня по липень 2023 року та на суму 15 322, 92 грн за серпень 2023 року - за прострочку виконання зобов`язань листопада 2022 року; 762, 47 грн на суму 78 018, 47 грн за період з березня по серпень 2023 року - за прострочку виконання зобов`язань грудня 2022 року.

Згідно з проведеним судом перерахунком пені, в межах визначених позивачем періодів, правомірним є нарахування такої в загальній сумі 40 784, 27 грн, з якої: 39,93 грн на суму 72 874, 32 грн за період з 16.03.2022 по 16.03.2022 - за прострочку виконання зобов`язань січня 2022 року; 127,87 грн на суму 38 895, 20 грн за період з 17.05.2022 по 22.05.2022 - за построчку виконання зобов`язань березня 2022 року; 15 103, 70 грн на суму 60 249, 73 грн за період з 16.06.2022 по 15.12.2022 - за построчку виконання зобов`язань квітня 2022 року; 6 412, 14 грн на суму 42 834, 62 грн за період з 17.01.2023 по 07.03.2023 та на суму 19 382, 65 грн за період з 08.03.2023 по 16.07.2023 - за построчку виконання зобов`язань листопада 2022 року; 19 100, 63 грн на суму 78 018, 47 грн за період з 16.02.2023 по 15.08.2023 - за построчку виконання зобов`язань грудня 2022 року.

Пеня в сумі 191, 82 грн за прострочку виконання зобов`язань березня 2022 року на суму 38 895, 20 грн, нарахована позивачем за період з 17.05.2022 по 22.05.2022, заявлена до стягнення безпідставно (проведений судом перерахунок в матеріалах справи).

Згідно з проведеним судом в межах визначених позивачем періодів перерахунком 3% річних та інфляційних втрат, нарахування 3% річних в загальній сумі 2 708, 70 грн та інфляційних втрат в загальній сумі 5 577, 17 грн є правомірним (проведений судом перерахунок в матеріалах справи).

Таким чином, обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення суд визнає вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" в частині стягнення з Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації 40 784, 27 грн пені, 2 708, 70 грн 3% річних та 5 577, 17 грн інфляційних нарахувань.

В задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 191, 82 грн пені суд відмовляє.

Щодо посилань відповідача у відзиві на позов на приписи ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, суд відзначає таке.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні приписи наведено і у ст. 233 ГК України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач). Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи.

Зменшення розміру пені належить до дискреційних повноважень суду.

Наведені відповідачем у відзиві на позов та підтримані його повноважним представником в судових засіданнях доводи щодо відсутності вини Управління у виникненні боргу, зважаючи на те, що відповідач є бюджетною установою, а також про неможливість зареєструвати в казначейській службі акт приймання-передачі природного газу за грудень місяць 2022 року, у зв`язку із закриттям бюджетного року 30.12.2022, на думку суду, не є тими виключними обставинами, що можуть слугувати підставою для реалізації судом наданого йому законом права на зменшення пені.

Відповідальність відповідача за несвоєчасне виконання зобов`язань по оплаті вартості поставленого позивачем природного газу передбачена умовами укладеного між сторонами правочину. Жодна із умов укладеного між сторонами Договору не ставить обов`язок Споживача оплатити вартість отриманого природного газу в залежність від наявності фінансування. Наявність або відсутність фінансування сторони договору не звільняє її від обов`язку щодо належного виконання зобов`язань.

Ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Окрім того, суд вважає за доцільне зазначити, що вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (ст. 625 ЦК України).

Інфляційні втрати та річні не є штрафними санкціями, нараховуються незалежно від вини боржника та входять до складу грошового зобов`язання, відповідно, здійснення їх розрахунку не є однаковим з обчисленням штрафних санкцій (пені та штрафу) та не залежить від їх застосування (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові №921/713/21 від 24.11.2022).

Враховуючи наведене вище, у задоволенні заявленого повноважним представником відповідача в судовому засіданні 15.11.2023 клопотання про звільнення Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації від сплати заявлених позивачем до стягнення сум пені, 3% річних, інфляційних нарахувань або зменшення їх розміру суд відмовляє.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 2 491, 57 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. 86, 123, 129, 232-233, 236-238, 240, 241, 248, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації, вул. Кривоноса Максима, буд. 10, м. Тернопіль, 46027, ідентифікаційний код 03195518, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 42399676, 83 308 грн 82 коп. основного боргу, 40 784 грн 27 коп. пені, 2 708 грн 70 коп. 3% річних, 5 577 грн 17 коп. інфляційних нарахувань та 2 491 грн 57 коп. в повернення сплаченого позивачем судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.11.2023

Суддя І.М. Гирила