ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. ОдесаСправа № 915/715/16(915/772/23)

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Кратковський Р.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Довженко С.П., довіреність№97 від10.01.2022;

від відповідача: Тимофіюк Г.О., ордер серія КС №800489 від 01.03.2021;

від СТОВ «Іскра» - Бурмака С.А., ордер серія ВА №1056708 від 21.09.2023р.;

від третьої особи (розпорядник майна ПрАТ «Первомайський молочноконсервний комбінат» арбітражний керуючий Шибко Олександр Леонідович) не з`явився;

від третьої особи (Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк») не з`явився;

від третьої особи (Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія») - не з`явився;

представники кредиторів у справі про банкрутство не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ,,КИЇВ ФІНАНС

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023, повний текст складено та підписано 25.07.2023

у справі №915/715/16(915/772/23)

за позовом Приватного акціонерного товариства ,,ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МОЛОЧНОКОНСЕРВНИЙ КОМБІНАТ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ,,КИЇВ ФІНАНС

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1)розпорядник майна Приватного акціонерного товариства ,,ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МОЛОЧНОКОНСЕРВНИЙ КОМБІНАТ арбітражний керуючий Шибко Олександр Леонідович;

2)Публічного акціонерного товариства ,,УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ

в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ,,УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства ,,УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в межах справи №915/715/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства ,,ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МОЛОЧНОКОНСЕРВНИЙ КОМБІНАТ

головуючий суддя Давченко Т.М.

місце ухвалення рішення: Господарський суд Миколаївської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 09.11.2019 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 915/715/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат" (далі - ПрАТ "ПМКК").

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2016 судом порушено провадження в указаній справі, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Шибка О.Л.

Під час розгляду справи №915/715/16 ПрАТ "ПМКК" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявою від 18.05.2023 № 2130, про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської від 19.05.2023 зазначену заяву задоволено та:

1) заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Київ Фінанс" (далі - ТОВ "ФК "Київ Фінанс") вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу у власність або у користування (у тому числі відчуження, перереєстрація, реєстрація, визнання права власності тощо) щодо об`єктів нерухомого майна:

- розташованих за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Праці, 12; Загальна площа (кв.м): 17684.2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- розташованих за адресою: Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам?яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12; Загальна площа (кв.м): 6779, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- розташованих за адресою: Миколаївська обл., Врадіївський p., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80; Загальна площа (кв.м): 2889.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3;

2) заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна:

- розташованих за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Праці, 12; Загальна площа (кв.м): 17684.2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- розташованих за адресою: Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12; Загальна площа (кв.м): 6779, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- розташованих за адресою: Миколаївська обл., Врадіївський p., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80; Загальна площа (кв.м): 2889.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3.

У подальшому, ПрАТ "ПМКК" 24.05.2023 звернулось до ТОВ ТОВ "ФК "Київ Фінанс" з позовними вимогами, в яких з урахуванням уточненої позовної заяви від 26.05.2023, просило суд:

Витребувати на користь Приватного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат" (код юридичної особи: 00418107, 55203, Миколаївська область, м. Первомайськ, пр.Праці, 12) з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Київ Фінанс" (код юридичної особи: 43385046,01135, місто Київ, вул. Павлівська, будинок 29, корпус Б, офіс блок 2) наступні об`єкти нерухомого майна:

1) Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Праці, 12. Номер об?єкта в РПВН: 18181. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: Адмінбудівля, столова, клуб, прохідна, А-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 869.6, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: допоміжний корпус, бойлерна, майстерня, тамбур, А?-2,А"-2, а, а?, а". Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3187.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: основний корпус, цех шампуня, прибудови, Б,б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5567.4, матеріали стін: цегла, залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1660, матеріали стін: дерево. Складова частина об`єкта нерухомого майна: гаражі, кузня, зварочний цех, вбиральня, Г, Д, Е, Г2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 794.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, газова котельня, Щ, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2267.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: електроцех, 3-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 260, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: компресорна, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 825.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: столярна майстерня, К-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 220.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: механічна майстерня, Л. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 683, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, М. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 38.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об?єкта нерухомого майна: Склади, Н. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 262.4, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: градірня, О. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 213.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, трансформаторні, гаражі, сарай, П, Р, С, Т, Т?, X, Ш, Ф. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 834.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2. Складова частина об`єкта нерухомого майна: заправні станції, 3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ємності 1000 куб.м., 4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія 200 п.м., 6. Складова частина об`єкта нерухомого майна: повітряний перехід через залізницю 20 п.м.

2) Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця 1 Цвденнокодимська, будинок 12. Номер об?єкта в РПВН: 18232224. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: склад недобудований, А. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5173.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад старий з навісом, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 804.9, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: автозаправочна станція, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 29.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля будівельників, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 58.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: резервуар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 138.9, матеріали стін; залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: насосна стація, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 46.2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: овоческлад, 3. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 525.8, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об?єкта нерухомого майна: вбиральня, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія, 2-3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Опис складової частини: матеріали стін: залізобетон/ метал.

3) Миколаївська обл., Врадіївський p., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: маслоцех, А-а. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1450.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: мехмайстерня, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 164. Складова частина об`єкта нерухомого майна: топкова, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 196.1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 544.9. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ангар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 325.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: матеріальний склад, Е. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 84. Складова частина об`єкта нерухомого майна: трансформаторна підстанція, Ж-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 55.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральня, У. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ПрАТ "ПМКК" стало відомо про безпідставне позбавлення його права власності на нежитлові будівлі:

- за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, просп. Праці, 12, загальною площею 17684,2 кв.м.;

- за адресою: Миколаївська область, смт. Врадіївка, вул. Героїв Врадіївщини, 80, загальною площею 2889,6 кв.м.;

- за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с. Кам`яний Міст, вул. Південнокодимська, 12, загальною площею 6779,0 кв.м.

Так, згідно Інформації від 24.05.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, новим власником указаної вище нерухомості зазначено ТОВ "ФК "Київ Фінанс"; підставами набуття права власності на спірне нерухоме майно зазначено: договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, зареєстрований у реєстрі за № 451, договір про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021; договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, зареєстрований у реєстрі за № 452; договір про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021; правочини посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В.

Згідно умов вказаних договорів ПАТ "Українська інноваційна компанія" звернено стягнення на предмет іпотеки за статтею 38 Закону України «Про Іпотеку» шляхом укладення договору купівлі-продажу з ТОВ "ФК "Київ Фінанс" на зазначені вище нежитлові будівлі. За твердженнями позивача, відчуження указаного вище належного йому нерухомого майна є незаконним, оскільки відбулося без участі, згоди або повідомлення ПрАТ "ПМКК", а також за відсутності інших підстав, визначених законодавством.

Крім того, реєстрація такого відчуження відбулася з порушенням заборони відчуження всього нерухомого майна позивача, зареєстрованої на підставі ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.11.2017 у справі № 915/715/16 про банкрутство ПрАТ "ПМКК".

З урахуванням викладеного, позивач просить витребувати зазначене майно з чужого незаконного володіння, оскільки, зазначені правочини не відповідають частині першій статті 203 ЦК України та є нікчемними у силу частини другої статті 215 ЦК України, статті 5 Закону України "Про нотаріат" та статті частини першої 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2023 прийнято позовну заяву ПрАТ "ПМКК" (уточнену) до розгляду в межах провадження у справі № 915/715/16 про банкрутство ПрАТ "ПМКК", присвоєно справі номер 915/716/16(915/772/23) та відкрито провадження в даній справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.

Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1) розпорядника майна ПрАТ "Первомайський молочноконсервний комбінат" - арбітражний керуючий Шибка О.Л.; 2) Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Український інноваційний банк" (); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПАТ "Українська інноваційна компанія" ().

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023р. по справі № 915/716/16(915/772/23) (суддя Давченко Т.М.) позов задоволено повністю. Витребувано на користь Приватного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат" з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Київ Фінанс" об`єкти нерухомого майна:

1) розташовані за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Праці, 12; Загальна площа (кв.м): 17684.2, реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна: 4.

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: Адмінбудівля, столова, клуб, прохідна, А-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 869.6, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: допоміжний корпус, бойлерна, майстерня, тамбур, А'-2,А"-2, а, а', а". Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3187.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: основний корпус, цех шампуня, прибудови, Б,б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5567.4, матеріали стін: цегла, залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1660, матеріали стін: дерево. Складова частина об`єкта нерухомого майна: гаражі, кузня, зварочний цех, вбиральня, Г, Д, Е, Г2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 794.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, газова котельня, Щ, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2267.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: електроцех, З-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 260, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: компресорна, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 825.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: столярна майстерня, К-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 220.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: механічна майстерня, Л. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 683, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, М. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 38.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: Склади, Н. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 262.4, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: градірня, О. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 213.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, трансформаторні, гаражі, сарай, П, Р, С, Т, Т', Х, Ш, Ф. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 834.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2. Складова частина об`єкта нерухомого майна: заправні станції, 3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ємності 1000 куб.м., 4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія 200 п.м., 6. Складова частина об`єкта нерухомого майна: повітряний перехід через залізницю 20 п.м.

2) розташовані за адресою: Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12; Загальна площа (кв.м): 6779, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4.

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: склад недобудований, А. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5173.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад старий з навісом, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 804.9, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: автозаправочна станція, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 29.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля будівельників, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 58.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: резервуар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 138.9, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: насосна стація, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 46.2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: овоческлад, З. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 525.8, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральня, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія, 2-3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Опис складової частини: матеріали стін: залізобетон/ метал.

3) розташовані за адресою: Миколаївська обл., Врадіївський p., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80; Загальна площа (кв.м): 2889.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3.

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: маслоцех, А-а. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1450.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: мехмайстерня, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 164. Складова частина об`єкта нерухомого майна: топкова, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 196.1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 544.9. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ангар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 325.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: матеріальний склад, Е. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 84. Складова частина об`єкта нерухомого майна: трансформаторна підстанція, Ж-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 55.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральня, У. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Київ Фінанс" на користь Приватного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат" грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 479999,65 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, місцевий господарський суд виходив із того, що встановлені ним під час розгляду обставини свідчать про набуття ТОВ "ФК "Київ Фінанс" статусу особи, яка є останнім набувачем спірного нерухомого майна, поза волею реального власника цього майна - ПрАТ "ПМКК", що порушує права та законні інтереси позивача. Отже, витребування судом нерухомого майна з незаконного володіння ТОВ "ФК "Київ Фінанс" на користь ПрАТ "ПМКК" захистить порушене право власності позивача.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Київ Фінанс" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023 у справі №915/716/16(915/772/23) та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПрАТ "ПМКК" у задоволені позову в повному обсязі.

Заявник апеляційної інстанції вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне

1.Беззаперечною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у позові є факт обрання позивачем неналежного (неефективного) способу захисту. Відповідачем за позовними вимогами про витребування (повернення, стягнення) нерухомого майна завжди є особа, за якою зареєстровано нерухоме майно, оскільки саме така особа як книжковий володілець може бути позбавлена майна в разі задоволення позову (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021р. у справі №522/1528/15-ц, від 23.11.2021р. у справі №359/3373/16-ц та постановах Верховного Суду від 30.06.2021р. у справі №329/1114/19-ц, від 11.08.2021 р. у справі №329/253/20, від 21.04.2022 у справі №759/10589/13-ц).

2. Натомість у даній справі майно, яке просить витребувати позивач зареєстроване за самим же позивачем, який і є книжковим володільцем (позивач фактично та юридично витребовує майно сам у себе). З огляду на зазначене, обраний позивачем спосіб захисту не може забезпечити та гарантувати йому відновлення порушеного права, а тому не спроможний надати ефективний захист його прав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

3. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. У свою чергу, суд, відмовляючи у задоволенні позову з підстав обрання неналежного способу захисту не має права робити висновки по суті спору, зокрема про нікчемність договорів.

4.Так, у разі звернення позивача до суду щодо застосування неналежного чи неефективного способу захисту, суд не перевіряє доводи сторін у частині висновку щодо нікчемності спірного договору, не підтверджує і не спростовує його, оскільки відповідний аналіз має бути зроблений у мотивувальній частині судового рішення в разі звернення позивача до суду щодо застосування належного чи ефективного способу захисту (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019р. у справі №916/3156/17, у постановах Верховного Суду від 23.02.2021 у справі №910/1080/20 від 19.02.2020р. у справі №911/269/19, від 07.07.2021 у справі №916/2194/18).

5. Договори укладені у повній відповідності до вимог законодавства. Всі підстави, на яких ґрунтуються доводи позивача про недійсність цих правочинів не являються підставами для встановлення факту їх нікчемності;

6. У зв`язку із зазначеним відсутні й вимоги для витребування об`єктів нерухомого майна у відповідача;

7.Найменування ПАТ ,,УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК (який був кредитором та іпотеко держателем) змінено з ПАТ ,,УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ, що підтверджується наявними в матеріалах справи №915/715/16 доказами. Зміна найменування ПАТ ,,УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК на ПАТ ,,УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ не є реорганізацією юридичної особи. ПАТ ,,УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК та ПАТ ,,УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ мають однаковий ідентифікаційний номер та є однією і тією ж юридичною особою з одним і тим же обсягом прав та обов`язків, проте зазначені доводи не були враховані судом першої інстанції.

8. Суд першої інстанції не врахував, що продажу Об`єктів нерухомого майна передувало поновлення запису про іпотеку ПАТ «Укрінбанк» (найменування змінено на ПАТ ,,УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ), яке було здійснено на підставі судового рішення саме в межах справи про банкрутство №915/715/16.

9. Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 07.11.2017р. у справі №915/715/16 була постановлена саме в інтересах ПАТ «Укрінбанк» (найменування змінено на ПАТ «Укрінком»).

10. Права іпотеко держателя на задоволення своїх кредиторських вимог за рахунок предмета іпотеки переважають над будь-якими іншими обтяженнями, зареєстрованими після реєстрації відповідної іпотеки.

11. На момент укладення оскаржуваних договорів та вчинення оскаржуваних реєстраційних дій, в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні будь-які записи про обтяження об`єктів нерухомого майна.

12.На момент укладення оскаржуваних договорів, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів в межах справи про банкрутство ПрАТ "ПМКК" №915/715/16 не розповсюджувалась на вимоги ПАТ «Укрінком» як забезпеченого кредитора, з огляду на положення ст..41 Кодексу України з процедур банкрутства.

13.Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позову. У свою чергу, суд, відмовляючи у задоволенні позову з підстав обрання неналежного способу захисту не має права робити висновки по суті спору, зокрема про нікчемність договорів (Позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі №910/10011/19).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ,,КИЇВ ФІНАНС на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023, повний текст складено та підписано 25.07.2023 у справі №915/715/16(915/772/23). Призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ,,КИЇВ ФІНАНС до розгляду на 09 листопада 2023 року о 12:00 год.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ "ПМКК" просило залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ,,КИЇВ ФІНАНС на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023 року ос праві №915/715/16 (915/772/23) без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс» - адвоката Тимофіюка Гліба Олександровича про проведення судового засідання, призначеного на 09 листопада 2023р. о 12:00, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.Судове засідання ухвалено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

В судовому засіданні 09.11.2023 в режимі відеокнференції представник скаржника просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представники позивача та СТОВ «Іскра» заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Представник інших сторін в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомили.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, строк розгляду апеляційної скарги закінчився, а затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення прав особи, яка з`явилася до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних представників.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційних скарг, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ,,КИЇВ ФІНАНС не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023 року у справі №915/715/16(915/772/23) не потребує скасування, з огляду на наступне.

Господарським судом Миколаївської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.07.2016 у справі № 915/715/16, зокрема, порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ "ПМКК" (), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ПрАТ "ПМКК", введено процедуру розпорядження майном боржника ПрАТ "ПМКК" строком на сто п?ятнадцять календарних днів до 04.11.2016. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Шибко О.Л. Цією ж ухвалою вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

В межах строку, встановленого ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до Господарського суду Миколаївської області та розпорядника майна із заявами про визнання кредиторських вимог звернувся ряд кредиторів. За результатами розгляду заяв кредиторів ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.04.2017 визнані грошові вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів ПрАТ "ПМКК" на загальну суму 217480546,94 грн.

Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів боржника внесені вимоги кредиторів, забезпечені заставою майна боржника: ПАТ "ОТП Банк" в сумі 42000000 грн. та ПАТ "Український інноваційний банк" в сумі 58401723,40 грн.

У подальшому ухвалою від 07.11.2017 у справі № 915/715/16 задоволено клопотання кредитора та заборонено відчужувати все рухоме та нерухоме майно ПрАТ "ПМКК"; в ухвалі указано, що вона набирає законної сили з 07.11.2017 та є обов`язковою до виконання.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.11.2017 у справі № 915/715/16 вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів ПрАТ "ПМКК" шляхом заборони вчиняти будь-які дії (відчуження, перереєстрацію, реєстрацію, визнання права власності, тощо) з майном боржника, розташованим за адресами:

1) Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Труда, 12. Номер об`єкта в РПВН: 18181. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об`єкта нерухомого майна: Адмінбудівля, столова, клуб, прохідна, А-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 869.6, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: допоміжний корпус, бойлерна, майстерня, тамбур, А'-2,А"-2, а, а', а". Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3187.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: основний корпус, цех шампуня, прибудови, Б,б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5567.4, матеріали стін: цегла, залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1660, матеріали стін: дерево. Складова частина об`єкта нерухомого майна: гаражі, кузня, зварочний цех, вбиральня, Г, Д, Е, Г2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 794.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, газова котельня, Щ, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2267.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: електроцех, З-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 260, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: компресорна, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 825.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: столярна майстерня, К-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 220.7, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: механічна майстерня, Л. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 683, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, М. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 38.1, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: Склади, Н. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 262.4, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: градірня, О. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 213.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склади, трансформаторні, гаражі, сарай, П, Р, С, Т, Т', Х, Ш, Ф. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 834.5, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2. Складова частина об`єкта нерухомого майна: заправні станції, 3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ємності 1000 куб.м., 4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія 200 п.м., 6. Складова частина об`єкта нерухомого майна: повітряний перехід через залізницю 20 п.м

2)Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12. Номер об`єкта в РПВН: 18232224. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина обєкта нерухомого майна: склад недобудований, А. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 5173.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад старий з навісом, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 804.9, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: автозаправочна станція, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 29.8, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля будівельників, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 58.2, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об?єкта нерухомого майна: резервуар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 138.9, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: насосна стація, Ж. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 46.2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: овоческлад, З. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 525.8, матеріали стін: залізобетон. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральня, І. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 2, матеріали стін: цегла. Складова частина об`єкта нерухомого майна: залізнична колія, 2-3. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Опис складової частини: матеріали стін: залізобетон/ метал.

3) Миколаївська обл., Врадіївський р., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: складова частина об?єкта нерухомого майна: маслоцех, А-а. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 1450.4. Складова частина об`єкта нерухомого майна: мехмайстерня, Б. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 164. Складова частина об`єкта нерухомого майна: топкова, В. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 196.1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: склад, Г. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 544.9. Складова частина об`єкта нерухомого майна: ангар, Д. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 325.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: матеріальний склад, Е. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 84. Складова частина об`єкта нерухомого майна: трансформаторна підстанція, Ж-2. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 55.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вбиральня, У. Опис складової частини: загальна площа (кв.м): 3.8. Складова частина об`єкта нерухомого майна: огорожа, 1. Складова частина об`єкта нерухомого майна: вимощення, 2.

Зазначені вище ухвали набрали законної сили в порядку, визначеному законодавством, та є обов`язковими до виконання.

Згідно Інформації від 24.05.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ПрАТ "ПМКК" (), указане товариство є власником об`єктів нерухомості:

- нежитлових будівель, розташованих за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Труда, 12; Загальна площа (кв.м): 17684.2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4, іпотекодержателем яких є ПАТ "Український інноваційний банк";

- комплексу нежитлових будівель, розташованого за адресою: Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12; Загальна площа (кв.м): 6779, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4, іпотекодержателем якого є ПАТ "Український інноваційний банк";

- комплексу нежитлових будівель, розташованого за адресою: Миколаївська обл., Врадіївський p., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80; Загальна площа (кв.м): 2889.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3, іпотекодержателем якого є ПАТ "Український інноваційний банк".

Разом із тим, згідно Інформаційних довідок №№ 257904508, 257949672, 257952153 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, указані вище об`єкти нерухомості 19.04.2021 вибули із власності заявника на користь ТОВ "ФК "Київ Фінанс".

Так, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про право власності ТОВ "ФК "Київ Фінанс" на:

- нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Труда, 12; Загальна площа (кв.м): 17684.2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер: 451, виданий 19.04.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В.; договір про внесення змін, серія та номер: 1, виданий 30.04.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В.;

- комплекс нежитлових будівель, розташований за адресою: Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12; загальна площа (кв.м): 6779, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер: 452, виданий 19.04.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В.; договір про внесення змін, серія та номер: 1, виданий 30.04.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В.;

- комплекс нежитлових будівель, розташований за адресою: Миколаївська обл., Врадіївський p., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80; Загальна площа (кв.м): 2889.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер: 452, виданий 19.04.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В.; договір про внесення змін, серія та номер: 1, виданий 30.04.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В.

Як зазначалося вище, позивач стверджує, що відчуження указаного вище належного йому нерухомого майна є незаконним, оскільки відбулося без участі, згоди або повідомлення ПрАТ "ПМКК", а також за відсутності інших підстав, визначених законодавством; реєстрація такого відчуження відбулася з порушенням заборони відчуження всього нерухомого майна позивача, зареєстрованої на підставі ухвали суду від 07.11.2017 у справі № 915/715/16.

Зокрема, Постановою Національного банку України від 24.12.2015 року ПАТ "Український інноваційний банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних та згідно з Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію в цьому банку запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 25 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року (включно) та призначено Уповноважену особу Фонду для здійснення цих повноважень.

13 липня 2016 року наглядовою радою ПАТ "Український інноваційний банк" було ініційовано проведення позачергових загальних зборів акціонерів, на яких прийнято рішення про перейменування ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Українська інноваційна компанія", змінене місцезнаходження акціонерного товариства, затверджено нову редакцію його статуту, змінені види діяльності товариства. Внаслідок проведених змін товариство вважало себе правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк".

Проте, досліджуючи питання даного правонаступництва у справі № 925/698/16 (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019), за позовом ПАТ "Українська інноваційна компанія" до ПАТ "Первомайський молочноконсервний комбінат" та поручителів: ТОВ "Молочна компанія "Волошкове поле" і ПАТ "Юрія", Велика Палата Верховного Суду дійшла зовсім інших висновків.

Зокрема Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи виключну правову проблему зокрема, про обсяг прав та обов`язків ПАТ "Українська інноваційна компанія" як правонаступника банківської установи, дійшла висновків, що правочину між ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "Українська інноваційна компанія" щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, як і не відбулось правонаступництва в розумінні процедури реорганізації. Організаційні зміни банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року не відповідають вимогам банківського законодавства, оскільки ПАТ "Український інноваційний банк" не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ "Українська інноваційна компанія", а відтак ПАТ "Українська інноваційна компанія" не набуло прав банку.

Враховуючи зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду позивач вважає, що недотримання вимог законодавства при утворенні ПАТ "Українська інноваційна компанія" замість Банку призвело до утворення неправомочної особи діяти від його імені.

До того ж, приписами ч. 2 і ч. 3 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Відтак ПАТ "Українська інноваційна компанія" не набуло прав банку, тому відсутні юридичні підстави набуття ТОВ "ФК "Київ Фінанс" права власності на майно ПрАТ "ПМКК", оскільки відповідні правочини не відповідають частині першій статті 203 ЦК України та є нікчемними у силу частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Викладені обставини, на думку позивача, свідчать про те, що договори та договори про внесення до них змін є нікчемними у силу частини другої статті 215 ЦК України, а державна реєстрація права власності ТОВ "ФК "Київ Фінанс" на спірне нерухоме майно є незаконною в силу статті 5 Закону України "Про нотаріат" та статті частини першої 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З метою захисту свого права ПрАТ "ПМКК" звернулося до Господарського суду Миколаївської області в межах справи № 915/715/16 про банкрутство ПрАТ "ПМКК" з позовом до ТОВ "ФК "Київ Фінанс" та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Є.В. з такими вимогами:

"…2. Визнати недійсними договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021 р. (зареєстрований у реєстрі за № 451), договір про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021 р., договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021 р. (зареєстрований у реєстрі за № 52) та договір про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021р.

3. Скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Київ Фінанс" (код юридичної особи: 43385046) внесену 19.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно: номер запису про право власності: 41578250; номер запису про право власності: 41578258; номер запису про право власності: 41578265.

4. Судові витрати покласти на Відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Київ Фінанс" та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича.".

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2022 у справі № 915/715/16(915/686/21), залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2022, позов задоволено повністю, визнано недійсними договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, укладений між Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія" та ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс", зареєстрований у реєстрі за № 451, та договори про внесення змін чи доповнень до цього договору. Визнано недійсними договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, укладений між ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс", зареєстрований у реєстрі за № 452, та договори про внесення змін чи доповнень до цього договору. Скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс", внесену 19.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно: номер запису про право власності - 41578250; номер запису про право власності - 41578258; номер запису про право власності - 41578265, з одночасним припиненням права власності ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс" на наступні об`єкти нерухомого майна:

- "інше нежитлові будівлі, об`єкт житлової нерухомості", розташований за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, проспект Труда, 12; загальна площа (кв.м.): 17 684,2; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- "комплекс нежитлових будівель, об`єкт житлової нерухомості", розташований за адресою: Миколаївська обл., Первомайський р., с. Кам`яний Міст, вулиця Південнокодимська, будинок 12; загальна площа (кв.м.): 6 779; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 4;

- "комплекс, нежитлові будівлі, об`єкт житлової нерухомості", розташований за адресою: Миколаївська обл., Врадіївський p., смт. Врадіївка, вулиця Героїв Врадіївщини, будинок 80; Загальна площа (кв.м.): 2 889,6; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3.

Постановою Верховного Суду від 11.05.2023 касаційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс" за вх. № 685/2022 задоволено, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2022 у справі № 915/715/16 (915/686/21) скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому постанову Верховного Суду від 11.05.2023 у справі № 915/715/16 (915/686/21) мотивовано наступним: "оскільки у даних правовідносинах власник (позивач у справі) та володілець майна (ТОВ "Фінансова компанія "Київ Фінанс", один із відповідачів у справі) не перебували у договірних відносинах один з одним, то власник майна повинен використовувати речово-правові способи захисту, а відповідно належним та ефективним способом захисту у цьому спорі має бути звернення позивача до суду саме з вимогою про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване.

67. При цьому відповідачем за позовними вимогами про витребування (повернення, стягнення) нерухомого майна завжди є особа, за якою зареєстроване право на нерухоме майно, оскільки саме така особа як книжковий володілець може бути позбавлена майна в разі задоволення позову.

68. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц та постановах Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 329/1114/19-ц, від 01.08.2021 у справі № 329/253/20, від 21.04.2022 у справі № 759/10589/13-ц.

69. Отже, враховуючи вищенаведене Суд доходить висновку про те, що обраний позивачем у справі, яка переглядається, спосіб захисту не зможе забезпечити і гарантувати йому відновлення порушеного права, а тому не спроможний надати ефективний захист його прав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог".

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 21.10.2019 почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист, це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з?ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України закріплено положення, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном передбачено у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Положеннями Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) визначено, що:

банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури;

боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов?язання, строк виконання яких настав;

грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров?ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви;

кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника;

конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;

поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство (ст. 1 КУзПБ).

Під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу. Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів.

Господарський суд за заявою розпорядника майна скасовує арешти майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

У процедурі розпорядження майном боржник не має права без згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту формування комітету кредиторів) вчиняти значні правочини, вчинення яких не заборонено цим Кодексом.

У процедурі розпорядження майном боржник не має права без згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту обрання комітету кредиторів) здійснювати продаж істотних активів боржника.

Розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів, у тому числі укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном щодо зміни організаційно-правової форми боржника (ч.ч. 1-2, 6-9 ст. 44 КУзПБ).

Господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що постановляє ухвалу (ч.ч. 1, 4 ст. 40 КУзПБ).

Положеннями господарського процесуального законодавства передбачено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.ч. 1, 4 ст. 144 ГПК України).

Окрім цього, відповідно до частини першої статті 41 КУзПБ мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна (частина друга статті 41 КУзПБ).

Приписами частини третьої цієї статті передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров?ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення (абз 1 частини п`ятої статті 41 КУзПБ).

Відповідно до частини восьмої статті 41 КУзПБ дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство. Щодо задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, дія мораторію припиняється автоматично після спливу 170 календарних днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації.

В частині шостій статті 41 КУзПБ закріплено, що задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина п`ята статті 41 КУзПБ).

Тобто, правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство.

Відтак, не можна вважати правомірними дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки боржника, який перебуває у процедурі банкрутства, на підставі лише положень Закону України "Про іпотеку", без врахування процедур і положень Кодексу України з процедур банкрутства, норми якого мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

З огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, зв`язаний принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства.

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої КУзПБ процедури.

З огляду на мету та цілі КУзПБ, такими, що відповідають положенням чинного законодавства України, можна вважати лише ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які були дозволені (санкціоновані) судовим рішенням (ухвалою суду) в межах справи про банкрутство.

Таким чином, після спливу 170 днів з дня введення процедури розпорядження майном, якщо господарським судом протягом цього часу не було винесено постанову про визнання боржника банкрутом або ухвалу про введення процедури санації, задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, має здійснюватися за ухвалою суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, постановленою господарським судом за результатом розгляду заяви кредитора, вимоги якого є забезпеченими.

Натомість, як вірно встановлено господарським судом, нерухоме майно ПрАТ "ПМКК" було відчужено на користь ТОВ "ФК "Київ Фінанс" поза межами справи про банкрутство ПрАТ "Первомайський молочноконсервний комбінат" на підставі положень Закону України "Про іпотеку".

Таким чином, не можна вважати правомірним звернення стягнення на предмет іпотеки боржника, який перебуває у процедурі банкрутства, на підставі лише положень Закону України "Про іпотеку", без урахування процедур і положень Кодексу України з процедур банкрутства, норми якого мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Цей висновок також узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду, а саме: у справі № 903/69/18 та у справі № 905/1923/15 щодо принципу судового контролю за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів; у справі № 904/4700/19 щодо перебування боржника в особливому правовому режимі з моменту порушення (відкриття) щодо боржника справи про банкрутство та пріоритету спеціальних норм законодавства про банкрутство у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України; у справі № 44/610-6-43/145 щодо нормативного поєднання положень Закону України "Про виконавче провадження" з положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Згідно чинного законодавства, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчиняться у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.ч. 1-5 ст. 203 ЦК України).

Загальні підстави визнання недійсним правочину і настання відповідних наслідків визначені ст.ст. 215, 216 ЦК України. Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою, шостою ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Виконання господарського зобов`язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов`язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов`язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє (ч.ч. 1, 3 ст. 207 ГК України).

Так відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право на витребування майна із чужого незаконного володіння.

За приписами ч. 1, ч. 3 ст. 387 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

З огляду на усталену судову практику захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було відчужене, можливий шляхом пред`явлення позовних вимог саме про витребування майна в останнього набувача.

Відповідно до правової позиції, сформованої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.02.2020 по справі № 922/614/19 в контексті застосування, зокрема, статті 388 ЦК України, відповідно до якої власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

У свою чергу, саме рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що узгоджується з правовими позиціями викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16.

Також, слід звернути увагу на правові висновки викладені в постанові Верховного Суду, а саме: у справі № 915/715/16(915/686/21) від 11.05.2023, відповідно до яких у правовідносинах власник (ПрАТ "ПМКК") та володілець майна (ТОВ "ФК "Київ Фінанс") не перебували у договірних відносинах один з одним, то власник майна повинен використовувати речово-правові способи захисту, а відповідно належним та ефективним способом захисту у цьому спорі має бути звернення позивача до суду саме з вимогою про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними.

Господарським процесуальним законодавством визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

В даному випадку слід звернути увагу, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

У відповідності до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20.

Враховуючи викладене, колегія вважає доведеною нікчемність правочинів (договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, зареєстрованого у реєстрі за № 451, договору про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021 р., договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.04.2021, зареєстрованого у реєстрі за № 52, та договору про внесення змін, серія та номер: 1 від 30.04.2021), оскільки вони вчинені за відсутності достатніх правових підстав та з порушенням заборони відчуження нерухомого майна ПрАТ "ПМКК", накладеної ухвалами Господарського суду Миколаївської області у справі № 915/715/16 про банкрутство ПрАТ "ПМКК".

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, в даному випадку після прийняття згаданої вище постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 та залишення без змін рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2022 у справі № 915/715/16 (915/686/21) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відновлено записи про право власності позивача на спірне нерухоме майно.

Разом із тим, у подальшому постановою Верховного Суду від 11.05.2023 у справі № 915/715/16 (915/686/21) задоволено касаційну скаргу ТОВ "ФК "Київ Фінанс" та скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Викладена обставина зумовила фактичне відновлення статусу ТОВ "ФК "Київ Фінанс" як особи, яка є останнім набувачем спірного нерухомого майна.

При цьому, як встановлено вище, правочини, на підставі яких відбулося спірне відчуження нерухомості на користь ТОВ "ФК "Київ Фінанс", є нікчемними.

Викладені обставини свідчать про набуття ТОВ "ФК "Київ Фінанс" статусу особи, яка є останнім набувачем спірного нерухомого майна, поза волею реального власника цього майна - ПрАТ "ПМКК", що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, витребування судом нерухомого майна з незаконного володіння ТОВ "ФК "Київ Фінанс" на користь ПрАТ "ПМКК" захистить порушене право власності позивача. Викладеним також спростовуються доводи скаржника щодо неправильного обрання ПрАТ "ПМКК" способу захисту свого порушеного права.

Зважаючи на встановлені факти, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції правомірно зроблено висновок про те, що позовні вимоги ПрАТ "ПМКК" - є обґрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскарженого процесуального акту колегія суддів не вбачає.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Доводи апелянта з приводу неповно встановлених обставин судом першої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Крім цього, враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

За таких обставин, перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія судді, -

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ,,КИЇВ ФІНАНС залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2023 року у справі №915/715/16(915/772/23) залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.11.2023 у зв`язку із участю судді-учасника колегії Ярош А.І. у підготовці для підтримання кваліфікації у НШСУ з 13.11.2023 по 17.11.2023 (наказ від 17.10.2023 №258-к)

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя А.І. Ярош