ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2023 р. Справа№ 910/4179/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 28.09.2022

у справі № 910/4179/22 (суддя Балац С.В.)

за позовом Державного підприємства "Державний науково-інженерний центр

систем контролю та аварійного реагування"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія

"Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська

атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна

енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 942 600, 00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство "Державний науково-інженерний центр систем контролю та аварійного реагування" звернулось з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 942 600,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що незважаючи на погодження відповідачем укладення договору про часткове відступлення прав вимоги № 2 від 07.02.2020, за яким у позивача і виникло право вимоги грошової суми 942600,00 грн., які є часткою від загальної вартості робіт за договором № 176/48-123-01-18-04132 від 19.02.2018, відповідач відмовляється оплатити виконані позивачем роботи.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 року позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

На підставі рішення суду з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Державного підприємства "Державний науково-інженерний центр систем контролю та аварійного реагування" заборгованість в сумі 942 600, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 14 139, 00 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що позивач надав послуги на суму 942 600, 00 грн. за субпідрядним договором (№ 03/18-010), які в подальшому, отримані відповідачем за основним договором (№ 176/48-123-01-18-04132), що підтверджується актом приймання - передачі виконаних послуг № 3 від 27.12.2019. За договором про відступлення права вимоги від 07.02.2020 № 2 позивач частково одержав право вимоги від відповідача належного виконання зобов`язань за договором № 176/48-123-01-18-04132, а саме виплати грошової суми у розмірі 942 600,00 грн. з ПДВ, яка є часткою від загальної вартості виконаного третього етапу послуг.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач листом від 20.01.2020 № 51/1073 погодив часткове відступлення прав вимоги за договором № 176 від 19.02.2018 на суму послуг наданих сторонньою організацією по акту від 27.12.2019 № 3 в розмірі 942 600, 00 грн., однак жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за договором про відступлення суду не надав, отже позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 року у справі № 910/4179/22 та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення., посилаючись на те, що суд не повно з"ясував всі фактичні обставини справи та не прийняв до уваги відзив на позовну заяву.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що договір про відступлення права вимоги № 2 від 07.02.2020, спочатку був погоджений відповідачем (лист 51/1073 від 20.01.2020), а згодом листом від 27.02.2020 № 51/3811 відповідач відмовив у погодженні відступлення права вимоги за етапом № 3 договору на користь співвиконавця, яким є позивач на суму 942 600,00 грн.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не дослідив докази, а саме службову записку № 0042-74/485 від 08.06.2022 головного бухгалтера відповідача щодо відсутності кредиторської заборгованості відповідача перед позивачем.

Позиції учасників справи

Позивач надіслав через відділ документального забезпечення суду відповідь на апеляційну скаргу, в якій заперечив проти доводів відповідача, вважає їх необґрунтованими та просить апеляційну скаргу у даній справі залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Позивач звертає увагу суду на те, що лист відповідача № 51/3811 від 27.02.2020 про непогодження договору про відступлення право вимоги є нікчемним, оскільки в умовах генерального договору відсутній механізм відкликання листа про погодження договору. Крім того, зазначений лист про відкликання складений через 20 днів після початку дії договору про відступлення право вимоги. Також у тексті листа відсутні достовірні та достатні докази на підтвердження дій відповідача. Позивач вважає, що відсутні доказові підстави недійсності договору щодо відступлення права вимоги.

Крім того, позивач зазначає, що службова записка бухгалтерії відповідача від 08.06.2022 № 0042-74/485 в якій зазначено, що причиною відсутності в бухгалтерському обліку кредиторської заборгованості є ненадання до бухгалтерії договору про часткове відступлення права вимоги № 2 від 07.02.2020, не є зведеним бухгалтерським регістром в первинним бухгалтерським документом в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», отже невідомо чому зазначений договір не був переданий до бухгалтерії відповідача.

Апелянт надав відповідь на відзив позивача

Відповідач надіслав через відділ документального забезпечення суду відповідь на відзив позивача, в якому зазначає, що вимоги позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, не визнаються повністю, виходячи з того, що у 2020 році між Державним вищим навчальним закладом «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» (первісний кредитор) та Державним підприємством «Державний науково-інженерний центр систем контролю та аварійного реагування» (новий кредитор) укладено договір про часткове відступлення права вимоги № 2, який спочатку був погоджений Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу «Південно -Українська атомна електрична станція» листом № 51/1073 від 20.01.2020, а згодом листом від 27.02.2020 № 51/3811 було відмовлено у погодженні відступлення права вимоги за етапом № 3 на користь співвиконавця на суму 942 600 грн.

Крім того, щодо листа від 27.02.2020 № 51/3811 про непогодження відступлення права вимоги, відповідач повідомляє, що згідно з отриманою індивідуальною податковою консультацією Державної фіскальної служби України від 21.01.2020 № 221/6/99-00-07-03-02-6 ІПК щодо ПДВ за договорами відступлення права вимоги та відповідно до підпункту 196.1.5 пункту 196.1 статті 196 Податкового кодексу України відступленні права вимоги, а саме заміна кредитора, не є об`єктом оподаткування. Враховуючи, що відповідач не отримає права на включення до податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 157 100 грн. та понесе збитки, договір про відступлення права вимоги № 2 за актом № 3 не був погоджений.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» (Наказом ДП НАЕК «Енергоатом» 21.04.2022 перейменовано Відокремлений підрозділ «Южно-Українська АЕС» державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на "Відокремлений підрозділу "Південноукраїнська АЕС" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") (далі - замовник) та Державним вищим навчальним закладом «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» (далі - виконавець) було укладено договір № 176/48-123-01-18-04132 від 19.02.2018 про надання послуг, відповідно до якого виконавець зобов`язався за завданням замовника надати за плату наступні послуги: «Визначення пікового прискорення ґрунту при ПЗ, розрахунок поверхових спектрів відгуків та максимальних прискорень при ПЗ та МРЗ. Оцінка сейсмостійкості будівель та споруд ВП ЮУАЕС», а замовник зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги (п.1.1 договору).

У Календарному плані, який є додатком № 2 до цього договору, визначено 4 етапи надання послуг за цим договором, із зазначенням їх найменування, вартості кожного етапу надання послуг, загальної вартості послуг за договором, терміну виконання кожного етапу та примітки із зазначенням типу звітної документації.

За третім етапом надання послуг за цим договором є «Розрахунок поетажних спектрів встановленого обладнання при МРЗ в осях X, Y, Z (що не увійшли до попередніх контрактів згідно Додатку 1 до ТЗ», вартість якого складає 2 199 099,62 грн (у тому числі 942 600,00 грн. послуги співвиконавця ДП «ДНІЦ СКАР»), термін виконання етапу (з урахуванням додаткової угоди №6 від 29.11.2019) - 20.12.2019.

27.12.2019 між сторонами договору № 176/48-123-01-18-04132 від 19.02.2018 про надання послуг було підписано акт приймання-здачі виконаних послуг №3, відповідно до якого позивач виконав 100% об`єму послуг по етапу № 3 згідно з календарним планом договору на загальну суму 2 199 099,62 грн.

Крім того, на виконання умов договору 08.01.2020 Державним вищим навчальним закладом "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури" в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрована податкова накладна №163 від 27.12.2019 до акту № 3 приймання-здачі виконаних послуг від 27.12.2019.

На підставі цього акту Державним вищим навчальним закладом "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури" виставлено Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу «Південно - Українська атомна електрична станція» на оплату рахунок-фактуру № 235 на суму 2 199 099,62 грн.

Вищезазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/6904/21 від 05.08.2021 та не потребують доведення відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України.

21.03.2018 між Державним підприємством "Державний науково-інженерний центр

систем контролю та аварійного реагування" (виконавець за договором) та Державним вищим навчальним закладом «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» (замовник за договором) було укладено договір про надання послуг за темою: "збір та аналіз вихідних даних, Розробка розрахункових моделей будівель та споруд ВП ЮУАЕС з метою оцінки їх сейсмостійкості" № 03/18-10.

Відповідно до п.1.1. укладеного договору в порядку та на умовах, визначених договором, виконавець зобов`язався за завданням замовника надати за плату наступні послуги: "Збір та аналіз вихідних даних. Розробка розрахункових моделей будівель та споруд ВП ЮУАЕС з метою оцінки їх сейсмостійкості", а замовник зобов`язався прийняти і оплатити надані послуги.

Відповідно до п.1.3 договору № 03/18-10 даний договір є субпідрядним в рамках надання послуг по генеральному Договору № 176/48-123-01-18-04132 від 26.02.2018 між ДВНЗ ПДБА та ВП ЮУАЕС ДП НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» (далі генеральний замовник).

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що договірна ціна по предмету договору визначається кошторисом на надання послуг (додаток № 3) та згідно з «Протоколом узгодження договірної ціни» (додаток № 4) складає 2 816 910 грн. 00 коп., крім того ПДВ (20%) 563 382 грн. 00 коп., разом з ПДВ 3 380 292 грн.

Етапом 3 календарного плану "Розробка розрахункових моделей будівель та споруд" (додаток № 2) Договору № 03/18-10 від 21.03.2018 передбачена ціна за такий етап, а саме: 942 600,00 грн. з ПДВ.

Таким чином, Державне підприємство "Державний науково-інженерний центр систем контролю та аварійного реагування" надало послуги, на суму 942 600,00 грн., за субпідрядним договором (договір № 03/18-10), які в подальшому були отримані Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі "Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська АЕС" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (ВП ПАЕС) за основним договором (Договір № 176/48-123-01-18-04132). Зазначене підтверджується актом № 3 приймання-передачі виконаних послуг від 27.12.2019 договору № 176 від 19.02.2019.

27.12.2019 між сторонами договору № 176/48-123-01-18-04132 від 19.02.2018 про надання послуг було підписано акт приймання-здачі виконаних послуг №3, відповідно до якого позивач виконав 100% об`єму послуг по етапу № 3 згідно з календарним планом договору на загальну суму 2 199 099,62 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2020 листом № 38-0824-008 Державний вищий навчальний заклад «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» (ДВНЗ ПДАБА) звернувся до Генерельного директора ВП «Південно-Українська АЕС» про погодження можливості укладення між ДВНЗ ПДАБА та ДП ДНІЦ СКАР» (Державним підприємством «Державний науково-інженерний центр систем контролю та аварійного реагування») договору про часткове відступлення права вимоги для проведення розрахунку за виконані послуги на суму 942 600, грн. з врахуванням ПДВ (а.с.16).

Листом № 51/1073 від 20.01.2020 ДП НАЕК ВП «Південно-Українська АЕС» надіслало відповідь, підписану Генеральним директором, про погодження часткового відступлення права вимоги за договором № 176 від 19.02.2018 на суму послуг, наданих сторонньою організацією по акту № 3 від 27.112.2019 у розмірі 942 600, 00 грн. з урахуванням ПДВ (а.с.17).

07.02.2020 між Державним вищим навчальним закладом «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» (первісний кредитор) та Державним підприємством «Державний науково-інженерний центр систем контролю та аварійного реагування» (новий кредитор) було укладено договір про часткове відступлення права вимоги № 2.

Відповідно до п. 1.1 укладеного договору первісний кредитор частково відступає, а новий кредитор частково приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає частковим кредитором за договором про надання послуг за темою «Визначення пікового прискорення ґрунту при ПЗ, розрахунок поверхових спектрів відгуків та максимальних прискорень при ПЗ та МРЗ. Оцінка сейсмостійкості будівель та споруд ВП ЮУ АЕС» № 176/48-123-01-18-04132 від 26.02.2018, укладеним між первісним кредитором та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі генерального директора Відокремленого підрозділу «Південно-Українська атомна електрична станція» (боржник).

Відповідно до п. 1.2 договору про часткове відступлення права вимоги, за цим договором новий кредитор частково одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за основним договором, а саме: виплати новому кредитору грошової суми у розмірі 942 600,00 грн, в тому числі ПДВ, яка є часткою від загальної вартості виконаного первісним кредитором третього етапу послуг під найменуванням «Розрахунок поетажних спектрів встановленого обладнання при МРЗ в осях X, Y, Z (що не увійшли до попередніх контрактів згідно додатку 1 до ТЗ».

Положеннями пункту 2.2 договору про часткове відступлення передбачено, що одночасно з підписанням цього договору первісний кредитор передає позивачу завірену копію повідомлення первісного кредитора до боржника (відповідача) про часткове відступлення права вимоги за основним договором та завірену копію письмового погодження боржника (відповідача) з умовами часткового відступлення права вимоги, що є обов`язковою умовою пунктів 11.5 та 11.9 основного договору.

Позивач зазначає, що відповідачем не здійснено на користь позивача сплати грошових коштів за виконані позивачем роботи, незважаючи на письмові претензії позивача, а тому позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав та просить суд стягнути з відповідача 942 600,00 грн.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що договір про часткове відступлення права вимоги № 2 спочатку був погоджений Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу «Південно - Українська атомна електрична станція» листом № 51/1073 від 20.01.2020. Однак листом від 27.02.2020 № 51/3811 було відмовлено у погодженні відступлення права вимоги за етапом № 3 на користь співвиконавця на суму 942 600 грн., а тому заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК України), а п. 11.5 та 11.9 договору № 176 було встановлено обов`язкову згоду боржника, отже право здійснювати відступлення вимоги та переведення боргу за договором № 176 було відсутнє.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Приписами частини 1 статті 513 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Як вбачається з договору про часткове відступлення права вимоги № 2 від 07.02.2020 було укладено за наявності письмового погодження відповідача по справі ( лист № 51/1073 від 20.01.2020 ДП НАЕК ВП «Південно-Українська АЕС» про погодження часткового відступлення права вимоги за договором № 176 від 19.02.2018 на суму послуг, наданих сторонньою організацією по акту № 3 від 27.112.2019 у розмірі 942 600, 00 грн. з урахуванням ПДВ (а.с.17), що відповідачем і не заперечується.

Таким чином, позивачем було дотримано вимоги ч.1 ст. 516 ЦК України щодо заміни кредитора у зобов`язанні за письмовою згодою боржника, про що зазначено у п.2.2. договору про часткове відступлення права вимоги № 2 від 07.02.2020.

Відповідач заборгованість не сплатив, оскільки вважає, що він листом від 27.02.2020 № 51/3811 відмовив у погодженні відступлення права вимоги за етапом № 3 на користь співвиконавця на суму 942 600 грн., а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 та у постанові від 07.10.2020 у справі № 450/2286/16-ц зазначив, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Колегія суддів відхиляє заперечення відповідача щодо відмови у погодженні договору про відступлення права вимоги, оскільки позивачем були виконані роботи на суму 942 600 грн. за актом №3 приймання-здачі виконаних послуг від 27.12.2019, однак відповідач діє недобросовісно та відмовляється оплачувати заборгованість.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги доводи позивача та відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для його скасування або зімни не вбачається.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/4179/22 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270 пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/4179/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі № 910/4179/22 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/4179/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 22.11.2023 після виходу головуючого судді Тищенко А.І. з лікарняного та колегії суддів з навчання.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська