ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 р. Справа № 904/1411/23

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М. при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", 52200, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно", 36000, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 21, оф. 207; ідентифікаційний код 44503083

про стягнення 715 000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№1390/23 від 20.03.2023) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" про стягнення 715 000 грн. 00 коп., що складає 500 000 грн. 00 коп. - суми попередньої оплати за Договором поставки від 01.12.2022 №1497/02/212во, 115 000 грн. 00 коп. - пені та 100 000 грн. 00 коп. - штрафу.

Також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 725 грн. 00 коп. - майнового характеру та 2 684 грн. 00 коп. - немайнового характеру.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за договором № 1497/02/212во про закупівлю товару від 01.12.2022 року в частині поставки товару.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 року матеріали позовної заяви Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52200, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" (36000, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 21, оф. 207; ідентифікаційний код 44503083) про стягнення 715 000 грн. 00 коп. направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду Полтавської області (36000, м. Полтава, вул. Зигіна, буд. 1).

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 30.05.2023 року на 10:45.

Ухвалою суду від 30.05.2023 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 904/1411/23 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 27.06.2023 р. на 11:15., оскільки відповідач надав клопотання № 60/05 від 29.05.2023 року за вх. № 6795, у якому повідомляв про наміри укласти з позивачем мирову угоду.

Ухвалою суду від 27.06.2023 року відкладено підготовче засідання на 18.07.2023 р. на 11:45 та запропоновано сторонам в разі мирного врегулювання спору сторонам надати письмові докази.

Суд ухвалою від 18.07.2023 року закрив підготовче провадження у справі № 904/1411/23 та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.08.2023 року на 11:15.

У зв`язку з перебуванням судді Білоусова С.М. у відпустці засідання суду в цей день не відбулося.

Враховуючи вихід з відпустки судді Білоусова С.М. ухвалою суду від 06.09.2023 року призначено справу на 19.09.2023 року на 11:30.

Ухвалою суду від 19.09.2023 року відкладено розгляд справи по суті на 17.10.2023 року на 11:30.

17.10.2023 року від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" надійшло клопотання № 112/10 від 16.10.2023 року (вх. № 13162) про зупинення провадження у справі на час проведення медіації.

Судом ухвалою від 17.10.2023 року було відкладено розгляд справи по суті на 14.11.2023 року на 11:00 та зобов`язано позивача повідомити свої міркування щодо поданого відповідачем клопотання.

Позивач надав суду письмові пояснення до клопотання про зупинення провадження у справі за № 18/6672 від 24.10.2023 року (вх. № 13552 від 24.10.2023 року та вх. № 13859 від 30.10.2023 року), у яких категорично заперечує проти клопотання про зупинення провадження у даній справі та наполягає на ухваленні рішення по справі № 904/1411/23 про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 715 000,00 грн.

Від відповідача 13.11.2023 року повторно надійшло клопотання за № 131/11 від 13.11.2023 року (вх. № 14554) про зупинення провадження у справі на час проведення медіації.

Позивач через систему "Електронний суд" надав клопотання від 14.11.2023 року за вх.. № 14635, у якому просить суд здійснити розгляд справи без участі представника ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", при цьому, позовні вимоги у даній справі підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Клопотання позивача в частині розгляду справи без участі представника судом задовольняється.

Стосовно клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі суд зазначає наступне.

В обгрунтування поданого до суду клопотання ТОВ "Будінтехно" посилається на п. 7 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якого, сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу, результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про медіацію" медіація - позасудова добровільна, конфіденційна, структурована процедура, під час якої сторони за допомогою медіатора (медіаторів) намагаються запобігти виникненню або врегулювати конфлікт (спір) шляхом переговорів.

Позивач категорично заперечує проти примирення шляхом проведення медіації, посилаючись на те, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами, затягує та перешкоджає розгляду даної справи, оскільки, з моменту винесення ухвали про відкриття провадження у даній справі (24.04.2023 року) жодного разу не звернувся до ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" з пропозицією укласти мирову угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 4 та п. 1 ст. 5 Закону медіація проводиться за взаємною згодою сторін медіації з урахуванням принципів добровільності, конфіденційності, нейтральності, незалежності та неупередженості медіатора, самовизначення та рівності прав сторін медіації. Участь у медіації є добровільним волевиявленням учасників медіації. Ніхто не може бути примушений до врегулювання конфлікту (спору) шляхом проведення медіації.

Таким чином, на законодавчому рівні закріплені основний принцип медіації - принцип добровільності, який полягає у тому, що всі сторони мають бути згодні із застосуванням медіації.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги принцип добровільності медіації, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі на час проведення медіації.

При цьому, суд зазначає, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов суду не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

01.12.2022 року між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" (постачальник) було укладено договір № 1497/02/212во про закупівлю товару, за яким постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар, зазначений в п. 1.2 договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до п. 1.2 договору постачальник зобов`язався поставити вапняк, гіпс і крейду, код ДК 021:2015-4492 (вапно будівельне негашене кальцієве подрібнене, 2 гатунку) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору.

Сума (ціна) договору, відповідно до Специфікації № 1 становить 2 770 822,25 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 554 64,45 грн. Загальна сума становить 3 324 986,70 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

Згідно п. 5.1 договору поставка товару здійснюється партіями в період листопад - грудень 2022 р., протягом 5-ти календарних днів після 100 % передоплати. Обсяг кожної партії поставки уточнюється у заявках підписаних працівниками покупця. Заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів на адресу вказану в цьому договорі (отримання постачальником оригіналу заявки є необов`язковим).

Пунктом 12.13 договору сторони погодили, що документи, відправлені електронною поштою, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів не можуть спростовуватися сторонами.

Пунктом 11.1 сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2022 року, але в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами його зобов`язань.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2022 року до договору № 1497/02/212во від 01.12.2022 року сторони продовжили термін дії договору до 31.03.2023 року, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

06.01.2023 року позивач електронну адресу ТОВ "Будінтехно" було направлено заявку № 13-11/60 на постачання вапна будівельного 2 ґатунку у кількості по 24 тони на кожну.

Позивач посилається на те, що 05.01.2023 року він здійснив передоплату товару у розмірі 100% від суми заявки, що складає 500 000,00 грн.

Станом на 24.02.2023 року заявка постачальником не виконана, поставка товару не здійснена, передоплата на його неодноразове звернення не повернута.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" 715 000 грн. 00 коп., що складає: 500 000 грн. 00 коп. - суми попередньої оплати за Договором закупівлі від 01.12.2022 №1497/02/212во, 115 000 грн. 00 коп. - пені та 100 000 грн. 00 коп. - штрафу.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору № 1497/02/212во від 01.12.2022 року, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК).

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється партіями в період листопад - грудень 2022 р., протягом 5-ти календарних днів після 100 % передоплати. Обсяг кожної партії поставки уточнюється у заявках підписаних працівниками покупця. Заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів на адресу вказану в цьому договорі (отримання постачальником оригіналу заявки є необов`язковим).

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2022 року до договору № 1497/02/212во від 01.12.2022 року сторони продовжили термін дії договору до 31.03.2023 року, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 689 ЦК України покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі - продажу.

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що покупець здійснює 100% передоплату вартості товару, протягом 5-ти банківських днів, після отримання рахунку.

Як зазначає позивач, на виконання, п. 4.2 умов договору ним була здійснена передоплата у розмірі 100% від суми заявки, що складає 500 000,00 грн. згідно рахунка від 01.12.2022 року № 25 (платіжне доручення № 33 від 05.01.2023 року).

Судом встановлено, платіжним дорученням № 33 від 05.01.2023 року ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" перерахував ТОВ "Будінтехно" грошові кошти в розмірі 500 000,00 грн. за вапно 2 гат. згідно договору № 1497/02/21во від 01.12.2022 року згідно рахунку № 25 від 01.12.2022 року.

06.01.2023 року покупець надіслав постачальнику електронною поштою заявку № 13-11/60 на поставку вапна будівельного 2 гатунку.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відтак, не передання продавцем, який одержав суму попередньої оплати, товару у встановлений строк, надає покупцеві право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

При цьому, виходячи з положень вказаної норми права, до предмета доказування у даній справі входить встановлення наявності чи відсутності певних юридичних фактів, а саме: підстав виникнення у сторін зобов`язань з купівлі-продажу, зокрема, у відповідача -обов`язку поставити певний товар у встановлений строк; у позивача - здійснення попередньої оплати.

З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2022 року постачальником було виставлено рахунок № 25 на загальну суму договору 3 324 986,70 грн. із ПДВ.

Посилання позивача на порушення відповідачем умов договору в частині поставки товару з огляду на 100% передоплату в розмірі 500 000,00 грн. за рахунком № 25 від 01.12.2022 року, суперечить п. 4.2 договору, оскільки, за даним пунктом договору покупець здійснює 100% передоплату вартості товару, протягом 5-ти банківських днів, після отримання рахунку.

Матеріали справи не містять рахунку до заявки № 13-11/60 від 06.01.2023 року на суму 500 000,00 грн. До справи долучено лише рахунок на оплату № 25 датований 01.12.2022 року. З огляду на це, суд відхиляє твердження позивача на належне виконання ним умов договору, визначених п. 4.2, а саме: на 100 % передоплату товару.

Відтак, з долучених до матеріалів справи доказів не можливо встановити дату настання у відповідача строку в частині поставки товару, оскільки, позивачем не було виконано вимоги п. 4.2 договору, в частині здійснення 100% передоплати вартості товару після отримання рахунку в розмірі 3 324 986,70 грн.

Інших рахунків (на 500 000,00 грн.) окрім рахунку № 25 від 01.12.2022 року на загальну суму 3 324 986,70 грн., суду не надано, як і не надано доказів його оплати.

Позивач заявляє до стягнення з відповідача 115 000,00 грн. пені та 100 000,00 грн. штрафу за порушення зобов`язання з посиланням на п. 7.2 договору.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі затримки поставки товару у строки, передбачені цим договором, покупець має право на стягнення з постачальника штрафу у розмірі 20 % від вартості недопоставленої (несвоєчасно поставленої) партії товару та пені 0,5 відсотка від вартості непоставленої (несвоєчасно поставленої) партії товару за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки, суд встановив, що відповідачем не були порушені строки поставки товару, з огляду на невиконання позивачем 100 % передоплати вартості товару відповідно до виставленого рахунку № 25 від 01.12.2022 року, відсутні підстави для стягнення з ТОВ "Будінтехно" штрафних санкцій, визначених п. 7.2 договору про закупівлю товару від 01.12.2022 № 1497/02/212во.

При цьому, суд зазначає, що позивач неодноразово (17.01.2023 року та 23.01.2023 року) звертався до відповідача з вимогою повернути кошти у розмірі 500 000,00 грн. здійсненої передоплати у 7-денний термін, у відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України. Проте, дана вимога залишена ТОВ "Будінтехно" без виконання.

За приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині повернення попередньої оплати товару за договором про закупівлю товару від 01.12.2022 року № 1497/02/212во в сумі 500 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені частково, суд приходить до висновку, що на відповідача слід покласти судовий збір у розмірі 7 500,00 грн.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінтехно" (36000, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 21, оф. 207; ідентифікаційний код 44503083) на користь Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52200, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787) попередню оплату товару за Договором про закупівлю товару від 01.12.2022 №1497/02/212во в розмірі 500 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 7 500,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення складено та підписано 20.11.2023 року.

Суддя Білоусов С. М.