ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023м. ХарківСправа № 922/2182/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зооманія", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "SITM GmbH AG", м.Харків
про стягнення 374 601,02грн.
за участю представників:

від позивача: Яковенко О.Г.

від відповідача: Розумна О.О.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зооманія" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "SITM GmbH AG" (надалі - відповідач) про стягнення 374601,02грн., з яких: 276142,57грн. основного боргу, 17339,12грн. відсотків за користування грошовими коштами, 81119,33грн. інфляційних втрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором №29062020/001 від 29.06.2020.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.11.2022 дана позовна заява залишена без руху. Позивача у 10-денний строк з дня вручення ухвали зобов`язано усунути виявлені недоліки та надати суду належним чином засвідчену копію договору №29062020/001 від 29.06.2020, на якому ґрунтуються позовні вимоги.

06 грудня 2022 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначив, що будь-який договір №29062020/001 від 29.06.2020, оформлений у формі єдиного документа, підписаний сторонами у позивача відсутній. Позивач посилався на № та дату договору, оскільки ці реквізити містяться у видаткових та податкових накладних, які одночасно підтверджують факт досягнення сторонами домовленості щодо предмету та ціни такого правочину, а також, факт передачі та одержання товару, тобто між сторонами виникли відносини з поставки, які регулюються Параграфом 3 ЦК України, зокрема статтями 712, 655, 692 Цивільного кодексу України. Позивач вважає, що між сторонами укладено договір поставки спрощений спосіб шляхом отримання відповідачем поставленого товару на підставі видаткових накладних, що не суперечить вимогам ст.181 Господарського кодексу України.

Суд з врахуванням даної заяви, ухвалою від 12.12.2022 відкрив провадження у даній справі та призначив її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 11.01.2023.

У підготовчому засіданні 11.01.2023 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, а також оголошено перерву до 08.02.2023.

07 лютого 2023 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів (вх.№2903 від 07.02.2023).

08 лютого 2023 року від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів (вх.№3029 від 08.02.2023).

У підготовчому засіданні 08.02.2023 судом оголошено перерву до 17.02.2023.

10 лютого 2023 року від відповідача надійшло заперечення на клопотання позивача про витребування доказів.

14 лютого 2023 року від позивача надійшли:

- Заперечення на клопотання відповідача про витребування доказів;

- Клопотання про виклик свідків (вх.№3647 від 14.02.2023);

- Клопотання про витребування доказів (вх.№3648 від 14.02.2023).

16 лютого 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Крім того, у відзиві міститься клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

Також, 16.02.2023 від відповідача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (вх.3838 від 16.02.2023).

Ухвалою від 17.02.2023 клопотання ТОВ "Зооманія" про витребування доказів (вх.№2903 від 07.02.2023) залишено без задоволення; відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "SITM GmbH AG" про витребування доказів (вх.№2903 від 07.02.2023); відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Зооманія" про виклик свідків (вх.№3647 від 14.02.2023); відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Зооманія" про витребування доказів (вх.№3648 від 14.02.2023); поновлено ТОВ "SITM GmbH AG" пропущений процесуальний строк на подання відзиву та долучити відзив з додатками ло матеріалів справи; щодо клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи (вх.3838 від 16.02.2023), судом зазначено, що воно буде розглянуте в наступному засіданні після надання відповідачем письмових пояснень щодо порядку зберігання та застосування штампів і печаток на підприємстві, їх кількості, відповідальних осіб, а також надання ним відповідного положення чи наказу із зазначених вище питань. У зв`язку з цим, судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 03.03.2023

02 березня 2023 року від відповідача надійшло:

- Пояснення щодо порядку використання та зберігання печаток та штампів на підприємстві (вх.№5086 від 02.03.2023);

- Пояснення на клопотання позивача про витребування документів від ГУ ДПС у Харківській області (вх.№5087 від 02.03.2023);

- Клопотання про долучення оригіналу заяви свідка (вх.№5088 від 02.03.2023);

- Клопотання про призначення комплексної судової експертизи (вх.5089 від 02.03.2023).

03 березня 2023 року від позивача надійшли:

- Пояснення щодо доводів, викладених у відзиві відповідача (вх.№5279 від 03.03.2023);

- Клопотання про витребування доказів (вх.№5280 від 03.03.2023) від ГУ ДПС у Харківській області;

- Заява про письмове опитування керівника (вх.5281 від 03.03.2023);

- Клопотання про залучення до участі у справі третьої особи (вх.№5282 від 03.03.2023) ТОВ "Український молочний альянс", яке здійснювали перевезення товару.

Ухвалою від 03.03.2023 долучено до справи Пояснення відповідача щодо порядку використання та зберігання печаток та штампів на підприємстві (вх.№5086 від 02.03.2023); задоволено клопотання відповідача про долучення оригіналу заяви свідка (вх.№5088 від 02.03.2023); відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення комплексної судової експертизи (вх.5089 від 02.03.2023); долучено до справи Пояснення позивача щодо доводів, викладених у відзиві відповідача (вх.№5279 від 03.03.2023); відмовлено у задоволенні Клопотання позивача про витребування доказів (вх.№5280 від 03.03.2023); залишено без задоволення заяву позивача про письмове опитування керівника (вх.5281 від 03.03.2023); залишено без задоволення Клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи (вх.№5282 від 03.03.2023); призначено судову експертизу, на розгляд та вирішення експерта поставити наступні питання: 1) Чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю "Зооманія" розмір заборгованості за поставлені Товариству з обмеженою відповідальністю "SITM GmbH AG" товарно-матеріальні цінності за видатковими накладними: №ААЗОО 003107 від 01.09.2020; №ААЗОО 003367 від 01.10.2020; №ААЗОО 003590 від 15.10.2020; №ААЗОО 003106 від 01.09.2020; №ААЗОО 003039 від 26.08.2020; №ААЗОО 003052 від 27.08.2020; №ААЗОО 003647 від 27.10.2020; №ААЗОО 003369 від 30.09.2020; №ААЗОО 003368 від 30.09.2020; №ААЗОО 003401 від 07.10.2020; №ААЗОО 003645 від 27.10.2020; а також зупинено провадження у даній справі.

15 травня 2023 року до Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи, а також клопотання судового експерта Козуб С.О. від 10.05.2023 про надання додаткових матеріалів необхідних для дачі висновку експерта №15442 по господарській справі №922/2182/22.

Ухвалою від 24.05.2023 провадження у справі поновлено; призначено підготовче засідання на 24.05.2023.

Ухвалою від 24.05.2023 задоволено клопотання судового експерта Козуб С.О. від 10.05.2023 про надання додаткових матеріалів необхідних для дачі висновку експерта №15442 по господарській справі №922/2182/22; зобов`язано сторони надати до суду витребувані судовим експертом документи та матеріали в строк до 19.06.2023 (включно); провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою від 01.11.2023 провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання на 01.11.2023.

Іншою ухвалою від 01.11.2023 підготовче засідання відкладено на 08.11.2023.

08 листопада 2023 року від відповідача надійшло клопотання про призначення комплексної судової експертизи (вх.№30156 від 06.11.2023).

Ухвалою від 08.11.2023 у задоволенні даного клопотання відповідача відмовлено, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 09.11.2023.

Представник позивача в судовому засіданні 09.11.2023 підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні проти вимог позивача заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказував, що на виконання умов Договору №29062020/001 від 29.06.2020, укладеного між ТОВ "Зооманія" (Постачальник) та ТОВ SITM GmbH AG (Покупець), постачальником було поставлено, а покупцем прийнято глиняний наповнювач та шампунь для тварин (далі - Товар) в асортименті, кількості та за ціною, узгодженою сторонами.

Суд зауважує, що договір №29062020/001 від 29.06.2020 був відсутній в матеріалах позовної заяви, у зв`язку з чим позовна заява була залишена без руху ухвалою від 21.11.2022 у даній справі.

У зв`язку з цим, позивач у своїй заяві про усунення недоліків позовної заяви зазначив, що будь-який договір №29062020/001 від 29.06.2020, оформлений у формі єдиного документа, підписаний сторонами у позивача відсутній. Позивач посилався на № та дату договору, оскільки ці реквізити містяться у видаткових та податкових накладних, які одночасно підтверджують факт досягнення сторонами домовленості щодо предмету та ціни такого правочину, а також, факт передачі та одержання товару, тобто між сторонами виникли відносини з поставки, які регулюються Параграфом 3 ЦК України, зокрема статтями 712, 655, 692 Цивільного кодексу України. Позивач вважає, що між сторонами укладено договір поставки спрощений спосіб шляхом отримання відповідачем поставленого товару на підставі видаткових накладних, що не суперечить вимогам ст.181 Господарського кодексу України.

Згідно частини 1 статті 207 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною 1 статті 181 ГК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) також встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Так, на підтвердження факту укладення договору поставки у спрощений спосіб позивач посилається на додані до позову копії видаткових накладних №ААЗОО 003039 від 26.08.2020 на суму 49968,00грн., №ААЗОО 003052 від 27.08.2020 на суду 39756,00грн., №ААЗОО 003368 від 30.09.2020 на суму 70346,00грн., №ААЗОО 003369 від 30.09.2020 на суму 2145,00грн., №ААЗОО 003367 від 01.10.2020 на суму 15736,00грн., №ААЗОО 003401 від 07.10.2020 на суму 16694,00грн., №ААЗОО 003590 від 15.10.2020 на суму 33374,40грн.

Також позивач надав копії товарно-транспортних накладних, якими він підтверджує перевезення частини вищевказаного товару на склад відповідача, а саме: №3368 від 30.09.2020 на суму 70346,00грн., №3369 від 30.09.2020 на суму 2145,00грн., №3367 від 01.10.2020 на суму 15736,00грн., №3401 від 07.10.2020 на суму 16694,00грн., №3590 від 15.10.2020 на суму 33374,40грн.

Слід зауважити, що позивач у позові також зазначає про передачу відповідачу товару також і за видатковими накладними №ААЗОО 003107 від 01.09.2020 на суму 6528,60 грн., № ААЗОО 003106 від 01.09.2020 на суму 23080,13грн., №ААЗОО 003647 від 27.10.2020 на суму 3243,24грн., №ААЗОО 003645 від 27.10.2020 на суму 15271.20грн. Проте вказані накладні в матеріалах позовної заяви, оскільки відсутні у позивача. У відповідь на клопотання позивача про їх витребування у відповідача, останній повідомив суд про неможливість їх надання, у зв`язку з тим, що ці видаткові накладні, як і інші, що додані до позову, у його розпорядженні відсутні, оскільки ним не складалися та не підписувалися.

У зв`язку із неоплатою відповідачем товару за всіма вищевказаними накладними, позивач направив йому вимогу від 08.07.2022 про погашення заборгованості в загальному розмірі 276142,57грн. в семиденний строк від дня пред`явлення даної вимоги.

Відповідач вказані грошові кошти не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 276142,57грн. основного боргу, 17339,12грн. відсотків за користування грошовими коштами, 81119,33грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 також передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надавши оцінку наданих позивачем видатковим та товарно-транспортним накладним, суд приходить до висновку, що вони не можуть бути визнані належними доказами факту здійснення поставки товару відповідачу, з огляду на таке.

Вказані накладні містять підписи представника позивача - завідувача складу Клименка Андрія Сергійовича та представника відповідача - Павлика К.А.

Суд зазначає, що відповідачем було надано нотаріально завірену заяву свідка ОСОБА_1 , в якій він повідомив, що у серпні-жовтні 2020 року працював у ТОВ "Зооманія" () на посаді завідувача складу. При цьому Клименко А.С. заперечує факт підписання ним наданих позивачем видаткових та товарно-транспортних накладних.

Позивач вищевказані посилання Клименка А.С. жодним чином не спростував.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач, у свою чергу, заперечує як сам факт отримання даного товару, так і підписання зі свого боку накладних, які перелічені в позовній заяві, та проставлення на них печаток свого підприємства.

З огляду на суперечливу позицію сторін щодо того чи дійсно мали місце господарські операції з поставки товару за вказаними позивачем видатковими накладними, суд в ухвалі від 03.03.2023 у даній справі прийшов до висновку, що належними та допустимими доказами здійснення відповідних господарських операцій мають бути дані бухгалтерського та податкового обліку обох сторін.

За наслідками проведеної судової експертизи було складено висновок експерта №15442 за результатами проведення судової економічної експертизи у даній справі від 13.10.2023, відповідно до якого:

"По поставленому питанню

За результатами проведеного дослідження, в обсязі наданих документів та в межах компетенції експерта - економіста, підтверджується (виходячи з достовірності первинних документів) заявлений у позовних вимогах ТОВ "Зооманія" розмір заборгованості за поставлені TOB "SITM GmbH AG" товарно-матеріальні цінності з посиланням на договір №29062020/001 від 29.06.2020 в сумі 309394,94 грн. (розмір основного боргу за поставлені ТМЦ - 228019,40грн.; відповідно до ст. 625 ЦК України 3% відсотків за користування грошовими коштами за період з 27.08.2020 по 24.10.2022 в сумі 14328,48 грн. та 67047,46 грн. інфляційних втрат станом на 24.10.2022).

В іншій частині заявлений у позовних вимогах ТОВ "Зооманія" розмір заборгованості за поставлені TOB "SITM GmbH AG" товарно-матеріальні цінності з посиланням на договір №29062020/001 від 29.06.2020 в сумі 65206,08грн. підтвердити на надається за можливе".

Відповідно до частини 1 статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

У зв`язку з цим, суд, дослідивши наявні у справі матеріали, вважає за необхідне відхилити висновок експерта про часткове підтвердження спірної заборгованості, виходячи з наступних обставин.

У своєму висновку (т.3 а.с.32-33) експерт зазначив, що:

"Юридична оцінка доказовості наведених первинних документів не відноситься до компетенції судового експерта, тому у судового експерта відсутні підстави для не врахування накладних, податкових накладних, ТТН, виписаних ТОВ "Зооманія" (за підписом Клименко А.С. в т.ч. в ТТН як відповідальна особа вантажовідправника та печаткою ТОВ "Зооманія") на адресу TOB "SITM GmbH AG" (за підписом про отримання Павлик КА. в т.ч. в ТТН як відповідальна особа вантаж отримувача та печаткою TOB "SITM GmbH AG") при проведенні дослідження в частині розрахунку сум заборгованості. Враховуючи вказане, дослідження проводилося щодо визначення наявності у вказаних документах відповідних обов`язкових реквізитів та виходячи з обставин, що надані документи фіксують проведення наведених вище господарських операцій. В межах компетенції експерта - економіста, наведені документи (видаткових накладні, податкові накладних та товарно-транспортні накладні) виписані між контрагентами: продавцем (постачальником) ТОВ "Зооманія" (за підписом Клименко А.С. та печаткою ТОВ "Зооманія") та покупцем TOB "SITM GmbH AG" (за підписом про отримання Павлик К.А. та печаткою ТОВ "SITM GmbH AG") - мають необхідні реквізити, передбачені вимогами "Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку" та за своїм оформленням відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідно підлягають відображенню у бухгалтерському обліку вказаних підприємств в період здійснення відповідних господарських операцій, оскільки бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку. Таким чином, за наявності в матеріалах справи безпосередньо первинних документів, що фіксують проведення господарських операцій та підлягають відображенню у обліку (підстави не врахування яких у судового експерта-економіста відповідно - відсутні), саме дані бухгалтерського обліку ТОВ "Зооманія" - є підставою для визначення суми заборгованості за договором поставки №29062020/001 від 29.06.2020, та відповідно проведення в подальшому будь-яких розрахунків".

Отже, експерт здійснив визначення розміру заборгованості виключно на підставі наданих позивачем накладних, встановивши їх належне оформлення відповідно до чинного законодавства, та в розглядав їх контексті виконання умов договору поставки №29062020/001 від 29.06.2020, який у справі відсутній та укладення якого не доведено ані позивачем, ані відповідачем.

В той же час, підставою призначення експертизи у даній справі було саме те, що сторони мають протилежні позиції щодо факту підписання доданих до позову накладних.

Отже, належними та допустимими доказами здійснення відповідних господарських операцій мають бути визнані дані бухгалтерського та податкового обліку обох сторін.

Судовим експертом у своєму висновку зазначено (т.3 а.с.32):

"Згідно з "Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій" затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 N291 (із змінами та доповненнями, далі - Інструкція N291). визначено:

"Рахунок 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками"

На рахунку 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" ведеться узагальнення інформації про розрахунки з покупцями та замовниками за відвантажену продукцію, товари, виконані роботи й послуги, крім заборгованості, яка забезпечена векселем, а також узагальнюється інформація про розрахунки з учасниками промислово-фінансової групи.

Рахунок 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" має такі субрахунки;

361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями"

За дебетом рахунку 36 "Розрахунки з покупцями та замовниками" відображається продажна вартість реалізованої продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг (у тому числі на виконання бартерних контрактів), яка включає податок на додану вартість, акцизи та інші податки, збори (обов`язкові платежі), що підлягають перерахуванню до бюджетів та позабюджетних фондів та включені у вартість реалізації, за кредитом - сума платежів, які надійшли на рахунки підприємства в банківських установах, у касу, та інші види розрахунків. Сальдо рахунку відображає заборгованість покупців та замовників за одержані продукцію (роботи, послуги)."

Відповідно до обігово-сальдової відомості ТОВ "Зооманія" по рах. 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" за період 01.01.2020 - 08.07.2022 відображено заборгованість по контрагенту TOB "SITM GmbH AG" за дебетом рахунку в сумі 276142,57 грн. з посиланням на договір №29062020/001 (т.1 стор. 19, т.3 стор. 14-15).

Однак, в наданих матеріалах відсутні наведені в позовних вимогах та відображені у обліку ТОВ "Зооманія" видаткові накладні, а саме:

- видаткова накладна № АА30 0003107 від 01.09.2020 на суму 6528,60 грн. в т.ч. ПДВ - відсутня в наданих матеріалах, ТТН також відсутня;

- видаткова накладна № АА300003106 від 01.09.2020 на суму 23080,13грн. в т.ч. ПДВ - відсутня в наданих матеріалах, ТТН також відсутня;

- видаткова накладна № АА30 0003647 від 27.10.2020 на суму 3243,24грн. в т.ч. ПДВ - відсутня в наданих матеріалах, ТТН також відсутня;

- видаткова накладна № АА300003645 від 27.10,2020 на суму 15271.20грн. в т.ч. ПДВ - відсутня в наданих матеріалах, ТТН також відсутня.

Відповідно, врахувати вказані суми заборгованості в межах наданих матеріалів та компетенції експерта - економіста не надається за можливе, та згідно наданих матеріалів, сума заборгованості ТОВ "Зооманія" по контрагенту TOB "SITM GmbH AG" за Д-т рахунку, при врахуванні наявних документів (враховуючи їх достовірність та проведення господарських операцій за договором №29062020/001) складатиме суму 228019,40 грн. в т.ч. ПДВ".

Отже, судовим експертом встановлено, що у бухгалтерському обліку позивача обліковується заборгованість відповідача в сумі 276142,57 грн. з посиланням на договір №29062020/001, яка підтверджена наданими доказами (наявними у справі накладними) лише в сумі 228019,40грн".

Наведене свідчить, що позивач у своєму бухгалтерському обліку має заборгованість відповідача за договором №29062020/001, який суду не надано, та в розмірі, який позивач не підтверджує наявними у нього первинними бухгалтерськими документами.

Вказані обставини ставлять під сумнів об`єктивність таких даних бухгалтерського обліку позивача.

В той же час, щодо відображення в бухгалтерському обліку відповідача спірних господарських операцій, судовий експерт встановив наступне:

"Відповідно до обігово-сальдової відомості TOB "SITM GmbH AG" по pax. 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" за період 01.08.2020-31.12.2020 заборгованість по контрагенту ТОВ "Зооманія" за К-т рахунку, з посиланням на договір №29062020/001 - не відображено (т. 2 стор. 56-57).

При цьому, відповідно до вказаної обігово-сальдової відомості TOB "SITM GmbH AG" по pax. 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" за період 01.08.2020 - 31.12.2020, станом на 01.08.2020 відображено заборгованість по контрагенту ТОВ "Зооманія" за кредитом рахунку в сумі 133532,40 грн., оборот за дебетом в сумі 133532,40 грн., станом на 31.12.2020 заборгованість за К-т рахунку - відсутня, а саме:

- заборгованість по контрагенту ТОВ "Зооманія" за К-т рахунку з посиланням на договір №02042020/007 від 02.04.2020 в сумі 40000,00 грн. (надходження товарів S від 17.Q4.2020 в сумі 40000,00 грн.), оборот за дебетом в сумі 40000,00 грн,, та станом на 31.12.2020 заборгованість за К-т рахунку з посиланням на договір №02042020/007 від 02.04.2020 - відсутня;

- заборгованість по контрагенту ТОВ "Зооманія" за К-т рахунку з посиланням на договір №29062020 від 29.06.2020 в сумі 93532,40грн. (надходження товарів S від 09.07.2020 в сумі 45624,40грн.; надходження товарів S від 21.07.2020 в сумі 47908,0грн.), оборот за дебетом в сумі 93532,40 грн. та станом на 31.12.2020 заборгованість за К-т рахунку з посиланням на договір №29062020 від 29.06.2020 - відсутня".

З наведеного вбачається, що бухгалтерський облік відповідача відображає певні господарські операції з позивачем (наявність таких взаємовідносин до спірного періоду сторонами у справі не заперечується), проте у ньому відсутні будь-які відомості про господарські операції щодо отримання від позивача товару за спірними у даній справі видатковими та товарно-транспортними накладними, що відповідає його позиції про фактичне неотримання товару від позивача, стягнення заборгованості за який складає предмет даного спору.

Суд також вважає за необхідне відзначити, що в наданих позивачем накладних передбачено таку умови поставки як адреса доставки: "м.Харків, вул.Беркоса, 86", яка не є адресою позивача.

З наданих сторонами пояснень вбачається, що вказана адреса не належить відповідачу, а є адресою складських приміщень іншої особи - ТОВ "Слобожанка Логістика", з якою відповідачем було укладено договір №01062020 від 01.06.2020. За умовами даного договору ТОВ "Слобожанка Логістика" (Виконавець) зобов`язалася за плату надавати ТОВ "SITM GmbH AG" (Замовнику) послуги складського господарства (зберігання, вантажно-розвантажувальні послуги та ін.) та вантажного перевезення товару, переданого Замовником Виконавцю, а Замовник такі послуги зобов`язався прийняти та оплатити в установленому Договором порядку.

Отже, передача товару мала відбуватися шляхом доставки товару вантажним транспортом.

Проте позивачем не надано належних доказів перевезення товару за вказаною адресою.

Так, до позову додано копії товарно-транспортних накладних №3368 від 30.09.2020 на суму 70346,00грн., №3369 від 30.09.2020 на суму 2145,00грн., №3367 від 01.10.2020 на суму 15736,00грн., №3401 від 07.10.2020 на суму 16694,00грн., №3590 від 15.10.2020 на суму 33374,40грн., які, на його думку, підтверджують доставку відповідачу товару, вказаного у видаткових накладних №ААЗОО 003368 від 30.09.2020 на суму 70346,00грн., №ААЗОО 003369 від 30.09.2020 на суму 2145,00грн., №ААЗОО 003367 від 01.10.2020 на суму 15736,00грн., №ААЗОО 003401 від 07.10.2020 на суму 16694,00грн., №ААЗОО 003590 від 15.10.2020 на суму 33374,40грн.

Проте, дослідивши надані позивачем товарно-транспортні накладні, судом встановлено, що всупереч вимогам пунктів 8.25, 11.1, 11.7 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, вони не містять будь-яких відомостей про час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження. Зазначене унеможливлює встановлення конкретної дати як завантаження даного товару позивачем, так і дати фактичної доставки даного вантажу на склад за адресою м.Харків, вул.Беркоса, 86.

Доказів доставки на даний склад товару, обумовленого іншими вказаними позивачем у позові видатковими накладними, матеріали справи взагалі не містять.

Крім того, з наданих сторонами пояснень вбачається, що вказана адреса доставки не належить відповідачу, а є адресою складських приміщень іншої особи - ТОВ "Слобожанка Логістика", з якою відповідачем було укладено договір №01062020 від 01.06.2020. Між тим, у справі відсутнє будь-яке листування між сторонами щодо узгодження вказаної умови спірних поставок товару. Доводи представника позивача про те, що така адреса, а також дані щодо представника відповідача вписувалися на підставі отриманих від останнього відомостей в телефонному режимі за кожною з 11 спірних поставок товару суд оцінює критично.

Також суд зауважує, що враховуючи відсутність у видаткових накладних строку оплати товару, позивачем протягом майже 2-х років (до моменту направлення відповідачу вимоги від 08.07.2022) не направлялося позивачу ані рахунків для оплати отриманого товару, ані будь-яких інших листів з приводу наявної заборгованості.

Стосовно наданих позивачем податкових накладних суд зазначає, що вказані документи не є належним доказом фактичної поставки товару, оскільки складені самим лише позивачем, тобто є односторонніми.

Враховуючи вказані обставини в сукупності, зокрема:

- наявність у справі заяви свідка Клименка А.С. (представник позивача в період спірних правовідносин) про те, що підписи від його імені у наданих позивачем накладних виконано не ним, а невідомою особою,

- відсутністю в бухгалтерському обліку відповідача заборгованості перед позивачем у період серпень-жовтень 2020 року за спірними накладними,

- існування в бухгалтерському обліку позивача заборгованості з посиланням на умови договору №29062020/001 від 29.06.2020, який позивач суду не надав,

- недоведеність позивачем фактичної доставки товару на адресу складу відповідача (м.Харків, вул.Беркоса, 86),

- відсутність між сторонами будь-якого листування щодо спірних поставок товару, як щодо узгодження їх умов, так і щодо врегулювання питань щодо наявності заборгованості (протягом майже 2-х років до моменту направлення вимоги від 08.07.2022),

суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає недоведеними факт укладення сторонами договору поставки у спрощений спосіб шляхом підписання накладних, факт здійснення позивачем поставки відповідачу товару за вказаними у позові видатковими та товарно-транспортними накладними, та, відповідно, наявність у відповідача обов`язку здійснювати оплату даного товару.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позовної вимоги про стягнення 276142,57грн. основного боргу слід відмовити.

Як вбачається зі змісту частини 2 статті 625 України, боржник на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми лише у випадку допущення прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, оскільки позивачем не доведено виникнення у відповідача зобов`язання щодо оплати товару, у задоволенні іншої частини позовних вимог - про стягнення 17339,12грн. відсотків за користування грошовими коштами та 81119,33грн. інфляційних втрат - також слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір та витрати на проведення судової експертизи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Зооманія" (61034, м.Харків, вул.Полтавський Шлях, буд.188, код 37660464) до Товариства з обмеженою відповідальністю "SITM GmbH AG" (61124, м.Харків, вул.Каштанова, буд.33, офіс 1, код 32337372) про стягнення 374601,02грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "20" листопада 2023 р.

Суддя М.В. Калантай