ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" листопада 2023 р. Справа№ 873/327/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Євсіков О.О.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

за участю представників:

від позивача: не з`явились,

від відповідача: не з`явились,

розглянувши заяву

Приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод»

про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023

за позовом Приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипілля Агро Плюс»

про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави заявлених вимог.

Приватне акціонерне товариство «Лебединський насіннєвий завод» (далі - Завод, ПАТ «Лебединськиц насіннєвий завод») звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою, в якій просить видати виконавчий документ на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» (далі - Третейський суд) від 23.06.2023 у справі №04/10-2023 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипілля Агро Плюс» (далі - Товариство, ТОВ «Трипілля Агро Плюс») на користь Заводу грошових коштів у сумі 3 473 253,01 грн, а також стягнути третейській збір у розмірі 34 732,53 грн; витрати щодо судового розгляду покласти на відповідача.

Дії суду щодо розгляду заяви по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2023 заяву Заводу передано на розгляд судді Євсікову О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 прийнято до розгляду заяву Заводу про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Третейського суду від 23.06.2023 у справі №04/10-2023. Розгляд заяви призначено на 02.08.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 зупинено провадження у справі №873/327/23 до набрання законної сили судовим рішенням у господарській справі №873/337/23 за заявою Товариства про скасування рішення Третейського суду від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі №873/337/23 відмовлено у задоволенні заяви Товариства про скасування рішення Третейського суду від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023. Рішення Третейського суду від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.10.2023 апеляційну скаргу Товариства на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі №873/337/23 залишено без задоволення. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі №873/337/23 залишено без змін.

30.10.2023 від представника Заводу Ткаченка А.М. надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №873/327/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2023 на задоволення клопотання представника Заводу Ткаченка А.М. поновлено провадження у справі №873/327/23 за заявою Заводу про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Третейського суду від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023. Розгляд заяви призначено на 21.11.2023.

Позиції учасників справи.

Від Товариства відзив на заяву не надійшов.

Явка представників сторін у судове засідання.

Завод у Клопотанні про поновлення провадження у справі у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні просив розгляд справи здійснити без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Товариство в судове засідання не з`явилось, про дату час та місце розгляду справи повідомлене належним чином шляхом направлення відповідної ухвали в електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», яку відповідач отримав 03.11.2023.

Частиною 1 ст. 354 ГПК України передбачено, що неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Водночас відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Завод звернувся до Третейського суду з позовом до Товариства про стягнення боргу за договором поставки №Д-ВА-22-02017 від 31.01.2022 (далі - договір).

У п. 10.2 договору сторони узгодили, що на вимогу будь-якої зі сторін спір за цим договором може бути переданий на вирішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник». Сторони погодили, що норми даного пункту договору є третейською угодою у вигляді третейського застереження, і погоджують передачу будь-якого спору, що може виникнути за даним договором або у зв`язку з ним, на розгляд третейського суду за бажанням будь-якої зі сторін. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник», а розгляд справи буде здійснювати одноособово суддя Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" Стадник Павло Вікторович, а за відсутності можливості розгляду спору зазначеним суддею - будь-який суддя Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник", призначений його головою.

Згідно з п. 10.3 договору якщо жодна зі сторін не заявить вимогу про передачу спору за цим договором на вирішення до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник", умови третейської угоди не застосовуються і спір підлягає вирішенню у господарських судах України.

Отже, сторони уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження в п. 10.2 Договору поставки. А тому з моменту укладення цього договору між сторонами діє третейське застереження, що визначає певний порядок розгляду спорів, пов`язаних з цими договором.

Третейська угода, викладена у п. 10.3 договору, наразі є дійсною і чинною для сторін. Доказів її розірвання у передбачений договором чи законом спосіб суду не надано. Рішення про визнання недійсним третейського застереження у матеріалах справи відсутнє.

Підстави для висновку про недійсність відповідного третейського застереження відсутні, оскільки на момент розгляду цієї справи судом не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності укладеного сторонами договору (в цілому або його окремих частин), а тому діє встановлена ст. 204 ЦК України презумпція правомірності правочину.

Спір між сторонами виник з господарських правовідносин, що не належать до переліку справ, які не можуть розглядати третейські суди відповідно до приписів ст. 6 Закону України «Про третейські суди». Відповідний спосіб захисту прав (законних інтересів) передбачений ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 ГК України.

Ухвалюючи рішення, Третейський суд не вирішував питання, які виходять за межі третейської угоди.

Предметом спору в третейській справі була вимога Заводу про стягнення з Товариства заборгованості за договором, за умовами якого Завод зобов`язався поставити Товариству товар, а Товариство зобов`язалось прийняти цей товар та оплатити його на умовах цього договору.

На виконання договору Завод поставив Товариству товар, який Товариство оплатило частково.

Рішенням Третейського суду від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023 позов Заводу до Товариства про стягнення боргу задоволено: стягнуто з ТОВ «Трипілля Агро Плюс» на користь Заводу грошові кошти у розмірі 3 473 253,01 грн, з яких 2 330 913,71 грн - заборгованість за товар, отриманий за договором поставки; 664 150,76 грн - пеня за порушення строків виконання грошових зобов`язань; 478 188,54 грн - проценти річних.

Товариство у судове засідання Третейського суду не з`явилось, про час і місце слухання справи було повідомлене належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 08.06.2023 (ухвали від 30.05.2023 про відкриття провадження у справі; призначення справи до розгляду; зобов`язання відповідача надати відзив на позовну заяву у разі наявності заперечень на позов); не надало заперечень щодо розгляду вказаної третейської справи.

У постанові від 10.10.2023 у cправі № 873/337/23 Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на такі обставини реалізація ТОВ «Трипілля Агро Плюс» свого права на участь у розгляді третейської справи №04/10-2023 залежала від волевиявлення самого відповідача. А тому посилання ТОВ «Трипілля Агро Плюс» на приписи ч. ч. 1, 2 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ч. 1 ст. 346 ГПК України як на підставу для скасування рішення Третейського суду від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023 є безпідставним та необґрунтованим.

Склад третейського суду, що прийняв рішення, на виконання якого Завод просить видати наказ, визначений відповідно до умов п. 10.2 укладеного сторонами спору договору, вимог Закону України «Про третейські суди», Регламенту Третейського суду.

Вказане рішення підписане суддею Третейського суду Стадником П.В. та генеральним директором Корпорації «Радник» Ульяновим С.М., а також скріплене печаткою Корпорації «Радник».

У встановлений законодавством строк засобами поштового зв`язку Завод звернувся до Північного апеляційного господарського суду із заявою, у якій просить видати виконавчий документ на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» (далі - Третейський суд) від 23.06.2023 у справі №04/10-2023 про стягнення з ТОВ «Трипілля Агро Плюс» на користь Заводу грошові кошти у сумі 3 473 253,01 грн, а також стягнути третейській збір у розмірі 34 732,53 грн; витрати щодо судового розгляду покласти на відповідача.

Рішення Третейського суду від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023 оскаржувалось ТОВ «Трипілля Агро Плюс» до Північного апеляційного господарського суду, який ухвалою від 28.08.2023 відмовив у задоволенні заяви Товариства про його скасування та залишив рішення Третейського суду без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.10.2023 апеляційну скаргу Товариства на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі №873/337/23 залишено без задоволення; ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі №873/337/23 залишено без змін.

В матеріалах справи відсутні докази виконання Товариством рішення Третейського суду від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023 станом на дату звернення Заводом із заявою про видачу виконавчого документа та на момент розгляду цієї заяви господарським судом.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті ухвали.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 352 ПІК України питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

третейська угода визнана недійсною;

склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам ст. ст. 16 - 19 цього Закону;

рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України «Про третейські суди» та ст. 355 ГПК України.

Наявні у справі документи свідчать, що рішення Третейського суду від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023 не скасовано компетентним судом. Зазначена справа підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді, матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки суд не встановив підстав для відмови заявнику у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 ГПК України.

Сплачена заявником сума судового збору за подачу заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача у третейській справі.

Керуючись ст. ст. 129, 234, 352-358 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023 задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023 (з урахуванням ухвали від 04.07.2023 про виправлення описки в рішенні).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Трипілля Агро Плюс» (місцезнаходження: 08722, Київська область, Обухівський район, село Трипілля, вул. Дружби, буд. 6, ) на користь приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» (20635, Черкаська область, Звенигородський район, село Лебедин, вул. Заводська, 17, , р/р: IBAN: НОМЕР_1 в AT «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805) грошові кошти у розмірі 3 473 253,01 гривень, з яких 2 330 913,71 гривень - заборгованість за товар отриманий по договору поставки; 664 150,76 гривень - пеня за порушення строків виконання грошових зобов`язань по договору поставки; 478 188,54 гривень - проценти річних.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Трипілля Агро Плюс» (місцезнаходження: 08722, Київська область, Обухівський район, село Трипілля, вул. Дружби, буд. 6, ) на користь приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» (20635, Черкаська область, Звенигородський район, село Лебедин, вул. Заводська, 17, , р/р: IBAN: НОМЕР_1 в AT «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805) третейський збір в розмірі 34 732,53 гривень.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипілля Агро Плюс» (місцезнаходження: 08722, Київська область, Обухівський район, село Трипілля, вул. Дружби, буд. 6, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» (20635, Черкаська область, Звенигородський район, село Лебедин, вул. Заводська, 17, , р/р: IBAN: НОМЕР_1 в AT «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805) збір за розгляд заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду у сумі 1 342,00 гривень.

4. Повернути до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» матеріали третейської справи №04/10-2023.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду сторонами в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвала про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Євсіков