ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"20" листопада 2023 р. м. Київ Справа № 911/3410/23

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали

за позовомБроварської міської ради Київської області
доПершої Броварської державної нотаріальної контори
проскасування арешту нерухомого майна
встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Броварської міської ради Київської області (далі позивач) до Першої Броварської державної нотаріальної контори (далі відповідач) про скасування арешту нерухомого майна, а саме: квартири № 59 по вулиці Героїв Небесної Сотні, 7 в місті Бровари Броварського району Київської області: арешт (архівний запис); Реєстраційний номер обтяження: 1221432; Зареєстровано: 05.08.2004 15:31:48 за № 1221432 реєстратором: Броварська міська державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: ухвала, б/н, 10.05.1986, Нарсуд Броварського району; Об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: Київська обл., м. Бровари, вулиця Возз`єднання, будинок 7, квартира 59. Власник: Новік Олексій Миколайович, Причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 3195757KIEV469, Архівна дата: 27.09.2000, Дата виникнення: 10.05.1986, № реєстра: 12, внутр. № 8A01853C2AF123313323, комментарий: с. 29-12.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що нерухоме майно, а саме: квартири № 59 по вулиці Героїв Небесної Сотні, 7 в місті Бровари Броварського району Київської області перебуває в комунальній власності Броварської міської територіальної громади в особі Броварської міської ради Київської області. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 15.08.2023 року № 342939435 вбачається, що на квартиру № 59 в будинку 7 по вул. Героїв Небесної Сотні в місті Бровари Броварського району Київської на підставі ухвали б/н від 10.05.1986 року Народного суду Броварського району накладені обтяження у вигляді арешту (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1221432; об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 .

В листі Першої броварської державної нотаріальної контори від 31.08.2023 № 2042/01-16 стосовно надання копій документів, на підставі яких виникло обтяження щодо об`єкта нерухомого майна, а саме на квартиру № 59 по вул. Героїв Небесної Сотні (Возз`єднання), 7 в місті Бровари Броварського району Київської області зазначено про те, що архівні документи Першої броварської державної нотаріальної контори по 2011 рік включно передано на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву.

В листі Київського обласного державного нотаріального архіву від 26.09.2023 року № 1552/01-14 зазначено про те, що згідно Алфавітної книги реєстрації заборон та Реєстрової книги з обліку заборон Броварської районної державної нотаріальної контори існує запис про накладення заборони на ім`я гр. ОСОБА_1 . Копії документів, на підставі яких було накладено зазначену заборону та інші відомості надати не можуть у зв`язку з їх відсутністю. Також інформацію щодо зняття заборони надати не можуть у зв`язку з її відсутністю.

Відповідно до листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2023 року № 01-21/150/2023 згідно алфавітних показників судових справ Броварського районного народного суду Київської області та Броварського міського народного суду Київської області за 1986 рік на розгляді в Броварському міському народному суді Київської області перебувала кримінальна справа № 1-16/86 за обвинуваченням гр. ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 81 КК УРСР. Вироком суду від 29 січня 1986 року, залишеним без змін ухвалою судової колегії в кримінальних справ Київського обласного суду від 26 лютого 1986 року, гр. ОСОБА_1 засуджено до трьох років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна.

Перевірити чи накладався в межах цієї справи арешт на майно ОСОБА_1 , не є можливим, оскільки справа знищена за закінченням строків зберігання. В архіві Броварського міськрайонного суду Київської області зберігаються лише вирок Броварського міського народного суду Київської області й ухвали колегії в кримінальних справах Київського обласного суду.

Позивач зазначає, що станом на 1986 рік квартира АДРЕСА_2 , засудженому за ч. 3 ст. 81 КК УРСР гр. ОСОБА_1 не належала.

В той же час, наявність арешту на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 порушує право Броварської міської територіальної громади в особі Броварської міської ради Броварського району Київської області як власника даного майна щодо вільного розпорядження майном. Правових підстав для арешту зазначеного нерухомого майна немає.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Отже, відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 337/2402/22.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 826/12775/15 за адміністративним позовом юридичної особи до органу ДВС про зняття арешту з майна, яке позивач вважав своєю власністю, Велика Палата Верховного Суду вказала, що оскарження дій та рішень державного виконавця, спрямованих на арешт спірного майна особою, яка не є ані стороною, ані іншим учасником виконавчого провадження, однак має речове право на таке майно, не призведе до належного захисту її прав, оскільки навіть визнання адміністративним судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для винесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлений Законом України «Про виконавче провадження». Законодавець визначив окремий механізм поновлення порушеного права особи, якій належить арештоване майно, - звернення до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду виснувала, що позивач обрав неефективний спосіб захисту, який не призведе до поновлення речового права на майно. Оскільки зняття арешту з майна здійснює виконавець, приймаючи постанову на підставі ухваленого судового рішення з цього питання, ефективним способом захисту права позивача на таке майно є звернення до суду за правилами цивільного (господарського) судочинства з позовом про визнання права власності та зняття арешту зі спірного майна.

Даний позов подано Броварською міською радою Київської області, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить її, а не боржникові громадянину ОСОБА_1 . Підставою позову позивач визначив наявність арешту, накладеного на належне йому нерухоме майно, що перешкоджає йому у вільному розпорядженні таким нерухомим майном. Вказане свідчить, що позивач звернувся до суду за захистом свого цивільного права, а саме права власності на нерухоме майно, на яке накладено арешт, який треба розглядати за правилами цивільного судочинства.

При цьому суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до наведеної вище судової практики відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Нотаріальна контора у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Розгляд даної позовної заяви віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів з розгляду цивільних справ.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Броварської міської ради Київської області (далі позивач) до Першої Броварської державної нотаріальної контори (далі відповідач) про скасування арешту нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 : арешт (архівний запис); Реєстраційний номер обтяження: 1221432; Зареєстровано: 05.08.2004 15:31:48 за № 1221432 реєстратором: Броварська міська державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: ухвала, б/н, 10.05.1986, Нарсуд Броварського району; Об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_1 , Причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: архівний номер: 3195757KIEV469, Архівна дата: 27.09.2000, Дата виникнення: 10.05.1986, № реєстра: 12, внутр. № 8A01853C2AF123313323, комментарий: с. 29-12.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк