РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.11.2023Справа № 923/1591/21

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Осьмаку Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Командитного товариства Науково-впроваджувальна фірма "Нові- технології"

вул. Нижня, 66а, м. Херсон, 73027

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

вул. СИМОНА ПЕТЛЮРИ, буд.27, м. Київ, 01032

про стягнення 217115,00 грн.

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Командитне товариство Науково-впроваджувальна фірма "Нові технології" () звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" () про стягнення вартості виконаної роботи за договором № 09-4/3024-18 від 05.12.2018 року в розмірі 217115,00 грн.

Ухвалою суду від 07.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі на 13.01.2022.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 вирішено передати справу №923/1591/21 за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

27.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №923/1591/21.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 справу №923/1591/21 передано на розгляд судді Лиськову М.О.

Частиною 14 статті 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Актом Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 встановлено відсутність томів 1 та 2 у справі №923/1591/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 відкрито провадження про відновлення втраченого судового провадження за ініціативою суду - справи № 923/1591/21 за позовом Командитного товариства Науково-впроваджувальна фірма "Нові технології" () до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" () про стягнення вартості виконаної роботи за договором № 09-4/3024-18 від 05.12.2018 року в розмірі 217 115,00 грн.

07.08.2023 від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшли документи по справі.

21.08.2023 до суду надійшов лист Господарського суду Одеської області від 14.08.2023 №4938/2023 із віднайденими 1 та 2 томом матеріалів справи №923/1591/21.

Таким чином, матеріали справи №923/1591/21 передані до Господарського суду міста Києва у повному обсязі та не потребують відновлення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30/07.2023 прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче засідання на 13.09.2023.

09.10.2023 відповідачем подано письмові пояснення по справі.

Протокольною ухвалою суду від 11.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.11.2023.

09.11.2023 відповідачем подано письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 15.11.2023 суд заслухав вступні слова представників сторін, дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представників сторін, як щодо дослідження доказів, так і по суті позовних вимог.

У судовому засіданні 15.11.2023 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

05 грудня 2018 року між КТ НВП «НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» (далі - Позивач, Виконавець) та ПАТ «НЕК «Укренерго» (далі Відповідач, Замовник) було укладено Договір № 09-4/3024-18 (далі Договір) за умовами якого (п.1.1, 1.2.) Виконавець (КТ НВП «НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ») зобов`язався виконати роботи по розробці документації із землеустрою, подачі на внесення до ДЗК та отриманню витягів з ДЗК згідно розробленої документації землеустрою, подачі на внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та отримання витягів з Державного реєстру речових прав на .нерухоме майно на земельні ділянки під ПЛ Південної EC на території Миколаївської та Херсонської властей. Строк виконання робіт у договорі визначено до 31.12.2019 року. Загальна вартість робіт за договором становить 299 999,96 грн., без ПДВ.

Термін виконання робіт за Договором з урахуванням Додаткової угоди № 2 - 30.06.2021 року.

Додатком 1 «Завдання на виконання робіт» до Договору (у редакції додаткової угоди №2 до Договору) передбачено: - розроблення та укладення 171-го договору про встановлення земельного сервітуту, а також державна реєстрація права земельного сервітуту щодо 171-ї земельної ділянки, яка згідно з пп. 1 п. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виконується шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРП)та підтверджується відповідним витягами з нього; - отримання дозволів, розроблення, погодження та затвердження проектів землеустрою щодо 3-х земельних ділянок, їх реєстрація в Державному земельному кадастрі (далі - ДЗК) та відповідна реєстрація речових прав в ДРРП.

Таким чином, Позивач в строк до 30.06.2021 зобов`язався надати три проекти землеустрою, 171-н договір сервітуту, технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту щодо 171-ї земельної ділянки, 174 витяги з ДЗК, 174 витяги з ДРРП.

Оплата виконавцю здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів через банк, з поточного рахунку замовника на поточний рахунок виконавця (пункт 2.4 договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено що оплата Підряднику здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів через банк, з поточного рахунку НЕК «Укренерго» на поточний рахунок Підрядника, протягом 25 банківських днів з дати підписання НЕК «Укренерго» Акта про належно виконані роботи (Акт) за оригіналами Рахунків- фактур, наданими Підрядником після підписання Замовником Акта, а також з урахуванням , що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України.

Інші витрати, передбачені Договором, відшкодовуються за фактом, але не вище ніж передбачено Договором. Позивач зобов`язується по факту виконання зобов`язань надати оформлені належним чином підтверджуючі документи у вигляді довідок щодо факту таких витрат; витрати пов`язані з відрядженням працівників Підрядника оформлюється з зазначенням кількості відряджених працівників, ПІБ, їх посад та складових витрат у відповідності до даних бухгалтерського обліку, при цьому Підрядник несе повну відповідальність за достовірність наданих підтверджуючих документів.

Пунктом 4.3 Договору передбачається, що після закінчення виконання робі передбачених пунктом 1.1. Договору, за Договором Підрядник надає НЕК «Укренерго» Акт приймання-передачі робіт та документацію із землеустрою у формі та кількості згідно Технічними вимогами, а НЕК «Укренерго» протягом 5-ти робочих днів розглядає і перевіряє її якість відповідно до Технічних вимог та чинного законодавства України.

При відсутності претензій до виконаних робіт, до документації із землеустрою, Замовник протягом 5 днів зобов`язується підписати Акт, при цьому один примірник Акта повертається Підряднику.

Так, позивач, звертаючись до суду із позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що на виконання умов Договору фактично виконав наступні роботи:

1. Розроблено та затверджено замовником типовий договір на встановлення земельних сервітутів 03.07.2019р.;

2 Складені плани меж земельних сервітутів (додаток до договору) - 175 шт. на основі топографічного знімання проведеного нашим підприємством 14.07.2019р;

3. Надруковано 175 договір земельного сервітуту з додатками у трьох екземплярах та надано замовнику на підпис.

4. Надіслано листи-запити до сільських рад про надання інформації щодо місця проживання власників земельних ділянок.

5. Забезпечено відправлення поштою підписаних договорів сервітутів власникам землі - 93 шт.

6. Складені листи та відправлені поштою орендарям землі листи роз`яснення щодо необхідності встановлення земельних сервітутів ТОВ "АДМИРАЛ-АГРО", ФГ "МАЛЬВА-М", ТОВ «Південь Агро Інвест", ПСП "ДМИТРІВКА", ФГ "ЖУРІВСЬКЕ", ТОВ "АГРО ФОРСАЙТ".

7. Проведена зустріч з власниками землі щодо інформування їх у необхідності укладання договорів сервітутів під лінією електропередачі 28.10.2019р., 04.10.2019.

8. Отримана офіційна відмова від власника земельної ділянки Захаревич Г.І., відповідні матеріали для вирішення питання у судовому порядку направлені.

9. Підготовлені та передані матеріали в НЕК «Укренерго» на осіб, які відмовились укладати договір на встановлення земельних сервітутів.

Також в рамках договору, за твердженням позивача, були надані кур`єрські послуги щодо передачі договорів власникам землі на підпис.

Позивач листом від 07.07.2021 №3012/07 повідомив про отримання 36-ти витягів з ДЗК, про виявлення факту смерті або невідомого проживання 30-ти власників, зазначив, що 53-и договори сервітуту знаходяться в стадії оформлення, а 49-ть власників відмовили в укладенні договорів сервітуту, проте не надав жодного витягу з ДЗК, витягу з ДРРП або необхідного пакету документів про підтвердження відмов від укладення договорів сервітуту для подальшого звернення НЕК «Укренерго» до суду, тобто станом на 21.12.2021 роботи за Договором не виконані по жодній земельній ділянці.

Листом № 3052/07 від 29.07.2021 року позивач надіслав відповідачу виконавчий кошторис №09-4/3024-18 від 05.12.2018 року; рахунок-фактуру № СФ-0000152; акт приймання-передачі робіт №30071, та просив сплатити кошти відповідно до наданих документів.

Листом від 03.08.2021 №01/33388 НЕК «Укренерго» відмовило позивачу та виклало претензії щодо обсягу та якості виконання робіт за Договором з боку позивача.

На переконання позивача, КТ НВП «НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» частково виконав умови договору та виконав свої зобов`язання за договором, на підтвердження виконаних робіт на адресу Відповідача направляв Інформацію (Звіт) по виконаним роботам по Договору № 09-4/3024-18 від 05.12.2018 разом з виконавчим кошторисом вартості послуг, Актом приймання - передачі робіт № 30071, Рахунком-фактурою № СФ-0000152 та з додатковими угодами до нього (разом з витягами з ДЗК та Державного у речових прав на земельні ділянки).

Звертаючись до суду, позивач вказує, що на виконання умов договору КТ НВП «НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» на адресу Замовника направив вищезгадану документацію, однак Замовник повернув її без будь-якої аргументації, посилаючись на те, що зобов`язання за договором не виконані у повному обсязі.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що на виконання умов договору КТ НВП «НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» частково виконав свої зобов`язання у встановлений за договором та додатковими угодами до нього термін, у зв`язку з чим надіслав замовнику інформацію (звіт) по виконаним роботам, а також акт приймання-передачі робіт № 30071 та рахунок-фактуру № СФ-0000152. Проте відповідач, на думку позивача неправомірно, повернув зазначені документи без будь-якого обґрунтування його невідповідності нормам чинного законодавства, а також не зазначив у чому полягають недоліки, у зв`язку з чим виконавець має право вимагати плату за договором на підставі положень статті 850 ЦК України.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача 217 115,00 грн. вартості виконаних робіт.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказує на те, що умовами 09-4/3024-18 від 05.12.2018 року не передбачено проведення з боку ПАТ "НЕК "Укренерго" поетапної або часткової оплати за виконані роботи.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правовою природою укладений між сторонами договір № 09-4/3024-18 від 05.12.2018 року є договором підряду.

За приписами статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором (стаття 854 ЦК України).

За частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У пункті 3.1 договору № 09-4/3024-18 від 05.12.2018 року сторонами погоджено, що остаточний розрахунок за виконані роботи в розмірі здійснюється замовником протягом 25 банківських днів з дати підписання відповідного акта приймання-передачі робіт на підставі виписаного виконавцем рахунку-фактури.

З системного аналізу норм статті 854 ЦК України та умов пункту 3.1 договору, суд дійшов висновку, що пункт 3.1 договору слід розуміти так, що замовник оплачує виконану виконавцем роботу (у повному обсязі), а не її певну частину.

Наведене узгоджується з нормами статті 854 ЦК України, з яких вбачається, що замовник оплачує роботи після їх виконання у повному обсязі.

Як встановлено судом, роботами за договором № 09-4/3024-18 від 05.12.2018 року передбачено надання виконавцем (позивачем) відповідачу розроблення та укладення 171-годоговору про встановлення земельного сервітуту, а також державна реєстрація права земельного сервітуту щодо 171-ї земельної ділянки, яка згідно з пп. 1 п. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виконується шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та підтверджується відповідним витягами з нього; - отримання дозволів, розроблення, погодження та затвердження проектів землеустрою щодо 3-х земельних ділянок, їх реєстрація в Державному земельному кадастрі та відповідна реєстрація речових прав в ДРРП, тоді як позивач надав лише 36 витягів з витягів з Державного земельного кадастру та 21 договір земельного сервітуту та запропонував підписати акт приймання-передачі виконаних робіт на суму 217 115,00 грн.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про виникнення у відповідача обов`язку оплатити частину виконаних робіт на суму 217 115,00 грн. заявлених у позовній заяві.

Посилання позивача на статтю 850 ЦК України відхиляються судом у зв`язку з їх необґрунтованістю. Докази звернення до відповідача щодо необхідності надання допомоги з боку відповідача у матеріалах справи відсутні.

Водночас, НЕК «Укренерго» листами від 16.03.2021 № 01/10214, від 13.04.20 № 01/14889, від 23.04.2021 № 01/16746, від 28.04.2021 № 01/17431, від 30.04.20 № 01/17947, від 05.05.2021 № 01/18174, від 12.05.2021 № 01/19320, від 31.05.2( № 01/22335, від 02.06.2021 № 01/22793 та від 07.06.2021 № 01/23534 запитував у Позивача про стан виконання робіт за Договором, наголошував на необхідності їх прискорення, повідомляв про неякісну підготовку документів, які надаються Відповідачем до НЕК «Укренерго», а також про те, що НЕК «Укренерго» не отримано документального підтверджених результатів робіт по жодній земельній ділянці.

Зважаючи на висновок суду про те, що умовами договору № 09-4/3024-18 від 05.12.2018 року не передбачена поетапна або часткова оплата робіт, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

З огляду на викладене, системно проаналізувавши норми законодавства та встановивши, що позивачем не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову.

Отже, вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Суд зазначає, що необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (частина 1 статті 207 Господарського кодексу України), є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків. Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру у кожної із сторін. Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність договору, що укладається, і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Намір юридичної особи визначається як намір тієї посадової або іншої фізичної особи, яка підписала договір, маючи на це належні повноваження. За відсутності останніх наявність наміру у юридичної особи не може вважатися встановленою.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач не довів належними та допустимими доказами свою правову позицію.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Командитного товариства Науково-впроваджувальна фірма «Нові-технології» є такими, що задоволенню не підлягають. Решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2023

Суддя М.О. Лиськов