ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/812/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши матеріали справи керівника Чернівецької окружної прокуратури, м. Чернівці в інтересах держави в особі Управління освіти Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика меблів Династія, м. Тячів Закарпатської області

про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 до договору про закупівлю товару за бюджетні кошти № 98 від 28.07.2020 та стягнення за несвоєчасну поставку товару пені на суму 367200, 00 грн. та штрафу на суму 302 400,00 грн.

За участю представників:

прокурор - Медвідь Олександра Олександрівна, службове посвідчення № 069344 від 01 березня 2023 року

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі Управління освіти Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 до договору про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 від 28.07.2020 та стягнення за несвоєчасну поставку товару пені на суму 367200, 00 грн. та штрафу на суму 302400,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ Господарського суду Закарпатської області, до розгляду справи № 907/812 визначено суддю Ушак І.Г.

У зв`язку з припиненням повноважень судді Ушак І.Г., розпорядженням керівника апарату Господарського суду Закарпатської області від 08.03.2023 року №02-02/20/23 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №907/812/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.03.2023 р. справу № 907/812/21 передано на розгляд судді Ремецькі О.Ф.

Ухвалою суду від 04.05.2023 р. задоволено клопотання представника ТзОВ Фабрика меблів Династія про зупинення провадження у справі у справі № 907/812/21. Зупинено провадження у справі №907/812/21 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21 (з опублікуванням повного тексту постанови в даній справі). Зобов`язано учасників справи невідкладно повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення справи №907/812/21.

09.08.2023 р. від представника ТзОВ Фабрика меблів Династія через систему Електронний суд надійшло клопотання №б/н (вх. №02.3.1-02/5509/23) про поновлення провадження у справі. В обґрунтування вказаного клопотання представник заявника вказує на те, що 21.06.2023 року Великою Палатою Верховного суду переглянуто справу №905/1907/21 та винесено постанову, яка оприлюднена 26.06.2023 року, копію якої представником долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 15.08.2023 р. поновлено провадження у справі №907/812/21, підготовче засідання відкладено на 13.09.2023 року.

Проте, судове засідання призначене на 13.09.2023 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі О.Ф. у щорічній основній відпустці з 12.09.2023 року по 15.09.2023 року включно, згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/22-к від 12.09.2023 року.

Ухвалою суду від 18.09.2023 року відкладено підготовче засідання на 10.10.2023 року.

10.10.2023 року представником ТзОВ Фабрика меблів Династія подано суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника та закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті, разом з тим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.11.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 09 листопада 2023 р.

Прокурор заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Вказує на те, що під час укладення додаткової угоди №1 від 21.12.2020 до договору про закупівлю товару за бюджетні кошти №97 від 28.07.2020 та зміни строку поставки товару за даним Договором сторонами порушено вимоги п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

За позицією прокурора означені зміни сторонами Договору внесено за відсутності визначених Законом України «Про публічні закупівлі» підстав для продовження строку виконання зобов`язань з поставки товару.

Внаслідок чого, за доводами прокурора наявні підстави для визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 до договору № 98 від 28.07.2020, укладеного між управлінням освіти Чернівецької міської ради та ТОВ «Фабрика меблів Династія», стягнення з відповідача пені у розмірі 367200 грн. та штраф у розмірі 302400 грн.

Позивач - Управління освіти Чернівецької міської ради, м. Чернівці згідно з письмовими поясненнями від 12.04.2022 за №01-31/704 зазначає, що підставою внесення змін до договору про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 від 28.07.2020 за оспорюваною прокурором додатковою угодою №1 від 21.12.2020 Управлінням освіти Чернівецької міської ради визначено лист виконавця від 30.09.2020 №30-09/53/18-10-0500, що є в матеріалах справи та згідно з яким такою об`єктивною обставиною визначено затримку поставки комплектуючих до предмета закупівлі у зв`язку із коронавірусною епідемією та захворюванням співробітників.

З огляду на, що вважає та просить врахувати, що при укладенні додаткової угоди від 21.12.2020 № 1 до договору від 28.07.2020 №98 управлінням освіти міської ради були враховані вищезазначені об`єктивні обставини, які перешкоджали вчасному наданні послуг, а також внутрішнє переконання щодо поважності таких обставин.

Відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю Фабрика меблів Династія, м. Тячів Закарпатської області щодо задоволення позову заперечує.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що положеннями п. 6.2.3. Договору сторонами визначено порядок оформлення сторонами фактів неналежного виконання зобов`язань за Договором шляхом складання Актів. Водночас, звертає увагу, що жодних претензій з боку позивача до відповідача не надсилалося, актів про неналежне виконання зобов`язань за договором не складалося.

Також, зауважує, що договором про закупівлю товарів за бюджетні кошти №98 передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін.

За позицією відповідача на момент укладення договору його сторони не могли передбачити, що обмежувальні заходи, які запроваджені майже у всіх країнах світу, та які направлені на подолання пандемії коронавірусної хвороби (COVID-19), призведуть до розірвання логістичних ланцюгів взаємовідносин між країнами, компаніями, сповільнення виробничої діяльності останніх у зв' язку з вимушеним розірванням виробничих ланцюгів, однак саме після укладення договору, у ході безпосереднього виконання зобов`язання за Договором, економічна ситуація значно ускладнилася, більшість країн світу закрили свої кордони, ввели додаткові правила та обмеження, які стосуються здійснення зовнішньої торгівлі.

3 огляду на вказані обставини, відбулася затримка поставки комплектуючих (овальних електрозварних сталевих труб), які є складовими парт та стільців, від постачальника відповідача через карантинні обмеження, які не дозволили вчасно відвантажити продукцію, зокрема у зв`язку з дією на території Польщі карантину, Перша партія на виконання умов Договору №98 від 28.07.2020 року, була поставлена 29.10.2020 року, про що свідчить товаро транспортна накладна №000046 від 29.10.2020 року. Відповідно до даної накладної, ТзОВ «Фабрика меблів «Династія» поставило меблі в кількості 960 комплектів, загальною вартістю 1 342 400 грн. з ПДВ. Друга партія на виконання умов Договору №98 від 28.07.2020 року, була поставлена 29.11.2020 року, про що свідчить товаро транспортна накладна №000050 від 29.11.2020 року. Відповідно до даної накладної, ТзОВ «Фабрика меблів «Династія» поставило меблі в кількості 1000 комплектів, загальною вартістю 1 440 000 грн. з ПДВ. Третя партія на виконання умов Договору №98 від 28.07.2020 року, була поставлена 11.12.2020 року, про що свідчить товаро транспортна накладна №000052 від 11.12.2020 року. Відповідно до даної накладної, ТзОВ «Фабрика меблів «Династія» поставило меблі в кількості 1040 комплектів, загальною вартістю 1 497 600 грн. з ПДВ. Дані партії товару були відвантажені в приміщення складу, який орендується Відповідачем, за адресою: Чернівецька область, с. Чагор, вул. Приміська, 1/а, оскільки залишити в Управлінні освіти товар не могли у зв`язку із тим, що на момент поставки не було відповідного Наказу, яким було б уповноважено конктретного матеріально - відповідального представника Замовника, на прийняття товару, як це передбачено п.5.7 Договору.

Нерелевантною до спірних правовідносин вважає судову практику Верховного суду, яка зазначена прокурором в позовній заяві, позаяк в період з моменту укладення договору про закупівлю товару і до фактичної поставки товару ціна на товар не змінювалась, а тому Відповідач не порушував жодним чином ні принципу добросовісної конкуренції, ні принципу максимальної економії та ефективності.

Просить також звернути увагу, що будь - яких збитків внаслідок укладення додаткової угоди до договору, Управління освіти Чернівецької міської ради не зазнало, що підтверджується самим позивачем у даній справі.

Резюмуючи наведене зауважує, що з п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» вбачається, що продовження строку виконання зобов`язань щодо передачі товару може бути виконано у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження та такі обставини були наявні, у зв`язку з чим сторонами правомірно продовжено строку виконання зобов`язань щодо передачі товару за договором про закупівлю за державні кошти №98 від 28.07.2020 року, а Відповідач здійснив поставку товару в межах строку поставки, визначеного пунктом 5.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 року) у зв`язку з чим відсутні правові підстави для стягнення з Товариства визначених п. 7.2. договору штрафних санкцій.

Зазначає відповідач також про те, що прокурором помилково було визначено позивачем управління освіти Чернівецької міської ради, так як до кола його повноважень не входить контроль за проведенням державних закупівель, а тому воно є неналежним позивачем у цій справі, яким має бути Держаудитслужба України.

У поданій суду 27.01.2023 р., відповіді на відзив прокурор вказує, що саме бездіяльність та неналежне здійснення позивачем захисту інтересів держави, як органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, а саме, заходів щодо визнання в судовому порядку оспорюваної додаткової до Договору угоди недійсною та стягнення до бюджету штрафних санкцій (пені та штрафу) на загальну суму 669 600,00 грн. за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за Договором, і стало підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Звертає увагу, що в спірних правовідносинах відсутні документально підтверджені об`єктивні обставини, що спричинили продовження строку поставки, у тому числі відсутні обставини непереборної сили.

Вважає, що представник відповідача, не надав жодних доказів на підтвердження вжиття відповідачем всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, і відсутності своєї вини у простроченні виконання зобов`язань за договором, укладеним з позивачем, а наводячи, як доказ своєї позиції, копії документів, які стосувались укладеної відповідачем 01.09.2020 угоди з польським виробником про закупівлю овальних електрозварних сталевих труб, як комплектуючих парт і стільців, що є предметом Договору, представник відповідача не підтверджує її, а навпаки спростовує, та підтверджує обґрунтованість позивних вимог прокурора.

Звертає увагу, що долучені відповідачем до відзиву на позов докази підтверджують ту обставину, що відповідач, приймаючи участь у закупівлі, та гарантуючи позивачу виконання умов договору щодо поставки товару у визначений ним строк до 30.09.2020, не мав наміру виконувати ці зобов`язання, а тому і порушив їх на три місяці, за що й повинен понести відповідальність та сплатити штрафні санкції, що є предметом позову прокурора.

З посиланням на умови розділів 5, 6 Договору необґрунтованими також прокурор вважає і твердження відповідача, що поставка товару відбулась вчасно, але на інших умовах, позаяк зміни до договору щодо порядку поставки сторонами договору не вносилися.

Зауважує, при цьому, що Закону України «Про публічні закупівлі» містить імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених статтею 41 Закону, а укладення оспорюваної додаткової угоди № 1 від 21.12.2020 про суттєве продовження строку поставки товару без жодного належного обґрунтованого документального підтвердження виникнення об`єктивних обставин, що спричинили продовження строку поставки товару, у тому числі непереборної сили, є порушенням норм ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та положень п. п. 8.1, - 8.3, п. 1 1.1 договору, не відповідає також вимогам тендерної документації, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору. А можливість зміни строку поставки товару внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону України «Про публічні закупівлі».

Зауважує також, що Держаудитслужба України не проводила моніторинг та перевірку закупівлі, а відтак, твердження відповідача, що у даних спірних правовідносинах позивачем може бути виключно Держаудитслужба є помилковими.

Представником відповідача, 07.02.2022 р. надіслано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому, зокрема, вказує на те, що відповідачем умови договору №98 не порушувались, меблі для нової української школи були поставлені, строки виконання зобов`язань за договором узгоджені з Замовником, а тому твердження Прокурора стосовно неправомірності використання бюджетних коштів, за рахунок яких фінансуються потреби навчальних закладів міста, не заслуговують на увагу.

Просить зауважити, що з огляду на подані навчальними закладами міста Чернівці відповіді на адвокатські запити представників відповідача вбачається, що товар поставлявся не в один день, а партіями, починаючи з серпня, у зв`язку з чим прокурор безпідставно подав позов про визнання додаткової угоди недійсною та стягнення штрафних санкцій та пені, а тому є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач діяв правомірно, у відповідності до умов договору та додаткової угоди №1 до договору.

Зазначає, що цінова пропозиція відповідача на торгах відповідала ринковій ціні на вказаний товар, її ніхто не занижував, більше того, в період з моменту укладення Договору про закупівлю товару і до фактичної поставки товару ціна на товар не змінювалась, а тому Відповідач не порушував жодним чином ні принципу добросовісної конкуренції, ні принципу максимальної економії та ефективності, як про це зазначає прокурор і в позовній заяві і в відповіді на відзив. Товар був поставлений у всі навчальні заклади у тій кількості та за тією ціною, яка була передбачена Договором №98 від 28.07.2020 року та додатковою угодою до нього, а тому порушень з боку Відповідача, які б давали можливість Прокурору просити суд стягнути штрафні санкції та пеню, не було.

Водночас, будь які матеріальні інтереси держави, як про це зазначає прокурор порушені не були, меблі були поставлені у тій кількості та стані, як це передбачено Договором, а тому ТОВ «Фабрика меблів «Династія» виконало свої зобов`язання за договором в повному обсязі, що підтверджується і Управлінням освіти Чернівецької міської ради і навчальними закладами, які отримали меблі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 09.11.2023 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

3 червня 2020 року Управлінням освіти Чернівецької міської ради оприлюднено на офіційному порталі публічних закупівель «ProZorro» оголошення про проведення відкритих торгів у закупівлі UА-2020-06-03-003527-b (Лот 3) меблів для загальноосвітніх навчальних закладів.

Відповідно до Тендерної документації (нова редакція), затвердженої протоколом тендерного комітету управління освіти Чернівецької міської ради від 26.06.2020, предметом закупівлі Код ДК 021-2015: 39160000-1 Шкільні меблі Лот 3 були меблі для нової української школи обсягом 3000 комплектів очікуваною вартістю 5 640 000,00 грн., строком поставки до 30 вересня 2020 року, технічні характеристики (специфікація) товару та особливі вимоги якого визначені у Додатку 1 до тендерної документації.

Пунктом 4 розділу 6 Тендерної документації Замовником закупівлі визначено істотні умови, що обов`язково включаються до договору про закупівлю, зокрема, предмет договору; найменування, види та обсяги товару; вимоги до якості; умови поставки товару; ціна договору; ціна за одиницю; відповідальність сторін за порушення умов договору; строк дії договору. Перелічені істотні умови включено до проекту договору.

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися: ФОП Заїка Володимир Іванович, ТОВ «Фабрика меблів «Династія», ТОВ «Меблі СІТІ».

За результатами проведення електронного аукціону та оцінки і розгляду тендерної пропозиції тендерним комітетом Управління прийнято 17.07.2020 рішення про визначення переможцем процедури закупівлі згідно предмету закупівлі: меблі для загальноосвітніх навчальних закладів - Код ДК 021:201-39160000-1 меблі для нової української школи в кількості 3000 комплектів вартістю 4 320 000,00 грн. ТОВ «Фабрика меблів «Династія», що підтверджується звітом про результати проведення процедури закупівлі UA- 2020-06-03-003527-b (лот 3) від 28.07.2020 року.

28 липня 2020 року між Управлінням освіти Чернівецької міської ради, як Замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика меблів «Династія», як Постачальником укладено Договір про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 (надалі Договір) відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Замовнику меблі 3 лоти, зазначений у Специфікації (додаток №1 до Договору), а Замовник, в свою чергу, зобов`язався прийняти і оплатити такий Товари. Найменування та кількість Товару: Лот 3 - Меблі для нової української школи 3000 комплектів.

Відповідно до п. 2.1. Договору Постачальник повинен поставити Замовнику товар, якість якого відповідає ДСТУ ГОСТ 16371:2016, наказу міністерства охорони здоров`я України від 29.12.2012 №1139, умовам, нормам передбачених для даного виду товару та підтверджуватися відповідними документами. При поставці постачальник передає супровідні документи при поставці товару, а саме паспорт на кожну позицію товару в кожний окремий навчальний заклад.

Згідно з умовами п. 3.1. Договору його ціна становить 4 320 000 грн, в тому числі 720 000 грн ПДВ. Розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником, після пред`явлення Постачальником накладних на оплату Товару. Замовник протягом 7 банківських днів, з дати отримання накладних подає доручення на здійснення платежу в органи Державної казначейської служби. Фінансування Договору здійснюється з міського бюджету на 2020 рік. Платіжні зобов`язання за Договором виникають при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань) (п.п. 4.1., 4.4. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору строк поставки товару сторонами даного Договору визначено до 30 вересня 2020 року.

Місцем поставки за умовами п. 5.2. Договору є кожний окремий заклад освіти м. Чернівці із зазначенням переліку таких начальних закладів.

За змістом п. 5.4. Договору приймання-передача товару по кількості проводиться відповідно до накладних.

Приймання товару здійснюється уповноваженими представниками Замовника, які діють на підставі договорів про матеріальну відповідальність. Датою поставки товару є дата підписання накладної відповідальним працівником Замовника (п.п. 5.7., 5.8. Договору).

Відповідно до п. 5.9. Договору зобов`язання Постачальника щодо поставки Товару вважаються виконаними в повному обсязі з моменту передачі Товару у власність Замовника.

Пунктом 10.1. Договору сторонами визначено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами до 31 грудня 2020 року.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, встановлених законодавством у сфері публічних закупівель (п. 11.1. Договору).

Згідно з п. 11.2. Договору усі зміни та доповнення до Договору, а також його дострокове розірвання, є чинним лише у тому разі, якщо оформлені письмово у вигляді додаткових договорів, які підписуються обома сторонами. Усі додаткові договори є невід`ємною частиною цього Договору.

Додатковою угодою №1 від 21.12.2020 до Договору №98 від 28.08.2020 (надалі Оспорювана угода) сторонами продовжено термін поставки товару по договору №98 від 28.07.2020 та викладено п. 5.1. Договору в новій редакції, за якою строк (термін)поставки (передачі) товару з 28.07.2020 до 27.12.2020.

Підставою укладення даної оспорюваної угоди сторонами зазначено лист Постачальника від 30.09.2020 про продовження строку зобов`язання щодо передачі товару у зв`язку з затримкою поставки товару через затримку поставки комплектуючих з-за кордону, яка спричинена поширенням коронавірусної інфекції Covid-19.

Долученими прокурором до позовної заяви реєстром накладних №1 від 24.12.2020 та видатковими накладними від 24.12.2020 підтверджується виконання Постачальником визначеного Договором зобов`язання з поставки в загальноосвітні заклади м. Чернівці шкільних меблів на загальну суму поставки 4 320 000,00 грн.

Згідно з платіжними дорученням №4177 від 24.12.2020 та №4178 від 24.12.2020 підтверджується сплата Замовником вартості отриманих від Постачальника шкільних меблів в загальній сумі 4 320 000,00 грн.

Відповідно до листа Управління освіти Чернівецької міської ради 31.12.2021 р. № 01-31/3338 зазначено, що Уповноваженою особою в цей період був Проданюк М., накладні на оплату надійшли в бухгалтерію з вказаним числом. Відомості по кожному закладу освіти м.Чернівці в управлінні освіти відсутні, коли саме поставлений товар, знають лише представники закладів освіти. Відповідачем до відзиву на позов долучено копії договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладені з особами в закладах освіти м. Чернівці, які надані на адвокатський запит Управлінням освіти Чернівецької міської ради, а також відповідно до долучених Товариством до матеріалів справи листів-відповідей самих закладів освіти м. Чернівці на адвокатські запити представників відповідача вбачається надання інформації по кожному закладу освіти із зазначенням наявності або відсутності матеріально-відповідальної особи в період з 03.06.2020 по 30.09.2020 та інформації щодо фактичної дати поставки шкільних меблів до кожного закладу освіти окремо, відповідно до яких фактично шкільні меблі до закладів освіти завозилися Постачальником в період з вересня по грудень 2020 року

Прокурора, звернувшись за даним позовом до Господарського суду Закарпатської області стверджує про порушення сторонами Договору вимог п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» під час укладення додаткової угоди №1 від 21.12.2020 та зміни строку поставки товару за даним Договором, що за позицією Чернівецької окружної прокуратури свідчить про недійсність такої додаткової угоди та, відповідно, наявність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика меблів «Династія» пені на суму 367200, 00 грн. та штрафу на суму 302400,00 грн. за несвоєчасну поставку товару відповідно до змісту п.п. 7.2., 7.3. Договору, ч. 2 ст. 231 ГК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Щодо представництва прокурора то суд зазначає наступне.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано в статті 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII Про прокуратуру, який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає в здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, в випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина 7).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави та відповідачем, не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, в якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу в протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Чернівецька окружна прокуратура звернулася з листом до Управління освіти Чернівецької міської ради з проханням надати інформацію, зокрема, про вжиті заходи позовного характеру про визнання в судовому порядку додаткової до договору угоди № 1 від 21.12,2020 недійсною та стягнення з ТОВ «Фабрика меблів «Династія» штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань згідно Договору.

На адресу Чернівецької окружної прокуратури Управління надіслало у відповідь лист №01-31/1735 від 29.07.2021, в якому надало затребувані прокурором первинні документи по виконанню Договору та зазначило, що договірні зобов`язання між сторонами є виконані.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Управління освіти Чернівецької міської ради, м. Чернівці.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

В силу ст. 712 ЦК України, ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Враховуючи, що Договір про закупівлю товару за бюджетні кошти №97 від 28.07.2020 укладено сторонами за наслідком проведеної відповідачем публічної закупівлі за бюджетні кошти, до спірних правовідносин підлягають застосуванню також приписи Закону України «Про публічні закупівлі», який визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою цього Закону згідно з його преамбулою є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких конкурентних процедур: відкриті торги; торги з обмеженою участю; конкурентний діалог.

Як виняток та відповідно до умов, визначених у частині другій статті 40 цього Закону, замовники можуть застосовувати переговорну процедуру закупівлі. Замовник здійснює процедури закупівлі шляхом використання електронної системи закупівель (ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про публічні закупівлі»).

У відповідності до п. 13 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" конкурентна процедура закупівлі (далі - тендер) - здійснення конкурентного відбору учасників за процедурами закупівлі відкритих торгів, торгів з обмеженою участю та конкурентного діалогу.

Відкриті торги є основною процедурою закупівлі. Під час проведення процедури відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі зацікавлені особи. Для проведення процедури закупівлі має бути подано не менше двох пропозицій (ст. 20 Закону України "Про публічні закупівлі").

Як передбачено в ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» (тут і надалі редакція Закону, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать, зокрема, органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад; юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 цієї частини) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків (п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 2 Закону).

Частиною 1 статті 207 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачено, що господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

Відповідні положення містяться й в укладеному сторонами Договорі (п. 11.1. Договору).

Прокурор, звертаючись з даним позовом до Господарського суду, стверджує про недійсність додаткової угоди №1 від 21.12.2020 до Договору №98 від 28.08.2020 з підстав порушення п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», зазначаючи, що продовження строку виконання зобов`язань з поставки відбулося без встановлених на те Законом України «Про публічні закупівлі» підстав.

Таким чином, з огляду на підстави заявленого прокурором позову встановленню підлягають обставини внесення сторонами Договору №98 від 28.07.2020 змін до істотних умов даного Договору та наявність/відсутність підстав для зміни істотних умов Договору, що передбачені п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Згідно з ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч.ч. 1-3 ст. 180 ГК України).

Як свідчать матеріали справи при укладенні Договору про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 від 28.07.2020 сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов для даного виду договорів (предмет, ціна, строк дії), а також зміст Договору №98 від 28.07.2020 свідчить про досягнення його сторонами згоди щодо усіх істотних умов, визначених Замовником (позивачем) у тендерній документації (предмет договору; найменування, види та обсяги товару; вимоги до якості; умови поставки товару; ціна договору; ціна за одиницю; відповідальність сторін за порушення умов договору; строк дії договору. Перелічені істотні умови включено до проекту договору п. 4 розділу 6 Тендерної документації).

В той же час, додатковою угодою №1 від 21.12.2020 до Договору №98 від 28.08.2020 сторонами змінено строк (термін) поставки товару Постачальником за договором, продовживши такий строк з 30.09.2020 до 27.12.2020. Інші положення Договору означеною додатковою угодою не змінювалися.

Визначаючись з підставністю заявленого прокурором позову, суд враховує, що нормами чинного законодавства (ст. 638 ЦК України, ст. 180 ГК України) строк поставки не визначається як істотна умова договору купівлі-продажу.

Перелік зазначених в тендерній документації істотних умов договору купівлі-продажу, які відповідно до ст. 638 ЦК України визначаються за заявою Замовника саме як істотні умови такого договору (п. 4 розділу 6 Тендерної документації) також не містить посилання на строк поставки, як істотну умову майбутнього договору купівлі-продажу, який буде укладено за результатами відповідної закупівлі.

Поряд з цим, як положення Глави 54 ЦК України, яка регулює правовідносини з купівлі-продажу, так і Закон України «Про публічні закупівлі» також не передбачають обов`язкове досягнення сторонами згоди щодо строку поставки товару, а приписи п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», на які прокурор посилається як на підставу заявлених вимог, регулюють можливість продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару.

Здійснюючи граматичне, логічне та системне тлумачення відповідної правової норми п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» суд доходить переконливого висновку, що для її застосування в спірних правовідносинах необхідним є одночасне продовження сторонами договору про закупівлю строку дії такого договору і строку виконання зобов`язання щодо передачі товару, про що переконливо свідчить сполучник «та», вжитий законодавцем у змісті даного пункту частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

В той же час, за встановленими судом обставинами в договорі про закупівлю товару за бюджетні кошти №98 від 28.07.2020 строк дії договору сторонами визначено до 31.12.2020, такий строк не змінювався в Оспорюваній прокурором Додатковій угоді №1 від 21.12.2020 до даного Договору, а відтак, безпідставними є посилання прокурора на положення п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» щодо необхідності доведення наявності документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження.

У зв`язку з наведеним, не є необхідним в спірних правовідносинах досліджувати наявність поважних причин, які за позицією відповідача спричинилися до затримки поставки товару за Договором, як-то порушення строків поставки комплектуючих до меблів у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції, утруднення логістичних зв`язків через закриття кордонів тощо, як і не підлягають оцінці судом заперечення прокурора з даного приводу щодо своєчасного виконання відповідачем зобов`язань з іншими контрагентами, позаяк за встановленим обставинами Оспорюваною угодою сторонами не мінялися істотні умови Договору, як і не було змінено строк дії самого Договору, а відтак, до застосування в спірних правовідносинах положення п. 4 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» не підлягають.

Враховуючи викладене, прокурором не доведено наявність визначених статтею 41 Закону України «Про публічні закупівлі» підстав, з якими пов`язується недійсність укладеної сторонами у справі додаткової угоди №1 від 21.12.2020 до Договору, право укладення якої та внесення змін до умов договору (які не визначені законом або сторонами як обов`язкові) не заборонено Законом України «Про публічні закупівлі» та прямо передбачено розділом 11 Договору та випливає зі змісту ст.ст. 652, 653 ЦК України, ст. 188 ГК України.

Поряд з цим безпідставними суд також вважає вимоги про стягнення з відповідача пені на суму 367200, 00 грн. та штрафу на суму 302400,00 грн. за несвоєчасну поставку товару, позаяк за встановленим обставинами такий строк відповідачем за фактом укладення сторонами додаткової угоди №1 від 21.12.2020 не порушено.

Інших підстав заявленого позову, як-то наявності будь-яких інших порушень вимог Закону України «Про публічні закупівлі» при укладанні додаткової угоди №1 від 21.12.2020 до Договору прокурором не заявлено, а відтак, в задоволенні позовних вимог в даній справі з наведених вище підстав належить відмовити.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на прокурора.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 173, 180, 231, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити повністю.

2.Судові витрати покласти на прокуратуру.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 23.11.2023

Суддя О. Ф. Ремецькі