ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2023 р. Справа№ 910/7309/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Козир Т.П.

Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023

у справі № 910/7309/23 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 100 811,64 грн, -

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" (далі - АТ "ЗЗФ") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Залізниця) про стягнення суми нестачі вантажу у розмірі 100 811,64 грн, посилаючись на незабезпечення відповідачем збереження вантажу у вагоні №60218310.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 у справі №910/7309/23 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вантажовідправник в порушення Технічних умов розміщення та кріплення вантажів (додаток 3 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС) глави 1 розділи 1, 2, 3 (лист 3,4,7) та Статуту залізниць не прийняв заходів для ущільнення зазорів та не визначив придатність вагону для перевезення вантажу дрібної фракції, виключаючу втрату вантажу на шляху прямування, а тому згідно з приписами пунктів 3, 4, 7 § 2 статті 39 УМВС та § 1 статті 16 УМВС Залізниця звільняється від відповідальності за часткову втрату вантажу у випадку, коли навантаження провадилось вантажовідправником. Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження технічної чи комерційної несправності вагонів.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, АТ "ЗЗФ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не з`ясовано обставин, що мають значення для справи, не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, а також порушено норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, АТ "ЗЗФ" вказало, що втрата вантажу відбулася під час його перевезення Залізницею та є підставою для настання господарської-правової відповідальності; відповідач прийняв вантаж до перевезення без будь-яких зауважень до технічного стану вагону, що свідчить про вжиття вантажовідправником всіх необхідних заходів для збереження вантажу під час його перевезення; Залізниця не скористалася, передбаченим Статутом, правом на перевірку маси вантажу у спірному вагоні при його прийнятті до перевезення або під час слідування до станції призначення; факт пошкодження вагону та просипання вантажу визнається самим відповідачем; крім цього, 12.12.2022 Волинською митницею ДФС у відповідності до положень Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними вантажними поїздами, і працівників залізниць України, затвердженої Наказом Державної митної служби України №1019/1143 від 18.09.2008 (далі - Інструкція), було здійснено прикордонно-митний контроль вагону №60218310 у рухомому складі №3728, водночас жодних зауважень до кількості вантажу, що ввозиться, ознак порушення цілісності вагону та слідів просипання вантажу виявлено не було.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 апеляційну скаргу АТ "ЗЗФ" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Козир Т.П., Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7309/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги АТ "ЗЗФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі №910/7309/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

11.09.2023 матеріали справи №910/7309/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "ЗЗФ" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 у справі №910/7309/23 та вирішено здійснювати розгляд вказаної апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено Залізниці строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 09.10.2023.

Відповідач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, Залізниця зауважила, що вагон №60218310 був завантажений вугіллям на станції Замость-Бортатиче (ПКП) засобами відправника (Treeden Group SP Zoo), що підтверджується записом у графі 20 залізничної накладної №00531, й останній визначив вагон придатним для перевезення і прийняв його від Польської залізниці (перевізник) за умови ущільнення зазорів перед навантаженням, відтак згідно з приписами пунктів 3, 4, 7 §2 статті 39 та §1 статті 16 УМВС Залізниця звільняється від відповідальності за часткову втрату вантажу, а тому вина відповідача у недостачі товару відсутня; недоведення позивачем вини відповідача у неналежному виконанні договірних відносин з перевезення вантажу виключає можливість притягнення Залізниці до цивільно-правової відповідальності у зв`язку з відсутністю усіх елементів складу правопорушення; посилання позивача на Інструкцію про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними вантажними поїздами, і працівників залізниць України є необґрунтованим, оскільки працівниками митниці не перевіряється маса вантажу, а здійснюється лише перевірка відповідності кількості й номерів вагонів, що прибули з-за кордону та їх візуальний огляд на предмет наявності вантажу; у матеріалах справи відсутні докази підтвердження технічної чи комерційної несправності вагонів, а придатність вагона для перевезення у комерційному відношенні визначалася відправником, тому відповідно до §1, 3 статті 19 УМВС останній є відповідальною особою за втрату товару.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Разом із цим, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частини 4 статті 269 ГПК України).

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було правильно встановлено судом першої інстанції, 19.02.2021 між АТ "ЗЗФ" (далі за текстом договору - покупець) та WENGA SP Z.O.O. (далі за текстом договору - продавець) було укладено контракт №19022021 ZFZ/W, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується продати, а покупець - прийняти та оплатити коксову та вугільну продукцію (далі - товар).

Відповідно до пункту 2.1. зазначеного правочину поставка повинна бути здійснена на умовах, що вказані в специфікації до контракту. Товар поставляється в технічно справних вагонах у вологому середовищі. Товар повинен бути належним чином маркований.

25.01.2021 між АТ "ЗЗФ" та WENGA SP Z.O.O. підписано специфікацію №21, за якою продавець поставляє товар, а саме: "Уголь фракции 16,5 - 31,5 мм", у кількості 1500,00 (±15%) МТ, на суму 337 500,00 USD +/- 15%, на умовах DAP - станція Изов/Хрубешов в період липень-серпень 2021 року.

12.02.2022 товар був відправлений по залізничним накладним УМВС №00531 (основна), УМВС №4570686 (досильна) від вантажовідправника (TREEDEN GROUP SP. Z.O.O.) із станції ZAMOSC BORTATYCZE (Замость-Бортатиче) (Польща) до станції призначення - Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (Україна) для вантажоотримувача - АТ "ЗЗФ".

13.02.2022 Залізниця прийняла від ТОВ "ПКП ЛХС" вантаж, який перевозився у вагоні № 60218310 за накладною №00531.

26.02.2022 вказаний вагон прибув та був виданий позивачу зі складанням комерційного акту №460005/290, у якому зафіксовано недостачу вантажу.

21.04.2022 АТ "ЗЗФ" звернулося до Залізниці із претензією №18-68 від 20.04.2022, у якій просило відшкодувати завдані нестачею вантажу збитки у розмірі 100 811,64 грн.

Залізниці було направлено відповідь від 20.10.2022 №ЦМЮ-16/438ЦПКП-3/22, якою відмовлено у задоволенні вказаної претензії Залізниці у зв`язку з відсутністю її вини у виникненні недостачі вантажу.

Посилаючись на те, що відповідач не забезпечив збереження прийнятого до перевезення вантажу, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення із Залізниці вартості втраченого вантажу у розмірі 100 811,64 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства та вищевказані межі перегляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апелянта вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було правильно встановлено судом першої інстанції, вантаж у вагоні №60218310 за накладною №00531 перевозився у міжнародному залізничному сполученні від станції ZAMOSC BORTATYCZE (Замость-Бортатиче) (Республіка Польща) до станції призначення - Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (Україна).

Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС), яка з 05.06.1992 набула чинності для України, встановлюється пряме міжнародне залізничне сполучення для перевезень вантажів залізницями, зокрема, України та Республіки Польща.

За приписами частини 1 статті 10 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, є частиною національного цивільного законодавства України.

Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України (частина 2 статті 10 ЦК України).

Відповідно до статті 5 УМВС за відсутності відповідних положень у цій Угоді застосовується національне законодавство тієї сторони, в якій правомочна особа реалізує свої права.

Місцевим господарським судом правильно встановлено, що на шляху прямування залізницями України спірний вагон двічі зважувався на електронно-тензометричних вагах, що працюють в динаміці. За результатами цього зважування виявлено різницю ваги проти документу в бік зменшення, а саме:

- ст. Здолбунів Львівської залізниці при зважуванні на електронно-тензометричних вагах у вагоні №60218310, згідно з протоколом зважування було встановлено нестачу вантажу у розмірі 5700 кг, брутто - 78900 кг, тара 21520 кг, нетто по документу 60600 кг, при перерахунку нестача вантажу склала 3220 кг.

Факт нестачі вантажу засвідчено актом загальної форми №4152 від 15.02.2022.

- ст. П`ятихатки-Стикова на електронно-тензометричних вагах у вагоні №60218310 встановлено брутто - 75700 кг, що менше ваги проти перевізного документа на 8900 кг.

При огляді поїзда за допомогою промислового телебачення та зовнішнім оглядом було виявлено: навантаження нерівномірне нижче бортів на 10 см. Є поглиблення над 1-4 люками на ширину вагона глибиною 120 см-130 см. Між кришками 2,3 люків і поперечними балками є зазори 2-4 см на всю довжину люків, раніше закладені ганчір`ям. На деталях вагона наявні сліди висипання вантажу. На момент огляду вагона висипання вантажу не було. Вагон бездверний, інші люки щільно закриті.

Складено акт загальної форми №11035 від 19.02.2022. Вагон відправлено на станцію Нижньодніпровськ-Вузол для контрольного переважування вантажу під митним контролем.

- ст. Нижньодніпровськ-Вузол при комерційному огляді вагона №60218310 було встановлено брутто - 70800 кг, тара по документу-21520 кг, нето-49280 кг, що менше ваги проти перевізного документа на 11320 кг.

Виявлено навантаження нижче бортів на 10см, над 1-4 люками по ходу поїзда наявне воронкоподібне поглиблення довжиною 500 см, на ширину вагона, глибиною 120- 150 см.

Маркування у поглибленні відсутнє, між кришкою 2,3 люків і поперечною балкою вагону є зазор по всій довжині люка, зароблений ганчір`ям на деталях вагону. Наявні сліди раніше висипаного вантажу, про що складено акт загальної форми №46841 від 19.02.2022.

Складено акт форми ГУ-106 "Про технічний стан вагону" №1 від 19.02.2022, у якому зазначено, що вагон у технічному відношенні справний, вантажовідправник до навантаження зазори бачити міг, але заходів щодо ущільнення не прийняв.

Вагон було переважено на вагах на станції. За результатом зважування виявлена недостача, яка становить 11320 кг, та складені акт загальної форми №147 та комерційний акт №450003/15/29 від 21.02.2022.

Згідно із комерційним актом №450003/15/29 від 21.02.2022, навантаження нижче бортів на 10 см. Міститься воронкоподібне поглиблення над 1-4 люками по ходу поїзда довжиною 500 см, по ширині вагону та глибиною 120-150 см. У технічному відношенні вагон справний. Між кришкою 2, 3 люків та поперечною балкою вагона є зазор по всій довжині люка. На деталях вагона видно сліди просипаного раніше вантажу. Для забезпечення подальшого збереження вантажу, зазор ущільнений ганчір`ям. Витікання вантажу немає.

- ст. Нижньодніпровськ-Вузол представниками Дніпровської митниці було складено акт б/н від 22.02.2022 «Про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення митного контролю, про пошкодження товарів, їх упаковки чи маркування або їх втрату», відповідно до якого у вагоні №60218310 вага нетто - 60600 кг згідно із накладною, після зважування, вага нетто - 49280 кг, різниця ваги після зважування -11320 кг.

Виявлено воронкоподібне поглиблення, видно сліди протікання вантажу на деталях вагону, а також зазор між кришками люків та поперечними балками вагону (пункт 14.1 та 14.2 акту).

На станції Запоріжжя-Ліве у вагоні №60218310 було виявлено: по документу значиться вага нетто - 60600 кг, тара досилочна 21520 кг, тара з основного документу 22100/24000 кг. Фактична маса брутто-70280 кг, тара перевірена з основного документу 24000 кг, нетто - 46280 кг, що менше на 14320 кг.

У зв`язку із чим складено комерційний акт №460005/290 від 26.02.2022, в якому зазначено, що в комерційному відношенні навантаження нижче рівня бортів на 10 см, не марковане. У вагоні №60218310 воронкоподібне поглиблення над 1-4 люками, довжиною 500 см, шириною 280 см, глибиною до дна вагону. На деталях вагона є сліди висипання вантажу.

Праворуч наявне нещільне прилягання кришок 2, 3 люків до армованих листів та поперечної балки, зазори довжиною 100 см, шириною 5 см кожний.

Зазори ззовні закладені ганчір`ям. Вагон бездверний, люки закриті, протікання вантажу немає.

Також складено акт форми ГУ-106 № 21 від 24.02.2022, згідно із яким в технічному відношенні вагон справний, праворуч наявне нещільне прилягання кришок 2, 3 люків до армованих листів та поперечної балки, зазори довжиною 100 см, шириною 5 см кожний. відправник зазори бачити міг, але заходів щодо запобігання втрати вантажу не прийняв.

Крім того, складено акт загальної форми № 41172 від 24.02.2022, в доповнення до акту №46841, складеного на станції Нижньодніпровськ-Вузол.

При візуальному огляді виявлено навантаження відповідно до акту. Праворуч нещільне прилягання кришок 2,3 люків до армованого листа поперечної балки, зазори довжиною 100 см, шириною 5 см кожний. На деталях вагону вбачаються сліди просипання вантажу, що перевозиться. Праворуч над 1,2,3,4 люками воронкоподібне поглиблення шириною 280 см глибиною до дна вагону. Вагон бездверний, люки закриті. По станції зазори закладені ганчір`ям. Просипання вантажу немає.

Отже, під час перевезення у міжнародному залізничному сполученні відбулася втрата вантажу.

Згідно з §5 УМВС кожен наступний перевізник, приймаючи до перевезення вантаж разом із накладною, вступає тим самим у договір перевезення та бере на себе виникаючі по ньому зобов`язання.

Відправник забезпечує правильність відомостей та заяв, зазначених ним у накладній. Останній відповідає за всі наслідки від неправильної, неточної або неповної вказівки цих відомостей та заяв, а також від їх внесення до невідповідної графи накладної. Якщо відповідно до положень цієї Угоди перевізник записує до накладної вказівки відправника, то вважається, що він діє від імені відправника, якщо не буде доведено протилежне (§ 1 статті 16 УМВС).

Відповідно до §1, 3 статті 19 УМВС навантаження вантажу повинно здійснюватись в технічно справні, придатні для перевезення даного вантажу та очищені вагони. Особа, яка здійснювала навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог по розміщенню та кріпленню вантажів у вагонах, а також за всі наслідки незадовільного навантаження.

За умовами §1, 2 статті 37 УМВС перевізник несе відповідальність перед відправником або одержувачем, що випливає виключно з договору перевезення, у порядку та межах, встановлених цією Угодою. Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу, пошкодження (псування) вантажу з моменту прийому вантажу до перевезення до моменту його видачі. Обставини, що є основою виникнення відповідальності перевізника за втрату, нестачу, ушкодження (псування) вантажу засвідчуються комерційним актом.

Статтею 39 УМВС визначені межі відповідальності перевізника.

Відповідно до пунктів §2 статті 39 УМВС перевізник звільняється від відповідальності за втрату, нестачу, пошкодження (псування) вантажу, прийнятого до перевезення, якщо вони відбулися: з вини відправника чи одержувача чи внаслідок їх вимог, через які не можна покласти провину на перевізника (пункт 3); з причин, пов`язаних з навантаженням або вивантаженням вантажу, якщо навантаження чи вивантаження проводилося відправником чи одержувачем (пункт 4); внаслідок того, що відправник здійснив навантаження вантажу у непридатний для перевезення даного вантажу вагон чи контейнер (пункт 7).

Тягар доведення того, що втрата, недостача, ушкодження (псування) вантажу сталися внаслідок обставин, викладених у пунктах 1 та 4 § 2 статті 39 Угоди, покладається на перевізника (§1 статті 41 УМВС).

Якщо буде встановлено, що втрата, недостача, ушкодження (псування) вантажу могли статися внаслідок обставин, викладених у пунктах 2, 3, 5 - 10 §2, пунктах 2, 3 §7 статті 39 Угоди, то вважається, що збитки завдані внаслідок цих обставин, поки відправник або одержувач не доведе іншого.

Господарським судом міста Києва правильно встановлено, що вагон №60218310, який перевозився за накладною №00531 завантажено вугіллям засобами відправника (TREEDEN GROUP SP. Z.O.O.), про що зазначено у графі 20 залізничної накладної.

Умови розміщення вантажів, які перевозяться навалом або насипом у напіввагонах встановлено главою 14 додатку 3 до УМВС "Технічні умови розміщення та кріплення вантажів", який є невід`ємною частиною УМВС.

Згідно з пунктом 2 "Підготовка вагону під навантаження" глави 14 додатку 3 до УМВС "Технічні умови розміщення та кріплення вантажів" конструктивні зазори кузову вагону, які можуть стати причиною втрати вантажу, мають бути закладеними з середини вагону. Спосіб закладення зазорів повинен забезпечувати збереження вагону, можливість відновлення початкового працездатного стану вагону після перевезення вантажу та не вносити зміни в конструкцію вагону. Як ущільнювачі зазорів повинні застосовуватись матеріали, не забруднюючі рухомий склад.

Пунктом 5.2 розділу 5 додатку 1 до УМВС визначено, що можливість перевезення на відкритому рухомому складі вантажу, який містить дрібні фракції, визначається відправником.

При перевезенні вантажу, який містить дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів, що запобігають просипанню вантажу через конструктивні зазори, видування дрібних часток вантажу під час руху поїзда, а також осипання вантажу у випадку навантаження його вище бортів вагону (з "шапкою").

У графі 15 накладної №00531 відправник зазначив, що розмір часток вантажу становив 16,5-31,5 мм.

Як вбачається з відповіді від 11.10.2022 №WH3-771/2022/39 ТОВ ПКП ЛХС (Польська залізниця), 11.02.2021 спірний вагон був направлений під завантаження на станції Замость-Бортатиче ревізором рухомого складу станції. 12.02.2022 по передавальній відомості З-25 №25/000205/02/22, даний вагон був наданий під навантаження на колії загального користування на вказаній станції з коментарем "ущільнити". ТОВ "ПКП ЛХС" запропонувала клієнтам надати напіввагони за умови їх самостійного ущільнення. Представник вантажовідправника без зауважень прийняв вагон, який після завантаження товаром та у той же день передав Польській залізниці на підставі Повідомлення про вагони, що готові до здачі Р-27 №25/205/00/22. Вагон №80 прийнято до відправлення, виходячи із задекларованої клієнтом маси. ПКП ЛХС не перевіряло масу вантажу під час приймання до перевезення. Під час приймання вантажу до перевезення просипання товару у місці зупинки вагонів або інших порушень не виявлено.

Як було зазначено раніше, 13.02.2022 Залізниця прийняла від ТОВ ПКП ЛХС вантаж, який перевозився у вагоні № 60218310 за накладною №00531.

На шляху прямування залізницями України вагон двічі зважувався на електронно-тензометричних вагах, що працюють в динаміці. За результатами цього зважування виявлено різницю ваги проти зазначеної в документі в бік зменшення.

Просипання вантажу через нещільне прилягання люків підтверджується рядом різних документів: комерційними актами, актом про приймання продукції по кількості, актом про технічний стан вагону, які були оформлені різними установами, що дає суду підстави для висновку про те, що вантажовідправник, у порушення Технічних умов розміщення та кріплення вантажів (додаток 3 до УМВС гл.1 розділ 1,2,3 (лист 3,4,7) та Статуту залізниць, не прийняв заходів для ущільнення зазорів та не визначив придатність вагону для перевезення вантажу дрібної фракції, включаючу втрату вантажу на шляху прямування.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що в силу приписів пунктів 3, 4, 7 §2 статті 39 УМВС та §1, 3 статті 16 УМВС Залізниця звільняється від відповідальності за часткову втрату вантажу, оскільки навантаження товару провадилось ані ТОВ ПКП ЛХС, ані відповідачем, а саме вантажовідправником, який визнав спірний вагон придатним для перевезення.

Також є необґрунтованими доводи апелянта про вжиття вантажовідправником всіх необхідних заходів для збереження вантажу під час його перевезення, оскільки відповідач прийняв вантаж до перевезення без будь-яких зауважень до технічного стану вагону.

Крім цього, у матеріалах даної справи відсутні докази на підтвердження технічної чи комерційної несправності зазначеного вагону.

Колегією суддів відхиляються доводи апелянта про те, що недостача вантажу виникла у зоні діяльності відповідача, що підтверджується відсутністю зі сторони Волинської митниці ДФС жодних зауважень до кількості вантажу, що ввозився у спірному вагоні, невиявлення ознак порушення цілісності вагону та слідів просипання вантажу, оскільки згідно з пунктом 3.3. Інструкції перевірка маси вантажу у вагонах, що прибули з-за кордону, виявлення причин його втрати та перевірка цілісності вантажу не відноситься до обов`язків митних органів та не свідчить про наявність вини Залізниці у недостачі товару.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення вартості втраченого вантажу.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не беруться до уваги, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 у справі №910/7309/23 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга АТ "ЗЗФ" має бути залишена без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись статтями 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 у справі №910/7309/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2023 у справі №910/7309/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/7309/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Т.П. Козир

О.В. Агрикова