РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.11.2023Справа № 910/10142/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Астра люкс»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Грантекс»

про стягнення 563076,56 грн,

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне акціонерне товариство «Астра люкс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Грантекс» про стягнення 563076,56 грн, в тому числі: 554944,50 грн боргу, 4241,90 грн 3% річних, 3890,16 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не поставив оплачений позивачем товар (тканина виробництва Республіки Білорусь).

Суд своєю ухвалою від 28.06.2023 залишив позовну заяву без руху.

Позивач у строк, встановлений судом, усунув недоліки позовної заяви..

Суд своєю ухвалою від 11.07.2023 відкрив провадження у справі № 910/10142/23, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у поданому відзиві зазначив, що відсутня його вина у порушенні зобов`язання, так як не має можливості поставити тканину виробництва Республіки Білорусь, оскільки Білорусь взяла участь в повномасштабному вторгненні росії в Україну.

Також відповідач зазначив, що в період з 03.07.2023 по 26.07.2023 повернув позивачеві 22144,50 грн.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (ст. 206 ЦК України).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грантекс» виставило рахунок на оплату № 1894 від 23.12.2021, а приватне акціонерне товариство «Астра люкс» сплатило за цим рахунком 1332000,00 грн (платіжна інструкція від 23.12.2021 з призначенням платежу: «за тканину зг.рах/факт № 1894 від 23.12.2021»).

Отже, внаслідок прийняття до виконання позивачем рахунку відповідача на суму 1332000,00 грн шляхом сплати цих коштів мало місце укладення між сторонами договору в усній формі, що допускається чинним законодавством.

За своєю правовою природою договір, який був укладений між сторонами в усній формі, є договором купівлі-продажу, за яким відповідач зобов`язався передати у власність позивача товар.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ст. 656 ЦК України).

Відповідач поставив товар частково на суму 777055,50 грн.

Згідно з частиною 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

27 березня 2023 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу від 20.03.2023 про повернення 554944,50 грн протягом 30-ти днів від дня одержання вимоги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 розділу ІІ наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 «Про затвердження нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень» нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) для місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання, 2 - кількість днів, необхідних для пересилання. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції нормативний строк пересилання збільшується на один день.

Згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові № 876/74/20 від 14.04.2021 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а тому не може свідчити про неправомірність його дій.

Суд виходить з того, що відповідач отримав вимогу 31.03.2023, та протягом 30-ти днів від дня одержання вимоги, тобто до 01.05.2023, повинен був повернути 554944,50 грн.

Відповідач не задовольнив вимогу.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не повернув 554944,50 грн.

Відповідно до норм ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 554944,50 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований. Під час розгляду справи в суді відповідач погасив 22144,50 грн боргу, у зв`язку з чим суд закриває провадження у справі в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до норм статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 4241,90 грн 3% річних, 3890,16 грн інфляційних втрат за період з 20.03.2023 по 20.06.2023.

Водночас зобов`язання з повернення коштів є простроченим з 02.05.2023

З розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 2280,59 грн 3% річних за період з 02.05.2023 по 20.06.2023, 2774,72 грн інфляційних втрат за період з 02.05.2023 по 31.05.2023. Суд відмовляє в частині стягнення 1961,31 грн 3% річних, 1115,44 грн інфляційних втрат

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 532800,00 грн боргу, 2280,59 грн 3% річних, 2774,72 грн інфляційних втрат. Суд закриває провадження у справі в частині стягнення 22144,50 грн боргу та відмовляє в іншій частині позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов приватного акціонерного товариства «Астра люкс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Грантекс».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Грантекс» (вул. Лейпцизька, 2/37, кв. 4, м. Київ, 01015, код 24264689) на користь приватного акціонерного товариства «Астра люкс» (вул. Бориславська, 54, м. Київ, 03061, код 19255777) 532800,00 грн боргу, 2280,59 грн 3% річних, 2774,72 грн інфляційних втрат, 8400,00 грн судового збору.

Закрити провадження у справі в частині 22144,50 грн боргу.

Відмовити в іншій частині позову.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун