номер провадження справи 9/213/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 Справа № 908/2831/23

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Концерну «Міські теплові мережі», (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137)

до відповідача: Приватного підприємства «СОТНІК», (69037, місто Запоріжжя, вул. Миру, буд. 2)

про стягнення суми 4893,00 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення з відповідача: Приватного підприємства «СОТНІК» суми 4893,00 грн заборгованості.

Підставою для звернення з позовом зазначено невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг з теплопостачання за період березень-квітень 2021 на об`єкт нежитлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миру, буд. 2. Позов обґрунтовано ст.ст. 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193 ГК України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою КМУ від 03.10.2007 за №1198 та умовами договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №201661 від 01.01.2007.

Ухвалою суду від 13.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2831/23, присвоєний справі номер провадження 9/213/23 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив з документальним обґрунтуванням протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж у строк до 05.10.2023.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача не надходило.

Судом вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до відомостей (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача - Приватного підприємства «СОТНІК», є: 69037, місто Запоріжжя, вул. Миру, буд. 2.

Ухвала суду від 13.09.2023 про відкриття провадження у справі направлена відповідачу на вказану вище адресу. Разом з тим, зазначена ухвала 18.10.2023 повернута до господарського суду підприємством поштового зв`язку без вручення адресату з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Із змісту ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

01.01.2007 між Приватним підприємством «СОТНІК» (Споживач, відповідач у справі) та Концерном «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Орджонікідзевського району (Теплопостачальна організація) було укладено договір № 201661 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (далі - договір), відповідно до якого теплопостачальна організація взяла на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач - прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Пунктом 3.2.6. договору передбачено, що споживач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах та терміни, які передбачені договором.

Відповідно до п. 5.1. договору облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Згідно п.п. 6.1. - 6.4. договору розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій формі відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (додаток № 5) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Підставою для розрахунків Споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

Пунктами 6.7 - 6.7.1 договору встановлено, що Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ). Отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним - дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом - дата за зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів).

У разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання - передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні у термін, встановлений п. 6.7.1. договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову в його підписанні споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період (п. 6.7.2 договору).

Відповідно до Додатку № 1-а до Договору об`єкт надання послуг - нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Миру, буд. 2, опалювальна площа 188,00 кв.м.

Вказане нежитлове приміщення належить відповідачу на праві приватної власності, про що свідчить Свідоцтво на право власності на майновий комплекс № 972 від 17.05.1999 (копія міститься в матеріалах справи), а також за зазначеною адресою зареєстроване місцезнаходження відповідача.

01.08.2008 сторонами підписано додаткову угоду до договору №201661 від 01.01.2007, умовами якої сторони визначили, що плата за спожиту теплову енергію (Гкал) складає 300,192 грн.

Додатковою угодою від 01.03.2011 до договору сторонами внесені зміни в розділ «Юридичні адреси сторін та платіжні реквізити і підписи сторін».

З матеріалів справи слідує, що на виконання умов вказаного вище договору позивач відпустив відповідачу теплову енергію (послуги з опалення) в період з березня 2021 по квітень 2021 року, на підтвердження чого надано копії Актів приймання-передачі теплової енергії на загальну суму 4893,00 грн. У примітці зазначених актів вказано, що один примірник належним чином оформленого акту підлягає поверненню теплопостачальній організації. У разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень про підписання акту в установлені договором терміни, акт вважається погодженим. Наявні в матеріалах справи акти містять посилання (на зворотній стороні) на те, що споживач від підписання акту приймання-передачі теплової енергії відмовився. На підставі п. 6.7.2 Договору Акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

На оплату спожитої теплової енергії позивачем відповідачу також виставлялися відповідні рахунки за березень 2021 та квітень 2021 року.

Також позивачем на адресу відповідача була направлена претензія від 11.04.2023 за вих. №185/05-юр щодо погашення заборгованості за теплову енергію за період з березня по квітень 2021 в розмірі 4893,00 грн., до якої також були додані акти приймання-передачі теплової енергії по договору №201661 від 01.01.2007 за період з березня 2021 по квітень 2021, рахунки на оплату та Акт звірки по договору №201661 від 01.01.2007. Направлення даної претензії відповідачу підтверджується фіскальним чеком від 11.04.2023, копія якого містяться в матеріалах справи.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку основного боргу за договором №201661 від 01.01.2007, відповідач оплату, в тому числі часткову, за теплову енергію спожиту за вищевказаний період не здійснив, у зв`язку з чим його заборгованість перед позивачем складає 4893,00 грн., яка заявлена позивачем до стягнення.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зі змісту ст.ст. 13, 14, 526 ЦК України слідує, що цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.275, ч.6 ст.276 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до змісту ст. 24 зазначеного Закону основними обов`язками споживача теплової енергії є: додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів.

Згідно з частиною 5 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

В пункті п. 3.2.6 укладеного сторонами договору встановлено, що Споживач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

За змістом ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію в розмірі 4893,00 грн. підтверджується матеріалами справи.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, доказів виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми боргу не надав.

На підставі усього вищевикладеного, позовні вимоги задовольняються судом в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до приписів статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «СОТНІК», (69037, місто Запоріжжя, вул. Миру, буд. 2) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ; філія АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО банку 322313 поточний рахунок НОМЕР_1 ) суму 4893 (чотири тисячі вісімсот дев`яносто три) грн 00 коп. заборгованості за відпущену теплову енергію

Стягнути з Приватного підприємства «СОТНІК», (69037, місто Запоріжжя, вул. Миру, буд. 2) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ; р/р № НОМЕР_2 , ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478) суму 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.11.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва