РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1281/23
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження, розглянув справу

за позовом: Чернігівської міської ради, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000;

e-mail: ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Покрас»,

вул. Промислова, 11, м. Чернігів, 14017; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1;

предмет спору: про стягнення 167227,90 грн

без виклику (повідомлення) сторін

12.09.2023, Чернігівською міською радою поданий позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Покрас» (далі - ТОВ «Авто-Покрас») про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 167227,90 грн за фактичне використання в період з 01.02.2020 по 30.11.2021 без належних правових підстав земельної ділянки за кадастровим номером :01:038:0120, площею 0,3311 га, за адресою: вул. Промислова, 11, м. Чернігів, для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02.).

Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; установив сторонами процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, зокрема відповідачу 15 календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження в справі, для подачі відзиву на позов (ухвала від 14.09.2023).

Ухвала про відкриття провадження в справі від 14.09.2023 направлена засобами поштового зв`язку за адресою державної реєстрації відповідача, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (витяг з якого наявний в матеріалах справи), повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду без її вручення адресату (поштове відправлення: 907).

У силу статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості, внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про відкриття провадження в справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

За п. 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлене судом за належною адресою і повернуте поштою з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Факт неотримання поштової кореспонденції за офіційною адресою реєстрації сторони не може вважатися поважною причиною невиконання стороною вимог ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка в належному порядку зареєстрована за такою адресою.

З наведеного слідує, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в справі № 927/1281/23.

За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд констатує, що сторонами не заявлені клопотання щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснене при відкритті провадження в справі в ухвалі суду від 14.09.2023.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «Авто-Покрас» зареєстроване 16.01.2020 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (номер запису: 0014949), за адресою: вул. Промислова, 11, м. Чернігів, 14017.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, витяг сформований 03.05.2023 за номером 331109258, у власності ТОВ «Авто-Покрас», за договором купівлі - продажу від 01.02.2020 № 168, знаходиться 13 / 24 об`єктів нерухомого майна, загальною площею 1052,4 кв.м.: адмінбудівля (літ. А-1), загальною площею 132,1 кв.м., гараж - склад (літ. В-1, В1), загальною площею 330,0 кв.м., гараж - склад (літ. Д-2), загальною площею 282,8 кв.м., РБУ (літ. Ж, Ж1, Ж2), загальною площею 101,7 кв.м., клуб (літ. Л, Л1, Л2), загальною площею 136,0 кв.м., прохідна (літ. М), загальною площею 18,3 кв.м., вбиральня (літ. Е), загальною площею 8,1 кв.м., сарай (літ. К), загальною площею 43,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101, за адресою: вул. Промислова, 11, м. Чернігів.

Об`єкти нерухомості, що належать відповідачу, знаходяться на сформованій земельній ділянці, кадастровий номер :01:038:0120, площею 0,3311 га, за цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02.), що перебуває в комунальній власності Чернігівської міської ради, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру (сформований 09.05.2023 за номером НВ-023).

Державна реєстрація вказаної земельної ділянки проведена 31.05.2012.

За рішенням Чернігівської міської ради від 24.12.2020 № 3/VIII-32 (п. 2.6.) ТОВ «Авто-Покрас», з огляду на договір купівлі - продажу нерухомого майна від 01.02.2020 № 168, наданий дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, орієнтовною площею 0,3311 га, по вул. Промисловій, 11, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з подальшою передачею цієї ділянки в оренду.

Рішенням Чернігівської міської ради від 26.08.2021 № 10/VIII-43 (п. 2.1.) затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), вирішено передати ТОВ «Авто-Покрас» в оренду, строком до 26.08.2026, земельну ділянку, кадастровий номер :01:038:0120, площею 0,3311 га, для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

03.12.2021, між Чернігівською міською радою та ТОВ «Авто-Покрас», укладений договір оренди земельної ділянки № 4762, за умовами якого (пункти 1, 8) Чернігівська міська рада надає, а ТОВ «Авто-Покрас» приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з кадастровим номером :01:038:0120, яка розташована в м. Чернігів по вул. Промислова, 11, без розроблення проекту її відведення, на підставі п.2.1. рішення Чернігівської міської ради від 26.08.2021 № 10/VIII-43, строком до 26.08.2026.

Речове право (право оренди) на вказану земельну ділянку зареєстроване за ТОВ «Авто-Покрас» 26.01.2022, на підставі договору від 03.12.2021, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що сформований 01.09.2023 за номером 345022006).

З наведеного слідує, що в період з 01.02.2020 по 02.12.2021, в фактичному користуванні ТОВ «Авто-Покрас», без належних правових підстав, знаходилась спірна земельна ділянка, що ним не спростовано.

Враховуючи, що в указаному періоді ТОВ «Авто-Покрас» фактично користувався вказаною вище земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, Чернігівська міська рада, листами від 21.10.2021 № 1142/ІН/2-08 та від 04.05.2023 №25/ІН/2-08, зверталася до нього з вимогою про повернення безпідставно збережених коштів (у формі орендної плати), яка залишена без виконання.

Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, листом від 30.07.2021 № 798/5/25-01-04-01-05, повідомило, що ТОВ «Авто-Покрас» податкові декларації з плати за землю за 2020 та 2021 роки, з визначенням податкових зобов`язань, за земельну ділянку, кадастровий номер :01:038:0120, площею 0,3311 га, не подавало.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів, у формі орендної плати, за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, що належить територіальній громаді міста Чернігова, на якій розміщена нерухомість.

Статтею 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У частині 1 статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

У силу приписів статті 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Частиною 1 статті 79 ЗК України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає в визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

З огляду на те, що ТОВ «Авто-Покрас» не є власником чи постійним користувачем спірної земельної ділянки, то виходячи з положень Податкового кодексу України, не може бути суб`єктом плати за землю в формі земельного податку; єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата.

Суд установив, що ТОВ «Авто-Покрас» використовує земельну ділянку з кадастровим номером :01:038:0120, площею 0,3311 га, для розміщення та експлуатації будівель промислового призначення, що розташовані за адресою: вул. Промислова, 11, м. Чернігів, що належать йому на праві приватної власності (спільна часткова власність: 13 / 24), що зареєстроване з 01.02.2020. Користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні відповідачу нежитлові будівлі, з моменту їх придбання за договором купівлі - продажу від 01.02.2020 № 168 (з 01.02.2020) до моменту укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки (по 02.12.2021), здійснювалося за відсутності правовстановлюючих документів. Відтак, орендна плата за фактичне володіння і користування цією земельною ділянкою протягом спірного періоду в належному розмірі відповідачем до місцевого бюджету не сплачувалася, що в тому числі підтверджено ГУ ДПС у Чернігівській області листом від 30.07.2021 № 798/5/25-01-04-01-05.

Отже, кошти, що в разі укладення договору оренди, були б сплачені позивачу в якості орендної плати, відповідач утримав (зберігає) в себе без належної правової підстави.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути лише майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Виходячи з приписів наведених норм, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов`язку щодо сплати коштів за фактичне користування земельною ділянку, без укладення договору оренди землі, за період з 01.02.2020 по 30.11.2021, як безпідставно збережених коштів відповідно до приписів статті 1212 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постанові Верховного Суду від 28.02.2020 у справі № 913/169/18, від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

Щодо правових підстав здійснення розрахунку безпідставно збережених коштів.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є саме нормативна грошова оцінка земель, а її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж установлено положеннями п. 288.5.1. статті 288 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду: від 10.09.2018 у справі №920/739/17, від 06.08.2019 у справі №922/3560/18, від 08.10.2019 у справі №904/4737/18, від 28.09.2020 у справі №922/4073/19.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Указаний висновок узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, яким неодноразово зазначалося, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №922/902/18, від 08.08.2019 у справі №922/1276/18, від 01.10.2019 у справі №922/2082/18, від 06.11.2019 у справі №922/3607/18).

Суд установив, що розрахунок безпідставно збережених коштів здійснений виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданої ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області (від 07.10.2021 № 980/364-21), у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, та ставки орендної плати в розмірі 3% згідно з рішенням Чернігівської міської ради від 30.01.2015 "Про місцеві податки" (47 сесія 6 скликання) (зі змінами та доповненнями), яким затверджене положення "Про плату за землю" (п. 13.5.), та починаючи з 26.08.2021 у розмірі 6% відповідно до рішення Чернігівської міської ради № 10/VIII-43 від 26.08.2021, що в період з 01.02.2020 по 30.11.2021 складає 167277,91 грн.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення безпідставно збережених ТОВ «Авто-Покрас» коштів, внаслідок використання земельної ділянки, кадастровий номер :01:038:0120, площею 0,3311 га, без правовстановлюючих документів, у період з 01.02.2020 по 30.11.2021 у сумі 167227,90 грн, є правомірними та підтверджуються наявними матеріалами справи.

Відповідач правомірність вимог не спростував.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлений статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За висновком суду, позивач, на підставі належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76, 77 ГПК України, довів фактичне використання відповідачем, упродовж спірного періоду, земельної ділянки за кадастровим номером :01:038:0120, площею 0,3311 га, за відсутності в нього правовстановлюючих документів, що є підставою для задоволення позову та стягнення на користь позивача, власника цієї земельної ділянки, безпідставно збережених коштів у сумі 167227, 90 грн за період з 01.02.2020 по 30.11.2021.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Таким чином, оскільки заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, за рахунок відповідача має бути відшкодований судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову, в сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76 - 79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 233, 236, 238, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Покрас» (вул. Промислова, 11, м. Чернігів, 14017, ) про стягнення 167227,90 грн, задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Покрас» (вул. Промислова, 11, м. Чернігів, 14017, ) на користь Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ) 167227,90 грн боргу та 2684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частина рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 20.11.2023.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А. В. Романенко