ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ ПОПЕРЕДНЬОГО ЗАСІДАННЯ

21.11.2023р. Справа №905/221/23

за заявою Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", м.Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП", м.Слов`янськ ()

про банкрутство

Суддя Левшина Г.В.

за участю секретаря судового засідання Бутенко П.Є.

Представники сторін:

від заявника: Іванова С.О.

від боржника: Лапін К.А.

розпорядник майна: Слостін А.Г.

03.03.2023р. до господарського суду Донецької області надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м.Київ про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП", м.Слов`янськ.

Ухвалою суду від 03.04.2023р. прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м.Київ про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП", м.Слов`янськ (); проведення підготовчого засідання призначено на 02.05.23 року об 11:15 год.; запропоновано боржнику до дати підготовчого засідання надати до суду відзив на заяву про відкриття провадження у справі із доданням відповідних доказів, складений відповідно до ст.36 Кодексу України з процедур банкрутства та з урахуванням п.6 ст.39 цього Кодексу, а також доказів направлення заявнику копії відзиву; зобов`язано заявника надати суду: пояснення щодо різниці у розмірі заявлених кредиторських вимог у сумі 20923675,62 грн. та розмірі наявної заборгованості згідно матеріалів виконавчого провадження №60966915 у сумі 20922568,26 грн.; документально підтвердженні відомості погашення кредиторської заборгованості боржником (у разі наявності), а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ухвалою суду від 30.05.2023р. відкрито провадження у справі №905/221/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП"; визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" в сумі основного боргу 15682343,03 грн. (четверта черга), пені в сумі 737074,83 грн. (шоста черга), а також судового збору та авансованої грошової винагороди арбітражному керуючому в сумі 87140,00 грн. (перша черга); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП"; введено процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП" строком на сто сімдесят календарних днів; призначено розпорядником майна "КЛАЙПЕД ГРУП" арбітражного керуючого Слостіна Андрія Геннадійовича; встановлено дату попереднього засідання суду на 24.07.2023 о 12:15 год.

31.05.2023р. за номером 70711 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП", м.Слов`янськ ().

03.07.2023р. через підсистему Електронний суд від Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", м.Київ надійшла заява від 30.06.2023р. про визнання додаткових грошових вимог кредитора до боржника на суму 16038092,12 грн.

Ухвалою суду від 10.07.2023р. прийнято заяву Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", м.Київ про визнання додаткових грошових вимог кредитора до боржника на суму 16038092,12 грн.; розгляд заяви призначено у попередньому судовому засіданні 24.07.2023 року о 12:15 год.

21.07.2023 через підсистему «Електронний суд» від розпорядника майна Слостіна А.Г. надійшло клопотання про витребування доказів.

У попереднє судове засідання 24.07.2023р. в режимі відеоконференції з`явились кредитор, боржник та розпорядник майна, надали суду пояснення по суті вищезазначених заяв.

Згідно з ухвалою суду від 24.07.2023р. оголошено перерву у попередньому судовому засіданні до 22.08.2023 року о 10:30 год.; запропоновано боржнику до дати попереднього судового засідання надати суду відзив на заяву Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", м.Київ про визнання додаткових грошових вимог кредитора до боржника.

31.07.2023р. на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Слостіна А.Г. надійшов поточний звіт розпорядника майна, який було прийнято судом до відома.

07.08.2023р. через підсистему «Електронний суд» від боржника надійшов відзив на заяву Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", м.Київ про визнання додаткових грошових вимог кредитора, за змістом якого останній заперечує наявність у ТОВ "КЛАЙПЕД ГРУП" заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном в розмірі 4503150,40 грн. з огляду на залік зустрічних однорідних вимог від 06.04.2023р.

У попереднє судове засідання 22.08.2023р. в режимі відеоконференції з`явились кредитор, боржник та розпорядник майна, повідомили суд про оскарження в апеляційному порядку ухвали господарського суду Донецької області від 18.07.2023 року у справі № 905/357/19, якою була задоволена заява ТОВ "КЛАЙПЕД ГРУП" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення в частині стягнення заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном у сумі 4503150,40 грн. На підставі зазначеного, учасники справи заявили усні клопотання про відкладення попереднього засідання.

Ухвалою суду від 22.08.2023р. оголошено перерву у попередньому судовому засіданні до 25.09.2023 року о 12:30 год.

Окрім того, згідно з ухвалою суду від 22.08.2023р. задоволено клопотання від 21.07.2023р. розпорядника майна Слостіна Андрія Геннадійовича про витребування доказів у справі №905/221/23; витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП", ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 та зобов`язано надати на адресу Господарського суду Донецької області та на адресу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП" Слостіна Андрія Геннадійовича документи Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП" () згідно переліку; встановлено строк для подання витребуваних документів - протягом п`яти днів з отримання даної ухвали.

01.09.2023р. через підсистему «Електронний суд» від представника боржника надійшла заява, за змістом якої останній повівдомив суд про відсутність у боржника частини витребуваних судом доказів та про необхідність надання додаткового часу для подачі до суду решти витребуваних документів.

19.09.2023р. на адресу суду від арбітражного керуючого надійшов звіт про проведення інвентарізації, за змістом якого останній повідомив, що станом на момент проведення інвентарізації директором боржника не передано розпоряднику майна бухгалтерську та фінансову документацію. Окрім того, розпоряднику майна не було надано доступ до майна ТОВ "КЛАЙПЕД ГРУП" та не надано відомості про його місцезнаходження.

21.09.2023р. через підсистему «Електронний суд» від представника боржника надійшла заява про виконання вимог ухвали суду від 22.08.2023 року.

У попереднє судове засідання 25.09.2023р. в режимі відеоконференції з`явились кредитор, боржник та розпорядник майна, повідомили суд про доцільність відкладення попереднього засідання до отримання відомостей щодо результатів оскарження в апеляційному порядку ухвали господарського суду Донецької області від 18.07.2023 року у справі №905/357/19.

Згідно з ухвалою суду від 25.09.2023р. оголошено перерву у попередньому судовому засіданні до 16.10.2023 року об 11:30 год.

У попереднє судове засідання 16.10.2023р. в режимі відеоконференції з`явились кредитор, боржник та розпорядник майна.

Ухвалою суду від 16.10.2023р. оголошено перерву у попередньому судовому засіданні до 21.11.2023 року о 10:30 год.

У попереднє судове засідання 21.11.2023р. в режимі відеоконференції з`явились кредитор, боржник та розпорядник майна, надали суду пояснення по суті справи.

Розглянувши у попередньому засіданні 21.11.2023р. заяву АТ КБ ПриватБанк про визнання додаткових грошових вимог кредитора до боржника, суд встановив:

Відповідно до приписів ч.2 ст.45 Кодекс України з процедур банкрутства, кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого ч.1 цієї статті (протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Так, АТ КБ "Приватбанк" у заяві від 30.06.2023р. просить суд визнати додаткові грошові вимоги банку до боржника в загальній сумі 16038092,12 грн., які складаються з заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном у сумі 4503150,40 грн., 3% річних у сумі 1790498,56 грн. та інфляційного збільшення у сумі 9744443,16 грн.

В обґрунтування поданої заяви кредитор вказує про наявну заборгованість боржника перед кредитором на загальну суму 20614458,74 грн., з яких 19876276,55 грн. заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном та 738182,19 грн. пеня, а також судовий збір у розмірі 309216,88 грн., яка підтверджується рішенням господарського суду Донецької області від 12.09.2019р. по справі №905/357/19.

Як вже було встановлено судом на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство, боржником було погашено 1107,36 грн., які були відповідно до умов Договору фінансового лізингу №4К16052ЛИ від 01.07.2016р. направлено 06.08.2021р. на погашення заборгованості по пені.

Враховуючи вищезазначене, ухвалою від 30.05.2023р. суд, враховуючи заяву банку від 01.02.2023р. про зменшення розміру грошових вимог на суму 4503150,40 грн., визнав кредиторські вимоги АТ КБ ПриватБанк до ТОВ "КЛАЙПЕД ГРУП" у сумі 16419417,86 грн., що складаються з 15373126,15 грн. - заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном, 737074,83 грн. пені, 309216,88 грн. судового збору.

Поряд із цим, АТ КБ ПриватБанк, звертаючись до суду з даною заявою про визнання додаткових грошових вимог кредитора до боржника, просить визнати, зокрема, грошові вимоги у сумі 4503150,40 грн., які були стягнуті вищезазначеним рішенням суду та входять до складу заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном.

Боржник заперечує проти визнання додаткових грошових вимог банку у сумі 4503150,40 грн. та наголошує на тому, що лізингові платежі в сумі 4503150,40 грн., сплачені останнім як частина відшкодування вартості предмету лізингу за Договором фінансового лізингу №4К16052ЛИ від 01.07.2016р., є оплатою за договором купівлі-продажу (попередня оплата), а майно, яке є предметом договору лізингу повинно було перейти в подальшому у власність ТОВ «КЛАЙПЕД ГРУП».

Окрім того, в обгрунтування своєї позиції ТОВ "КЛАЙПЕД ГРУП" вказує на факт надсилання 06.04.2023р. на адресу АТ КБ "ПриватБанк" заяви від 06.04.2023р. №01/04/23 про залік зустрічних однорідних вимог на суму 4503150,40 грн. (яка на цей час залишається без відповіді), а також наявність ухвали господарського суду Донецької області від 18.07.2023р. по справі №905/357/19, якою визнано наказ господарського суду Донецької області по справі №905/357/19 від 25.11.2019р. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАЙПЕД ГРУП» на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном у сумі 4503150,40 грн., що зараховані банком в рахунок сплати вартості майна.

Суд, оцінивши доводи учасників та наявні матеріали справи, зазначає наступне.

Як вже було встановлено раніше, 01.07.2016р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", (далі Банк, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП" (далі Лізингоодержувач, боржник) укладено договір фінансового лізингу №4К16052ЛИ (далі Договір), відповідно до п.1.1 Банк передає Лізингоодержувачу Майно, а Лізингоодержувач приймає Майно від Банка в платне володіння та користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені цим Договором строки, на умовах фінансового лізингу.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції чинній на час укладення договору) фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з приписами статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ст.806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно з частинами першою-другою статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється у порядку, встановленому договором.

Лізингові платежі можуть включати суму, яка відшкодовує вартість предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом, інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Таким чином, договір фінансового лізингу є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору.

На правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання Банком, як лізингодавцем, лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність позивачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання сторін припиняються у разі розірвання договору. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано ними за зобов`язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з умов укладеного між сторонами Договору фінансового лізингу (пункт 6.2.4 Договору), волевиявленням сторін узгоджено, що у випадку розірвання договору або повернення майна Банку (вилучення) Лізингоодержувач не вправі вимагати виконаного ним за договором, натомість зобов`язаний сплатити існуючу на дату розірвання заборгованість по лізингових платежах.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вищенаведені умови договору щодо прав та обов`язків сторін у випадку розірвання договору є чинними, не визнані недійсними в установленому законодавством порядку.

Таким чином, умовами договору саме на боржника покладено обов`язок при розірванні договору сплатити усі належні з нього платежі та не передбачено права лізингоодержувача у випадку розірвання договору вимагати повернення сплачених коштів.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції, чинній як на момент укладення договору, так і на момент його розірвання) лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови.

Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

З наведеного слідує, що лізингоодержувач мав право вимагати повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю, лише у випадку односторонньої відмови самого лізингоодержувача від договору лізингу та за умови прострочення передачі предмета лізингу лізингодавцем.

В той же час, Договір фінансового лізингу №4К16052ЛИ від 01.07.2016р. було розірвано саме на вимогу Банку.

Натомість, доказів у підтвердження фактів прострочення передачі предмета лізингу кредитором, відмови боржника від договору лізингу з огляду на таке прострочення матеріали справи не містять.

Разом з тим, боржник посилається на положення ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України як на такі, що містять імперативну норму щодо права покупця вимагати повернення сплачених коштів у разі непередання у власність товару.

Так, відповідно до положень частин першої-другої статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наведених норм слідує, що виникнення права покупця вимагати повернення сплачених коштів у разі непередання у власність товару не є безумовним, а залежить від виконання свого обов`язку самим покупцем, а саме: здійснення оплати в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Враховуючи вищенаведене, зазначені норми матеріального права спростовують доводи боржника та обґрунтовують правомірність позиції кредитора щодо наявності права заявляти грошові вимоги на суму 4503150,40 грн.

Щодо доводів боржника про зарахування зустрічних позовних вимог в сумі 4503150,40 грн., то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.5 ст.202 Цивільного кодексу України, до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Аналогічні положення закріплені також частиною третьою статті 203 Господарського кодексу України, відповідно до яких господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 Цивільного кодексу України): бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (постанова Верховного Суду від 22.01.2021р. у справі №910/11116/19).

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 ГК України, статтею 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 11.09.2019р. у справі №910/21566/17, від 25.09.2019р. у справі №910/21645/17, від 01.10.2019р. у справі №910/12968/17, від 05.11.2019р. у справі №914/2326/18.

У постанові від 22.01.2021р. у справі №910/11116/19 Верховний Суд уточнив, що безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором. За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 08.06.2022р. у справі №910/9397/20 зауважив про неодноразове зазначення ним про те, що умовою, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням, є прозорість вимог, тобто коли між сторонами немає спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання. Однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань.

Разом з тим, враховуючи недоведеність існування обов`язку банку повернути боржнику виконане за договором, а також надані кредитором заперечення щодо існування такого обов`язку та можливості зарахування зустрічних однорідних вимог, суд не може прийняти доводи ТОВ «КЛАЙПЕД ГРУП» в цій частині.

Отже, суд приходить до висновку, що заява АТ КБ «ПриватБанк» в частині визнання додаткових грошових вимог до боржника у сумі 4503150,40 грн. є такою, що підлягає задоволенню.

Окрім того, у зв`язку із невиконанням боржником рішення господарського суду Донецької області від 12.09.2019р. по справі №905/357/19 кредитором нараховані 3% річних у сумі 1790498,56 грн. за період з 30.05.2020р по 30.05.2023р. та інфляційні втрати у сумі 9744443,16 грн. за період з червня 2020 року по травень 2023 року.

Базою для нарахування останніх кредитором визначено заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном у сумі 19876276,55 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно здійсненого судом за допомогою калькулятора штрафів програмного комплексу Ліга: Закон розрахунку, дійсний розмір 3% річних, нарахованих на заборгованість у розмірі 19876276,55 грн. за період з 30.05.2020р по 30.05.2023р. становить 1789534,42 грн., замість заявлених кредитором 1790498,56 грн.

Вимоги про визнання 3% річних у сумі 964,14 грн., суд розцінює як безпідставно заявлені, отже ці вимоги є такими, що не підлягають визнанню.

Перевіривши підстави та арифметичний розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що такий розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства. При цьому, за підрахунками суду за означений період сума інфляційних втрат становить 9744443,23 грн.

Беручи до уваги межі заявлених кредиторських вимог, суд визнає обґрунтованою визначену банком суму інфляційних втрат у розмірі 9744443,16 грн.

Відповідно до повідомлення розпорядника майна від 17.07.2023р. №02-01-10-27, додаткові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Боржника визнано у повному обсязі у розмірі 16038092,12 грн.

Разом з тим, суд самостійно дослідивши заяву АТ КБ ПриватБанк та додані до неї документи, перерахувавши суму заявлених кредиторських вимог, дійшов висновку, що додаткові кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ТОВ "КЛАЙПЕД ГРУП" підлягають визнанню частково у сумі 16037127,98 грн., з яких заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном у сумі 4503150,40 грн., 3% річних у сумі 1789534,42 грн. та інфляційні втрати у сумі 9744443,16 грн. (четверта черга).

Вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 964,14 грн. задоволенню не підлягають.

Також підлягають внесенню до першої черги реєстру вимог кредиторів, витрати кредитора, понесені при сплаті судового збору за подання кредиторської заяви у розмірі 5368,00 грн.

Відповідно до ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Після офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП" станом на дату проведення попереднього засідання 21.11.2023р. в порядку статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства у визначений Кодексом строк до господарського суду надійшла лише заява АТ КБ ПриватБанк з додатковими вимогами до боржника. Інших заяв від можливих кредиторів з вимогами до боржника не надійшло.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Вимоги ініціюючого кредитора - Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" мотиви визнання їх судом наведені в ухвалі господарського суду Донецької області від 30.05.2023р. та підтверджуються наявними матеріалами справи.

Ухвала господарського суду Донецької області за результатами підготовчого засідання від 30.05.2023р. набрала законної сили.

Відповідно до абзацу 1 частини 8 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Відповідно до абзацу 2 частини 8 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

Доказів наявності у боржника майна, що перебуває у заставі (іпотеці) на підставі інших господарських договорів, суду не подано.

Кредитори, вимоги яких забезпечені заставою до суду не звернулися, розпорядником майна не виявлені, вимоги кредиторів щодо виплати заборгованості із заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян відсутні.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд за результатами попереднього засідання вважає, що підстави для відкладення попереднього засідання відсутні, у зв`язку з чим визнає за необхідне призначити підсумкове засідання у даній справі та зобов`язати розпорядника майна провести збори кредиторів та комітет кредиторів.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 45, 47, 48, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 233, 234, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати додаткові грошові вимоги кредитора, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП" ():

- Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" на суму 5368,00 грн. - перша черга, 16037127,98 грн. - четверта черга.

2. Вимоги не визнані судом: грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до боржника у розмірі 964,14 грн.

3. Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛАЙПЕД ГРУП" () вимоги ініціюючого кредитора, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 30.05.2023 року:

- Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" в сумі основного боргу 15682343,03 грн. (четверта черга), пені в сумі 737074,83 грн. (шоста черга), а також судового збору та авансованої грошової винагороди арбітражному керуючому в сумі 87140,00 грн. (перша черга).

4. Вимоги кредиторів, заявлені після спливу строку, встановленого ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, розглядаються судом у порядку черговості їх отримання та задовольняються в порядку черговості, встановленої ст.133 Кодексу.

5. Зобов`язати розпорядника майна протягом 10 днів з моменту прийняття даної ухвали, але не пізніше дати проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів, внести до реєстру вимог кредиторів відомості, за результатами попереднього засідання, про кредиторів, розмір їх вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

6. Зобов`язати розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідності до ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого розгляду справи та відповідні протоколи надати суду.

7. Визначити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів 14.12.2023р.

8. Зобов`язати розпорядника майна боржника надати суду протокол зборів кредиторів боржника, на яких обрано комітет кредиторів боржника, а також протокол засідання комітету кредиторів, на якому вирішено питання про відкриття ліквідаційної процедури або процедури санації боржника, призначення ліквідатора або керуючого санацією боржника; аналіз фінансово-господарської діяльності боржника.

9. Зобов`язати розпорядника майна проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; надати письмові докази про розмір активу та пасиву боржника, наявну дебіторську заборгованість.

10. Зобов`язати розпорядника майна надати суду звіт про свою діяльність в процедурі розпорядження майном з врахуванням вимог ст.ст.44-49 Кодексу України з процедур банкрутства.

11. Призначити підсумкове судове засідання на 22.01.2024р. року об 11:00 год. у приміщенні господарського суду Донецької області, за адресою: м. Харків, проспект Науки, буд.5, зал судових засідань №407.

12. Підсумкове засідання провести в режимі відеоконференції.

13. Явка у судове засідання учасників справи не обовязкова.

У судовому засіданні 21.11.2023р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.11.2023р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч.4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Суддя Г.В. Левшина