ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

22 листопада 2023 року м. ХарківСправа № 922/4901/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Погореловій О.В.

розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони у виконавчих провадженнях (вх. 30758, 30760 від 10.11.2023) у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "МЕДФАРКОМ-ЦЕНТР" (Україна, 01032, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 60, ідентифікаційний код особи 33239630)
до Комунального підприємства Луганська обласна "Фармація" (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 33, оф. 2)
про стягнення коштів
за участю представників:

заявника - не з`явився;

стягувача - не з`явився;

боржника - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.01.2015 у справі №922/4901/14 за позовом ПАТ "Медфарком-Центр" до КП "Луганська обласна "Фармація" про стягнення коштів позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з КП "Луганська обласна "Фармація" на користь ПАТ "Медфарком-Центр" суму основного боргу в розмірі 2'198'543,20 грн, 72'284,64 грн пені, інфляційні витрати в сумі 84'497,84 грн, 3% річних в сумі 17'574,16 грн, 48'903,69 грн судового збору. У задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 50% від 144'569,29 грн. - відмовлено.

27.012015, на примусове виконання Рішення Господарського суду Харківської області від 14.01.2015 у справі №922/4901/14, видано відповідний наказ.

06.05.2015 від КП "Луганська обласна "Фармація" надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Харківської області від 14.01.2015 у справі № 922/4901/14, в якій останнє просило суд прийняти нове рішення, яким відмовити ПРАТ "Медфарком-Центр" у задоволенні позовних вимог до КП "Луганська обласна "Фармація".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.05.2015 заяву КП "ЛО "ФАРМАЦІЯ" про перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 14.01.2015 у справі № 922/4901/14 за нововиявленими обставинами - задоволено частково. Рішення господарського суду Харківської області від 14.01.2015 р. по справі № 922/4901/14 - скасовано за нововиявленими обставинами та прийнято нове. Позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з КП "Луганська обласна "Фармація" на користь ПАТ "Медфарком-Центр" основний борг в сумі 2'198'543,20 грн, інфляційні втрати в сумі 84'497,84 грн, 3% річних в сумі 17'574,16 грн та 48'903,69 грн судового збору, а в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені - відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.07.2015 рішення Господарського суду Харківської області від 20.05.2015 скасовано та прийнято нове, яким в задоволенні заяви КП "Луганська обласна "Фармація" про перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 20.05.2015 від 14.01.2015 за нововиявленими обставинами - відмовлено, а рішення Господарського суду Харківської області від 14.01.2015 залишено без змін. Також стягнуто із КП "Луганська обласна "Фармація" на користь ПАТ "Медфарком-Центр" 24'466,71 грн в якості відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.

26.08.2015, на примусове виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 22.07.2015 у справі №922/4901/14, котра набрала законної сили, видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.06.2023 здійснено заміну сторону (стягувача) у справі № 922/4901/14 під час примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 14 січня 2015 року у справі №922/4901/14 та наказу Господарського суду Харківської області від 27 січня 2015 року у справі № 922/4901/14, виданого на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 14 січня 2015 року по справі №922/4901/14, з Приватного акціонерного товариства "Медфарком-Центр" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

Також ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.06.2023 здійснено заміну сторону (стягувача) у справі № 922/4901/14 під час примусового виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 22 липня 2015 року по справі № 922/4901/14 та ухвали Господарського суду Харківської області від 18 серпня 2015 року по справі № 922/4901/14, котрі набрали законної сили, наказу Господарського суду Харківської області від 26 серпня 2015 року у справі № 922/4901/14, виданого на примусове виконання Постанови Донецького апеляційного господарського суду від 22 липня 2015 року по справі № 922/4901/14 та Ухвали Господарського суду Харківської області від 18 серпня 2015 року по справі № 922/4901/14, з Приватного акціонерного товариства "Медфарком-Центр" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

10.11.2023 до Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшли заяви про заміну сторони у виконавчих провадженнях а саме:

- заява (вх.30758 від 10.11.2023), в якій заявник просить суд замінити боржника у виконавчому провадження ВП №50542909 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 26 серпня 2015 року у справі №922/4901/14, виданого на примусове виконання Постанови Донецького апеляційного господарського суду від 22 липня 2015 року у справі №922/4901/14, котра набрала законної сили, з Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація" (, місцезнаходження: 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 33, оф. 2) на двох Боржників - Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація" (93406, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 33, оф. 2, ) - як основного Боржника та Комунальне підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, 5, ) - як субсидіарного Боржника;

- заява (вх.30760 від 10.11.2023), в якій заявник просить суд Замінити боржника у виконавчому провадження ВП №50541217 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 27 січня 2015 року у справі №922/4901/14, виданого на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 14 січня 2015 року у справі №922/4901/14, котре набрало законної сили, з Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація" (, місцезнаходження: 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 33, оф. 2) на двох Боржників - Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація" (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 33, оф. 2, ) - як основного Боржника та Комунальне підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, 5, ) - як субсидіарного Боржника.

Протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2023 для розгляду вказаних заяв було призначено суддю Трофімова І.В.

Ухвалою від 20.11.2023 розгляд заяв призначено на 22.11.2023 на 16:00 год., з повідомленням учасників справи та державного виконавця.

У призначене на 22.11.2023 судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду заяв були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ГПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, зважаючи на закінчення строку розгляду вказаних заяв, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяв за відсутністю учасників справи та заінтересованих осіб.

Розглянувши подані заяви, суд доходить висновку про наявність правових підстав для їх задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Також відповідно до частин першої та другої статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Отже, виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Згідно зі ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За приписами статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Виходячи зі змісту наведеної норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 ЦК України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", звертаючись до господарського суду із заявами про заміну сторони у виконавчих провадженнях (вх. 30758, 30760 від 10.11.2023) у справі № 922/1401/14, просить суд замінити сторону - Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація" (боржника), на двох боржників, а саме: Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація" (ідентифікаційний код 01975442) - як основного боржника та Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація Північ" (ідентифікаційний код 40045927) - як субсидіарного боржника.

В обґрунтування заяв ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" посилається на те, що за розпорядженням керівника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 16.06.2015 № 239 "Про утворення Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ", реорганізовано КП "ЛО "Фармація" та утворено шляхом виділу з нього юридичну особу Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація Північ".

Дослідивши матеріали справи, суд установив:

- на підставі розпорядження керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 16 червня 2015 року за №239 "Про утворення Комунального підприємства "Луганська обласна «Фармація Північ" реорганізовано Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація" та створено шляхом виділу з нього юридичну особу - Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація Північ" (зареєстроване 02.10.2015);

- відповідно до пункту 2.4. Статуту КП "Луганська обласна "Фармація Північ" є правонаступником Комунального підприємства Луганська обласна "Фармація";

- розпорядженням голови обласної держадміністрації від 01 вересня 2015 року за №370 затверджено розподільчий баланс, відповідно до якого до Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" перешли майнові права та обов`язки боржника, у тому числі частина поточної кредиторської заборгованості за товари, роботи, послуги в сумі 7'186'000 грн;

- розпорядженням голови обласної держадміністрації від 20 жовтня 2015 року за №495 "Про внесення змін № 1 до Статуту Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" внесено та затверджено зміни № 1 до Статуту Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" (внесено зміни в перелік відокремлених підрозділів КП "Луганська обласна "Фармація Північ");

- розпорядженням голови обласної держадміністрації від 16 травня 2016 року №272 "Про внесення змін до розпоряджень голови обласної державної адміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 01 вересня 2015 року та від 07 квітня 2016 року за №195" були внесені зміни в розподільчий баланс КП "Луганська обласна "Фармація", а саме, в зміненому розподільчому балансі було здійснено розшифрування стрічки 1615 розподільчого балансу - поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги, яка передається Комунальному підприємству "Луганська обласна "Фармація Північ";

- у вказаному розшифруванні стрічки 1615 розподільчого балансу (де наведено перелік кредиторів КП "Луганська обласна "Фармація" та суми боргу, загалом 7'185'949,24 грн) первісний стягувач - ПАТ "Медфарком-Центр" не значиться, тобто заборгованість Відповідача, стягнута за рішення суду у даній справі, новоствореній особі - КП "Луганська обласна "Фармація Північ", не передана;

- розпорядженням голови обласної держадміністрації від 12 вересня 2016 року за №528 внесено та затверджено зміни до Статуту Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ", Статут викладено у новій редакції;

- згідно з п. 2.4. Статуту КП "Луганська обласна "Фармація Північ" у новій редакції, останнє є правонаступником Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація";

З вказаних вище документів (розподільчого балансу та Статутів КП "Луганська обласна "Фармація" і КП "Луганська обласна "Фармація Північ") вбачається, що новоствореному КП "Луганська обласна "Фармація Північ" перейшли усі відокремлені підрозділи КП "Луганська обласна "Фармація" та об`єкти нерухомості, що розташовані в межах населених пунктів, підконтрольних державній владі України, а усі відокремлені підрозділи, які розташовані в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, залишились у КП "Луганська обласна "Фармація". При цьому, заборгованість Відповідача, стягнута за рішеннями суду у даній справі, новоствореній особі - КП "Луганська обласна "Фармація Північ", не передана.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №905/1956/15 викладено висновок про те, що процесуальне законодавство містить норми тільки щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, яка розрахована на випадок, коли сторона виконавчого провадження вибуває з відповідного матеріального правовідношення, до якого натомість вступає правонаступник цієї сторони. Водночас процесуальним законодавством не враховано, що у певних випадках до матеріального правовідношення може вступити інша особа як боржник, хоч сторона виконавчого провадження з цього правовідношення і не вибуває.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЦК України юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу.

За висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/1956/15, ст. 619 ЦК України визначено право кредитора на отримання задоволення своєї вимоги як від основного, так і від субсидіарного боржника, і в таких випадках не підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 619 ЦК України.

Ці положення підлягають застосуванню до інших обставин, а саме коли на момент пред`явлення вимоги в матеріальному правовідношенні наявні одночасно й основний, і субсидіарний боржники.

Водночас якщо кредитор - стягувач у виконавчому провадженні отримає задоволення своїх вимог повністю або частково за рахунок субсидіарного боржника, то субсидіарний боржник має право пред`явити до основного боржника регресну вимогу (абз. 2 ч. 4 ст. 619 ЦК України).

За аналогією закону у випадках, коли один (первісний) боржник у матеріальному правовідношенні замінюється двома боржниками, суд має замінити такого боржника як сторону виконавчого провадження двома боржниками (основним і субсидіарним боржниками).

Отже, після заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками - основним і субсидіарним - виконавчі дії з виконання рішення мають вчинятися щодо обох цих боржників.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20) уточнила правову позицію, викладену в постанові від 26.06.2019 у справі № 905/1956/15, вказавши, що визначальним чинником для заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками і відповідно визначення виду відповідальності (основної чи субсидіарної) є саме створення нової юридичної особи шляхом виділу з основного боржника з розподілом зобов`язань за розподільчим балансом між юридичною особою, з якої здійснено виділ, та новоствореною особою.

У цій постанові Великої Палати Верховного Суду також зазначено і про таке.

За частиною першою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 109 ЦК України передбачено виділ, як різновид створення юридичної особи, при якому припинення існуючої юридичної особи, з якої здійснюється виділ, не відбувається. Відповідно до частини першої статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

За змістом частини третьої цієї статті юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

За відсутності відповідних законодавчих обмежень зміна виду відповідальності юридичної особи з основного боржника на субсидіарного за приписами статті 109 ЦК України відбувається також у разі, коли щодо юридичної особи, з якої був здійснений виділ, вирішено судовий спір як щодо єдиного чи основного боржника у зобов`язальних правовідносинах.

Таким чином, хоча при виділі юридична особа, з якої був здійснений виділ, не припиняється, юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, є правонаступником юридичної особи, з якої був здійснений виділ, за зобов`язаннями, які перейшли згідно з розподільчим балансом. Водночас юридична особа, з якої був здійснений виділ, та юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несуть у відношенні одна до одної додаткову (субсидіарну) відповідальність щодо зобов`язань, у яких вони не є основними боржниками після здійсненого виділу в силу вказівки закону, який регламентує процедуру виділу, а не виходячи із змісту матеріальних зобов`язальних правовідносин, які зумовлюють можливість пред`явлення кредитором вимоги до інших осіб, крім основного боржника (наприклад, субсидіарна відповідальність батьків (піклувальників) за шкоду, заподіяну неповнолітньою особою, встановлена договором поруки субсидіарна відповідальність поручителя тощо).

Статтею 619 ЦК України визначено право кредитора на отримання задоволення своєї вимоги як від основного, так і від субсидіарного боржника.

При цьому, враховуючи викладене вище, положення частини другої цієї ж статті (до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника; якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність) підлягають застосуванню до тих обставин, коли на момент пред`явлення вимоги в матеріальному правовідношенні наявні одночасно й основний, і субсидіарний боржники.

В іншому ж випадку формальне дотримання положень частини другої статті 619 ЦК України до випадку виникнення субсидіарного боржника за наслідками процедури виділу призводить до висновку про можливість повторного судового розгляду справи, спір у якій вже було вирішено судом у повному та належному складі сторін, зобов`язаних у матеріальних правовідносинах.

Невиконання основним боржником у процесі виконавчого провадження судового рішення внаслідок, наприклад, недостатності коштів у такого боржника ускладнить реалізацію кредитором права на задоволення своєї вимоги від субсидіарного боржника.

Водночас забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

За приписами частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що КП "Луганська обласна "Фармація Північ" утворено шляхом виділу з КП "Луганська обласна "Фармація", при цьому, заборгованість КП "Луганська обласна "Фармація", стягнута за рішеннями суду у даній справі, новоствореній особі - КП "Луганська обласна "Фармація Північ", не була передана, зважаючи на те, що КП "Луганська обласна "Фармація" не вибувало з правовідносин, стороною яких є вказане підприємство, у тому числі з правовідносин, що виникли на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 14.01.2015 у справі №922/4901/14 та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 22.07.2015 у справі №922/4901/14, котрі набрали законної сили, замість одного боржника - КП "Луганська обласна "Фармація", у відповідних зобов`язаннях з`явилися два боржники: основний боржник - КП "Луганська обласна "Фармація" та субсидіарний боржник - КП "Луганська обласна "Фармація Північ".

До аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 26 червня 2019 року у справі №905/1956/15.

На підставі викладеного, за аналогією закону в даному випадку Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація Північ" повинно нести субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація" перед стягувачем, у зв`язку із чим суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (вх. 30758, 30760 від 10.11.2023) про заміну одного боржника як сторони виконавчого провадження двома боржниками - основним і субсидіарним з підстав заміни у матеріальному правовідношенні первісного боржника двома боржниками відповідно до ч. 3 ст. 109 ЦК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 234, 334 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони у виконавчих провадженнях (вх. 30758, 30760 від 10.11.2023) - задовольнити.

2. Замінити боржника у виконавчому провадження ВП №50542909 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 26 серпня 2015 року у справі №922/4901/14, виданого на примусове виконання Постанови Донецького апеляційного господарського суду від 22 липня 2015 року у справі №922/4901/14, котра набрала законної сили, з Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація" (, місцезнаходження: 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 33, оф. 2) на двох Боржників - Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація" (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 33, оф. 2, ) - як основного Боржника та Комунальне підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, 5, ) - як субсидіарного Боржника.

3. Замінити боржника у виконавчому провадження ВП №50541217 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 27 січня 2015 року у справі №922/4901/14, виданого на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 14 січня 2015 року у справі №922/4901/14, котре набрало законної сили, з Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація" (, місцезнаходження: 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 33, оф. 2) на двох Боржників - Комунальне підприємство "Луганська обласна "Фармація" (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 33, оф. 2, ) - як основного Боржника та Комунальне підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, 5, ) - як субсидіарного Боржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 24.11.2023.

Суддя І.В. Трофімов

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.