ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1355/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Соловей Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Приходько І.С., ордер серії АА 1338481 від 10.08.2023;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порттрансбуд" (с.Радчиці Коростенського району Житомирської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробалтік" (с.Межирічка Коростенського району Житомирської області)

про стягнення 28 601,91грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порттрансбуд" звернулось до господарського суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробалтік" 28 601,91грн, з яких: 27 305,46грн основного боргу, 1 208,92грн пені, 87,53грн 3% річних.

В обґрунтування підстав для звернення з позовом до суду позивач зазначив про неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної сплати за надані послуги зберігання зерна за договором складського зберігання №34/2020 від 29.10.2020.

Ухвалою суду від 20.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін). Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.11.2023.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Копія ухвали Господарського суду Житомирської області від 20.10.2023 у справі №906/1355/23 була направлена на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (поштове відправлення №651).

Відповідач свого представника в судове засідання 20.11.2023 не направив, відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Господарським судом Житомирської області було вжито заходів щодо належного повідомлення відповідача про рух позовної заяви, шляхом направлення копії ухвали засобами поштового зв`язку відповідачу на юридичну адресу, вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: вул.Гаврилюки, 17, с.Межирічка, Коростенський район, Житомирська область, 11524).

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України до внесених до такого реєстру судових рішень.

Слід врахувати, що відповідач має демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи.

Таким чином, відсутність будь-яких заяв або клопотань відповідача, з урахуванням направлення судом на адресу відповідача копії ухвали у справі, свідчить про незацікавленість відповідача у її своєчасному розгляді.

Неотримання відповідачем кореспонденції, яка направлялася судом на його адресу, зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, а також враховуючи, що явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд не вважає відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті в даному судовому засіданні. Клопотання від відповідача щодо відкладення розгляду справи не надходили.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.10.2020 між ТОВ "Порттрансбуд" (зерновий склад/позивач) та ТОВ "Агробалтик" (поклажодавець/відповідач) укладено договір №34/2020 складського зберігання (а.с.7-14), за умовами якого поклажодавець зобов`язується передати, а зерновий склад зобов`язується прийняти на зберігання за заліковою вагою зернові, зернобобові, круп`яні та олійні культури, а саме: кукурудза+/-10% 400 тон; термін поставки з 30.10.2020 до 30.11.2020 та надати послуги за тарифами, передбаченими в додатку №1 до цього договору, і в установлений термін повернути зерно поклажодавцю або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані передбаченому цим договором та законодавством України.

Згідно з п.1.2 договору, назва зерна, що передається на зберігання, його фізична, залікова вага та його якісні показники зазначаються у складських документах, що видаються зерновим складом поклажодавцю.

Відповідно до п.1.3. договору, зерно передається поклажодовцем на зберігання і приймається зерновим складом за адресою Житомирська область, Овруцький район, с. Радчиці, вул. Шевченка, 39 .

Пунктом 1.7 договору передбачено, що надання послуг зерновим складом починається з дня, коли поклажодавець передав зерно зерновому складу за товарно-транспортною накладною або переоформив зберігання зерна за актом приймання-передачі зерна.

На підтвердження прийняття зерна на зберігання зерновий склад, не пізніше наступного робочого дня видає поклажодавцю реєстр за формою ЗХС-3 (ЗХС-4). На прийняте зерно зерновий склад видає складський документ. За письмовою заявою поклажодавця, зерновий склад може видавати складські документи на будь-які частини зданого на зберігання зерна, в тому числі і на весь обсяг зерна, що належить до одного товарного класу (п.2.10 договору).

Згідно з п.5.1 договору, розмір плати за послуги зернового складу визначається за діючими тарифами, що затверджені зерновим складом та є невід`ємною частиною цього договору.

Оплата послуг здійснюється поклажодавцем у грошовій формі шляхом перерахування коштів на рахунок зернового складу протягом 10 календарних днів після дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг). Оплата послуг може здійснюватись також у вигляді попередньої оплати (п. 5.2 договору).

Відповідно до п.5.5 договору, факт надання послуг за цим договором підтверджується шляхом підписання актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які складаються в момент надання послуг, але не рідше одного разу на місяць ( в останній день місяця) та передають поклажодавцю протягом 5 днів з дати їх складання. Поклажодавець зобов`язаний підписати відповідний акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) не пізніше 5 днів з моменту отримання такого акту та повернути зерновому складу або надати зерновому складу обґрунтовані заперечення проти підписання. В разі не підписання акту/актів та ненадання обґрунтованих заперечень, послуги вважаються прийнятими поклажодавцем та підлягають оплаті в порядку, передбаченому в п.5.2 даного договору.

Згідно з п.5.7. договору, поклажодавець зобов`язаний забрати зерно у зернового складу до дати, що вказана у п.7.1. цього договору. Якщо поклажодавець не забрав зерно у передбачений термін, зерновий склад щоденно збільшує тариф на послуги зберігання зерна, вказаний у додатку №1 до даного договору, на 50% від тарифу попереднього дня. Розрахунки за послуги зберігання проводяться до повного виконання умов цього договору.

Пунктом 7.1 договору передбачений термін зберігання зерна: із дня прийняття зерновим складом зерна на зберігання до подання поклажодавцем вимоги про його повернення, але не довше , ніж до 30.04.2021.

Після закінчення терміну зберігання зерна згідно з п.7.1. даного договору, зерновий склад збільшує тариф на зберігання зерна, у порядку визначеному п.5.7.договору, якщо сторони не дійшли згоди щодо інших умов, шляхом підписання додаткової угоди до даного договору (п.7.2. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до виконання сторонами зобов`язань (п.9.1 договору).

Тарифи на послуги, що надаються зерновим складом, погоджені сторонами в додатку № 1 до договору №34/2020 від 29.10.2020. Вказаний додаток підписаний відповідачем без зауважень, що свідчить про згоду відповідача із зазначеною вартістю послуг зберігання зерна (а.с.15).

На виконання умов договору, відповідач передав на зберігання зерновому складу зерно: кукурудза (3 класу); рік збирання урожаю 2020; вага фізична 9920кг; вага залікова 7642кг, що підтверджується складською квитанцією на зерно від 16.11.2020 №460 та товарно- транспортною накладною №141120/1 від 13.11.2020 (а.с.23-24).

Як зазначає позивач, після закінчення встановленого договором строку зберігання поклажодавець зерно не забрав та послуги по зберіганню не оплатив.

За надані відповідачу послуги із зберігання зерна кукурудзи, зерновий склад оформив та направив відповідачу відповідні акти виконання робіт (надання послуг) №420 від 30.11.2020, №471 від 31.12.2020, №4 від 31.01.2021, №60 від 28.02.2021, №89 від 31.03.2021, №136 від 30.04.2021, №185 від 31.05.2021, №218 від 30.06.2021, №254 від 31.07.2021, №327 від 31.08.2021, №432 від 19.10.2021, №398 від 30.09.2021, №447 від 31.10.2021, №496 від 30.11.2021, №547 від 31.12.2021, №14 від 31.01.2022, №52 від 28.02.2022, №86 від 31.03.2022, №118 від 30.04.2022, №129 від 31.05.2022, №166 від 30.06.2022, №190 від 31.07.2022, №237 від 31.08.2022, №270 від 30.09.2022, №298 від 31.10.2022, №343 від 30.11.2022, №378 від 31.12.2022, №1 від 31.01.2023, №34 від 28.02.2023, №83 від 31.03.2023, №126 від 30.04.2023, №163 від 31.05.2023, №172 від 30.06.2023, 198 від 31.07.2023 на загальну суму 27 305,46грн (а.с.58-80).

Направлення відповідачу вищевказаних актів виконання робіт (надання послуг) підтверджується поштовою накладною з трек-номером 556 та квитанцією від 22.08.2022 (а.с.29).

Відповідач отримав акти виконання робіт (надання послуг), що підтверджується трекінгом відправлень Укрпошти, з якого вбачається, що відправлення з трек-номером 556 вручено 19.09.2023 (а.с.30).

Разом з тим, відповідач не повернув підписані з його боку акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на адресу позивача, а також не надав мотивовану відмову від їх підписання.

Таким чином, згідно умов п. 5.5. договору вищевказані акти виконання робіт (надання послуг) на суму 27 305,46грн за період листопад 2020 травень 2023 року вважаються підписаним, а зазначені у них послуги прийнятими без зауважень відповідачем та такими, що підлягають оплаті в повному обсязі в порядку, визначеному п.5.2. договору.

Враховуючи, що відповідач в порушення своїх зобов`язань за надані послуги складського зберігання не розрахувався, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Агробалтік" 27 305,46грн заборгованості за надані послуги складського зберігання зерна, 1 208,92грн пені та 87,53грн 3%.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений сторонами даного спору договір за своєю правовою природою є договором складського зберігання, а правовідносини за ним регулюються нормами глави 66 ЦК України та Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Згідно ст.26 Закону "Про зерно та ринок зерна в Україні" за договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна.

Відповідно до ч.1 ст.957 ЦК України за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Згідно п.1 ст.946 ЦК України плата за зберігання та строки внесення встановлюються договором зберігання.

Відповідно до ч.3 ст.957 ЦК України, письмова форма договору складського зберігання вважається дотриманою, якщо прийняття товару на товарний склад посвідчене складським документом.

Згідно ст.37 та ст.43 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" складська квитанція є складським документом на зерно, який підтверджує прийняття зерна на зберігання. Істотні дані складської квитанції встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що згідно складської квитанції на зерно №460 від 16.11.2020 позивач прийняв на зберігання від ТОВ "Агробалтік" зерно кукурудзи № 1 від 24.03.2020 (а.с.22).

За надані відповідачу послуги із зберігання та відвантаження зерна кукурудзи зерновий склад оформив та направив відповідачу відповідні акти виконання робіт (надання послуг) за період з листопада 2020 по липень 2023.

Доказів оплати послуг за договором не надано, так само як і доказів повернення зерна зі зберігання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що позивач надавав відповідачу послуги із складського зберігання зерна та відповідач зобов`язаний їх оплатити.

Враховуючи, що відповідачем не виконано зобов`язання по договору, не сплачено в обумовлені строки вартість послуг за зберігання зерна кукурудзи, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення боргу у розмірі 27 305,46грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 1 208,92грн за невчасне виконання зобов`язань, що виникли на підставі договору №34/2020 від 29.10.2020.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У пункті 6.2. договору зазначено, що у разі несвоєчасної оплати поклажодавцем наданих зерновим складом послуг у термін, визначений п.5.2. цього договору, поклажодавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені від вартості простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши правомірність та правильність проведеного розрахунку пені (а.с.31-32), суд виявив арифметичні помилки у періоді нарахувань.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено з допущенням помилки, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми нарахувань у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру таких нарахувань.

Так, пунктом 5.2. договору сторони узгодили, що оплата послуг здійснюється поклажодавцем у грошовій формі шляхом перерахування коштів на рахунок зернового складу протягом 10 календарних днів після дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг).

Пунктом 5.5. договору передбачено, що у разі не підписання акту/актів та ненадання обґрунтованих заперечень, послуги вважаються прийнятими поклажодавцем та підлягають оплаті в порядку, передбаченому в п.5.2 даного договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не підписав акти виконання робіт (надання послуг), не повернув їх на адресу позивача, а також не надав мотивовану відмову від їх підписання.

Відтак, вищевказані акти виконання робіт (надання послуг) вважаються підписаним, а зазначені у них послуги прийнятими без зауважень та підлягають оплаті в порядку, визначеному п.5.2. договору.

Як встановлено судом вище, відповідач отримав акти виконання робіт (надання послуг) 19.09.2023, таким чином днем підписання актів слід вважати день, у який відповідач одержав надіслані йому документи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що кінцевим терміном оплати відповідачем вартості послуг зберігання зерна є 29.09.2023 (10-й день від дня отримання актів виконання робіт (надання послуг) - 19.09.2023).

Отже, з 30.09.2023 розпочалося прострочення оплати боргу відповідачем (через 10 днів з дня отримання актів).

Врахувавши умови договору та обставини справи, суд здійснив власний розрахунок пені, та дійшов висновку, що обґрунтовано заявленою до стягнення є пеня в сумі 299,24грн (за період з 30.09.2023 по 09.10.2023), що свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позову в цій частині. Вимога про стягнення 909,68грн пені заявлена необґрунтовано та задоволенню не підлягає.

Крім того, позивач за порушення строків проведення розрахунків, на підставі ст.625 ЦК України нарахував 87,53грн 3% річних (а.с.33).

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

У ході перевірки розрахунку 3% річних суд з`ясував, що позивач допустився тих самих помилок, що і при нарахуванні пені.

Судом здійснено перерахунок 3%, відповідно до якого правомірною є вимога про стягнення 22,44грн. Позовні вимоги в частині стягнення 65,09грн 3% заявлені необґрунтовано та задоволенню не підлягають.

Розрахунок здійснений судом за допомогою програми ЛІГА: ЗАКОН ЕЛІТ 9.1.3 Інформаційно-аналітичний центр "ЛІГА", ТОВ "ЛІГА: ЗАКОН", 2023.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач визнані судом обґрунтованими позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про своєчасне виконання ним зобов`язання по оплаті послуг зберігання зерна, або звільнення його від такого обов`язку, не надав

З огляду на наведене, вимоги позивача підлягають задоволенню частково на суму 27 627,14грн, з яких: 27 305,46грн основного боргу, 299,24грн пені та 22,44грн 3% річних. В інший частині позовних вимог щодо стягнення 909,68грн пені та 65,09грн 3% річних суд відмовляє за необґрунтованістю.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на відповідача, який своїми діями спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробалтік"( вул.Гаврилюки, 17, с.Межирічка, Коростенський район, Житомирська область, 11524, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порттрансбуд" (вул.Шевченка,39, с.Радчиці, Коростенський Район, Житомирська область, 11106, )

- 27 305,46грн основного боргу;

- 299,24грн пені;

- 22,44грн 3% річних;

- 2 684,00грн судового збору.

3. В позові відмовити в частині стягнення 909,68грн пені та 65,09грн 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 2 прим.

1- у справу;

позивачу через систему "Електронний суд";

представнику позивача на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

2- відповідачу (рек)