ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" листопада 2023 р. м. Одеса Справа № 916/546/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідачів: 1. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ); 2. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ); 3. Юридичного департаменту Одеської міської ради державного реєстратора Логиновської А.А. (65026, м. Одеса, пл. Думська,1) про визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі та скасування державної реєстрації.

за участю представників:

від позивача: Яловенко К.Б.- по довіреності

від ОСОБА_3 : ОСОБА_4 - по довіреності

від відповідачів: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

ВСТАНОВИВ: ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Логиновської А.А. про визнання недійсним акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТ-Інвест" від 19.02.2021, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зміну складу або інформації про засновників, проведену державним реєстратором, реєстраційна дія №034002601 від 23.02.2021.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що відчуження ОСОБА_2 своєї частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТ-Інвест" на користь ОСОБА_3 відбулось з порушенням встановленої законодавством та Статутом процедури повідомлення позивача як іншого учасника товариства про намір відчуження своєї частки в статутному капіталі, відповідно без згоди позивача на таке відчуження.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.09.2021, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2021, позов задоволено. Суд визнав недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТ-Інвест" від 19 лютого 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Та скасував державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зміну складу або інформації про засновників, проведену державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Логиновською А.А., реєстраційна дія № 034002601 від 23 лютого 2021 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.11.2022, касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Господарського суду Одеської області від 14.09.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 скасувано, а справу № 916/546/21 передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.12.2022 справу №916/546/21 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Літвінову С.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2022 прийнято справу № 916/546/21 до свого провадження в порядку загального позовного провадження.

18.01.2023 від представника ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що Акт приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «ЗТ-Інвест» від 19.02.2021 не містить посилань на будь-який інший правочин, зокрема договір купівлі-продажу, договір дарування, також не містить посилань на договір від 19.02.2021 щодо управління корпоративними правами та є правочином, який має юридичні наслідки, а саме набуття та припинення права власності на корпоративні права щодо частки в статутному капіталі ТОВ «ЗТ-Інвест». Також було вказано, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 не заперечував обставину, що відбулося відчуження частки у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-Інвест» на користь ОСОБА_3 , не заперечувався факт, що ОСОБА_3 отримав у власність частку у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ», докази щодо не згоди з зазначеною у позовній заяві обставиною щодо факту відчуження частки на користь ОСОБА_3 разом з відзивом не надавались, аналіз договору від 19.02.2021 свідчить, що зазначений договір не є належним доказом, оскільки відповідачем 2 не доведено, що Акт приймання-передачі частки в статутному капіталі від 19.02.2021 укладено саме на виконання договору від 19.02.2021, відсутні правові підстави вважати договір від 19.02.2021 належним доказом у справі № 916/546/21.

13.03.2023 від представника ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, з інформацією, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 що є учасником ТОВ «ЗТ-Інвест», чинне законодавство не містить порядку для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації про управителів корпоративними правами в товариствах з обмеженою відповідальністю, ОСОБА_2 державному реєстратору надавались документи, які свідчать про бажання змінити склад учасників ТОВ «ЗТ-Інвест», що підтверджує , що відповідач 2 є учасником ТОВ «ЗТ-Інвест», а відповідач 1, не має статусу учасника ТОВ «ЗТ-Інвест». Також в письмових поясненнях позивач зазначає, що матеріали справи містять копію позовної заяви ОСОБА_3 до ТОВ «ЗТ-Інвест» про зобов`язання надати документи учаснику Товариства від 16.03.2021, копію позовної заяви про зобов`язання проведення аудиторської перевірки від 16.03.2021, копія запиту ОСОБА_3 до ТОВ «ЗТ-Інвест» щодо надання інформації та документів для проведення аудиту, які підтверджують, що відповідач 2 діяв в статусі учасника ТОВ «ЗТ-Інвест», а не управителя корпоративних прав.

10.04.2023 від представника ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що після складання сторонами ОСОБА_3 до ТОВ «ЗТ-Інвест» Акта приймання-передачі частки в статутному капіталі від 19.02.2021 ОСОБА_3 діяв як учасник ТОВ «ЗТ-Інвест», зокрема звертався з запитами до товариства та позовними заявами до суду.

14.04.2023 від представника ОСОБА_3 надійшли додаткові письмові пояснення, в яких представник відповідача 2 зазначив, що надана позивачем до позовної заяви копія оскаржуваного акту приймання-передачі не може вважатись достовірним доказом через відсутність належного процесу його отримання та завірення копії державним реєстратором.

Також представник відповідач 2 зазначив, що статутом не передбачено право учасника на надання згоди на відчуження іншим учасником товариства своєї частки третій особі. Переважне право на придбання частки іншого учасника виникає тільки у разі продажу, а позивачем не доведено факту укладення купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» між відповідачами. Крім того, позивачем не доведено, які підстави недійсності правочину є недотриманими в момент його вчинення та які саме його права порушені відповідачами.

Ухвалою від 17.04.2023року, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті в засідання суду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача2 проти задоволення позовних вимог заперечував.

У судовому засіданні 06.11.2023р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Відповідно до нової редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТ-ІНВЕСТ", затвердженої загальними зборами учасників ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" протоколом №24/06-19 від 24.06.2019 року, визначено, що учасниками Товариства є фізичні особи-громадяни України: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (п.2.1 статуту).

Відповідно до п.3.2-3.4 Статуту визначено, що для забезпечення діяльності Товариства Учасники формують Статутний капітал (фонд) у розмірі 1 603 000,00 грн. Учасники Товариства вносять свої вклади наступним чином: ОСОБА_1 вносить нежиле приміщення, загальною площею 45,2 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_4 , яке оцінюється в сумі 412 500,00 (чотириста дванадцять тисяч п`ятсот) гривень; 1/2 (одну другу) частину нежилого приміщення, загальною площею 58,5 кв. м., що знаходиться в АДРЕСА_5 , яке оцінюється в сумі 378 750,00 (триста сімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень та грошові кошти в сумі 10 250 (десять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, що складає 50 (п`ятдесят) голосів; ОСОБА_2 - вносить квартиру, загальна площа 47,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_6 , яке оцінюється в сумі 412 500,00 (чотириста дванадцять тисяч п`ятсот) гривень; 1/2 (одну другу) частину нежилого приміщення, загальною площею 58,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_5 , яке оцінюється в сумі 378 750,00 (триста сімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень та грошові кошти у сумі 10 250 (десять тисяч двісті п`ятдесят) гривень, що складає 50 (п`ятдесят) голосів.

Як визначено у п.3.4 Статуту, частки Учасників у Статутному капіталі Товариства мають співвідношення: ОСОБА_1 - 50%. ОСОБА_5 - 50%.

Згідно п. 6.1 Статуту встановлено, що учасник Товариства за згодою решти Учасників може відчужити свою частку(частину частки ) у Статутному капіталі Товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам Товариства або третім особам.

Пунктами 6.3-6.4 Статуту передбачено, що учасник Товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого Учасника Товариства, що продається третій особі. Учасник Товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, зобов`язаний письмово повідомити про це інших Учасників Товариства та поінформувати про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу. Якщо жоден з Учасників Товариства протягом 30 днів з дати отримання повідомлення про намір Учасника продати частку (частину частки) не повідомив письмово Учасника, який продає частку (частину частки), про намір скористатися своїм переважним правом, вважається, що такий Учасник Товариства надав свою згоду на 31 день з дати отримання повідомлення, і така частка (частина частки) може бути відчужена третій особі на умовах, які (тули повідомлені Учасникам Товариства. Якщо учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, отримав від іншого Учасника письмову заяву про намір скористатися своїм переважним правом, такі Учасники зобов`язані протягом одного місяця укласти договір купівлі-продажу пропонованої до продажу частки (частини частки).

Згідно доданого до позовної заяви витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Код ЄДРПОУ юридичної особи: 32972140) за кодом 87 станом на 22.02.2021 року та за кодом 51 станом 01.03.2021 року, вбачається, що 23 лютого 2021 року о 18 годині 40 хвилин державним реєстратором Логиновською А.А., Юридичного департаменту Одеської міської ради, було здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи (номер реєстраційної дії 034002601).

Наслідком зазначеної реєстраційної дії учасника ОСОБА_2 було виключено зі складу учасників ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ", ОСОБА_3 було включено до складу учасників ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ".

Зазначені зміни за реєстраційним номером 034002601 від 23.02.2021 проведені на підставі заяви форми №2 від 23.02.2021 за підписом ОСОБА_2 щодо зміни складу засновників Товариства (виключено зі складу засновників ОСОБА_2 , включено до складу засновників ОСОБА_3 ), акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" від 19 лютого 2021 року за підписами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та квитанції про сплату адміністративного збору, що підтверджується Описом документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в ЄДРЮОФОП та ГФ "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" .

Згідно наявного у матеріалах справи Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТ-ІНВЕСТ" (32972140) від 19.02.2021 року, справжність підписів на якому посвідчено приватним нотаріусом, визначено, що на виконання досягнутих домовленостей, ОСОБА_2 передає, а ОСОБА_3 приймає у власність частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТ-ІНВЕСТ", ідентифікаційний код: 32972140 номінальною вартістю у розмірі 801 500,00 грн. (вісімсот одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок), що відповідає 50,00 відсоткам (а.с. 45, т.1).

Відповідачем - ОСОБА_3 надано до матеріалів справи копію Договору від 19.02.2021 року та копію Змін до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" від 03.06.2021 року

Із змісту Договору від 19.02.2021 року вбачається таке:

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, ОСОБА_2 (Сторона-1) передає Фізичній особі-підприємцю Корбану Г.О. (Сторона-2) належну їй частку (корпоративні права) у Статутному Капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЗТ-ІНВЕСТ", ідентифікаційний код 32972140 (далі - Товариство) у розмірі 50 % (п`ятдесят відсотків) статутного капіталу Товариства, що складає 801 500,00 грн. (вісімсот одну тисячу п`ятсот гривень нуль копійок) та є повністю сплаченою (сформованою) Стороною-1 (далі - "Корпоративні права") в управління на строк, визначений цим Договором, а Сторона-2 зобов`язується прийняти Корпоративні права (частку в статутному капіталі Товариства) та здійснювати за плату від свого імені управління цими Корпоративними правами в інтересах Сторони-1.

Згідно п.1.4 Договору, про передання Корпоративних прав (частки в статутному капіталі Товариства) Сторонами складається акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства (далі - Акт). Справжність підписів уповноважених осіб Сторін на такому Акті має бути нотаріально засвідчена. Акт є підставою для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників Товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Корпоративні права вважатимуться переданими в управління і повноваження Сторони-2 щодо управління Корпоративними правами виникнуть з моменту державної реєстрації змін до відомостей про Товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, які підтверджуватимуть набуття Стороною-2 статусу учасника Товариства.

Пунком 1.5 Договору передбачено, що передання Корпоративних прав в управління не тягне за собою переходу права власності на ці Корпоративні права (частки в статутному капіталі Товариства) до Сторони-2. Власником Корпоративних прав (частки в статутному капіталі Товариства) залишається Сторона-1.

Пунктом 2.6 договору визначено, що Сторона-2, вчиняючи фактичні та юридичні дії, пов`язані з управлінням Корпоративними правами, зобов`язана повідомляти осіб, з якими вона вчиняє правочини, про те, що вона є управителем, а не власником Корпоративних прав.

Як передбачено п.8.1,8.2 Договору, даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2043 р. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення його строку Договір вважається продовженим на такий самий строк і на таких самих умовах. Корпоративні права вважатимуться переданими в управління і повноваження Сторони-2 щодо управління Корпоративними правами виникають з моменту державної реєстрації змін до відомостей про Товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які підтверджуватимуть набуття Стороною-2 статусу учасника Товариства.

За змістом доданих відповідачем-2 Змін до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" від 03.06.2021 року вбачається, що 03.06.2021р. до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" між громадянином України ОСОБА_2 та громадянином України ОСОБА_3 були підписані Зміни до Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ", згідно яких у зв`язку з необхідністю приведення у відповідність правовідносинам Сторони-1 зі Стороною-2 та усунення неточностей, Сторони вирішили внести зміни до п. 1 Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТ-ІНВЕСТ", ідентифікаційний код: 32972140, справжність підписів на якому засвідчено 19 лютою 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., зареєстровано в реєстрі за №522,523, виклавши його в наступній редакції: На виконання досягнутих домовленостей, Сторона-1 передає, а Сторона-2 приймає частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТ-ІНВЕСТ" номінальною вартістю у розмірі 801 500,00 грн. що відповідає 50,00 відсоткам.

Як встановлено судом, передача ОСОБА_2 своєї частки статутного капіталу товариства ОСОБА_3 без згоди та завчасного повідомлення ОСОБА_1 про намір такої передачі, а також, як наслідок, проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою про визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" від 19.02.2021 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частинами 1-4 статті 202 Цивільного кодексу України правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину.

Отже, правочин - це вольові, правомірні дії, безпосередньо спрямовані на досягнення правового результату, а саме на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до пункту 3 частини 5 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подається, зокрема, один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Із зазначеної норми вбачається можливість внесення змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі подання, зокрема, акта приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства.

Як встановлено судом, відповідно до Акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" від 19 лютою 2021 року ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_3 , прийняв у власність частку у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ".

Крім того, на підставі саме оспорюваного Акта у відомостях про склад учасників ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ", що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відбулися відповідні зміни щодо складу учасників товариства.

У якості підстав для направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції Верховний Суд зазначає, що судами не було визначено правову природу правочину, оформленого актом приймання-передачі частки від 19.02.2021, на підставі якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 свою частку в статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗТ-ІНВЕСТ», а також судами не були встановлені фактичні обставини в контексті існування договору від 19.02.2021, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, містить інформацію, що ОСОБА_3 (далі Відповідач), Країна громадянства: Україна, Місцезнаходження: Україна, 49009, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Дольніка Архітектора, будинок 15, квартира 26, Розмір внеску до статутного фонду (грн.): 801500,00 є учасником ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ», ідентифікаційний код юридичної особи 32972140.

Також судом встановлено, що відомості про ОСОБА_3 , як учасника ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ», було внесено на підставі звернення ОСОБА_2 до Державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Логиновської А.А. з заявою щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та органів влади) форми N 2 від 23.02.2021 за підписом щодо зміни складу засновників Товариства, акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» від 19.02.2021, та квитанції про сплату адміністративного збору, що підтверджується Описом документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації. За результатом розгляду зазначених документів, Державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Логиновської А.А. до ЄДРЮОФОП та ГФ було внесено зміни за реєстраційним номером 034002601 від 23.02.2021 та виключено зі складу засновників ОСОБА_2 , включено до складу засновників ОСОБА_3 .

Суд критично ставиться до тверджень відповідача 2, що інформація про ОСОБА_3 як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ», ідентифікаційний код юридичної особи 32972140, було внесено до ЄДРЮОФОП та ГФ за результатом укладання між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договору управління корпоративними права від 19.02.2021, а також що акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» від 19.02.2021було складено на виконання пункту 1.4 договору від 19.02.2021 про передання корпоративних прав сторонами, за яким справжність підписів уповноважених осіб Сторін на такому акті має бути нотаріально засвідчена. Акт є підставою для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які підтверджуватимуть набуття Стороною-2 статусу учасника Товариства. Також Відповідач зазначає, що Акт приймання передачі від 19.02.2021 було укладено на виконання договору управління корпоративними права від 19.02.2021.

Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиним державним реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не містить відомості про управителів корпоративними правами, що належать учасникам товариств з обмеженою відповідальністю, не містить процедуру та порядок дій державного реєстратора для внесення відомостей про управління корпоративними правами, що належать учасникам товариств з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції на 23.02.2021) в ЄДРЮОФОП та ГФ містяться зокрема такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, як перелік засновників та учасників (крім учасників громадських організацій, акціонерних товариств, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, благодійних фондів та політичних партій) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у зв`язку з державною реєстрацією.

Зміст Акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» від 19.02.2021, який було подано для проведення державної реєстрації змін до складу учасників ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» не містить посилань на договір від 19.02.2021 щодо управління корпоративними правами.

Відповідно до Акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» від 19 лютого 2021 відповідач 1 на виконання досягнутих домовленостей передає відповідачу 2, а відповідач 2 приймає у власність частку у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» , ідентифікаційний код 32972140, номінальною вартістю у розмірі 801 500, 00 гривень, що відповідає 50 відсоткам, при цьому сторони не мають один до одного матеріальних претензій стосовно передачі зазначеної у акті частки. Акт приймання-передачі частки від 19.02.2021 не містить посилань на будь-який інший правочин, на виконання якого його могло бути вчинено, зокрема не містить посилань на договір купівлі-продажу, договір дарування, також не містить посилань на договір від 19.02.2021 щодо управління корпоративними правами.

Зміни до Акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» від 03.06.2021 також не містять посилань на договір купівлі-продажу, договір дарування, також не містить посилань на договір від 19.02.2021 щодо управління корпоративними правами.

Верховний Суд у Постанові від 17.11.2022 у пункті 5.7 зазначає, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 906/1336/19 викладено правову позицію, відповідно до якої учинення правочину з відчуження частки не має наслідком автоматичний перехід корпоративних прав від первісного власника до набувача. Договором може бути передбачено, що право власності на частку переходить до набувача з моменту підписання договору, однак для переходу володіння часткою є необхідним волевиявлення обох сторін щодо цього. Передання частки від учасника набувачу може бути, зокрема, кінцевим етапом виконання договору (наприклад, після сплати покупної ціни), що можливо значно пізніше від укладення зобов`язального договору. Відтак акт приймання-передачі частки є документом, що відображає волевиявлення сторін щодо передання володіння від учасника товариства до набувача частки. Для передання частки у статутному капіталі товариства положеннями Закону України «Про товариства з обмеженою та додаткової відповідальністю» передбачено нотаріальне засвідчення справжності підписів сторін на акті приймання-передачі частки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 викладено правову позицію, відповідно до якої відступлення (відчуження) частки не є самостійним непоіменованим видом договору, оскільки воно відбувається шляхом укладання договору купівлі-продажу, міни, дарування тощо. Такий договір може укладатися в усній або письмовій формі залежно від вимог чинного законодавства України та статуту товариства.

Аналіз змісту Акта приймання-передачі частки від 19.02.2021 року частка у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» , у розмірі 50 %, яка належала ОСОБА_2 на праві власності, була передана у власність ОСОБА_3 .

Після проведення 23.02.2021 реєстраційної дії номером 034002601 та внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_3 , як учасника ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 набуває статусу учасника товариства.

Таким чином, укладання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 акта приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19.02.2021 мало наслідком набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків відповідних осіб, що відповідає ознакам правочину, визначеного статтею 202 Цивільного кодексу України.

З огляду на відсутність інших доказів щодо укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 інших правочинів, на підставі яких ОСОБА_3 набув у власність частку у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» , саме Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» від 19 лютого 2021 року, складений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписи яких посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., є правочином, який має юридичні наслідки щодо припинення права власності у ОСОБА_2 та набуття права власності ОСОБА_3 на частку в статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» в розмірі 50 %, номінальною вартістю 801 500 гривень.

Матеріали справи містять копію договору від 19.02.2021, за умовами п. 1.1. якого ОСОБА_2 (Сторона-1) передає ФОП Корбану Г.О. (Сторона-2) належну йому частку (корпоративні права) у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-Інвест" у розмірі 50 % статутного капіталу товариства, що складає 801500 грн. та є повністю сплаченою (сформованою) Стороною-1 (далі - "Корпоративні права") в управління на строк, визначений цим договором, а ФОП Корбан Г.О. зобов`язується прийняти Корпоративні права (частку в статутному капіталі товариства) та здійснювати за плату від свого імені управління цими Корпоративними правами в інтересах ОСОБА_2 .

Згідно п. 1.4 договору від 19.02.2021 про передання Корпоративних прав (частки в статутному капіталі Товариства) сторонами складається акт приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства (далі - Акт). Справжність підписів уповноважених осіб сторін на такому Акті має бути нотаріально засвідчена. Акт є підставою для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Корпоративні права вважатимуться переданими в управління і повноваження Сторони-2 щодо управління Корпоративними правами виникнуть з моменту державної реєстрації змін до відомостей про Товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які підтверджуватимуть набуття Стороною-2 статусу учасника Товариства.

Пунктом 1.5 договору від 19.02.2021 передбачено, що передання Корпоративних прав в управління не тягне за собою переходу права власності на ці Корпоративні права (частки в статутному капіталі товариства) до Сторони-2. Власником Корпоративних прав (частки в статутному капіталі Товариства) залишається Сторона-1.

Пунктом 2.6 договору визначено, що Сторона-2, вчиняючи фактичні та юридичні дії, пов`язані з управлінням Корпоративними правами, зобов`язана повідомляти осіб, з якими вона вчиняє правочини, про те, що вона є управителем, а не власником Корпоративних прав.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_3 здійснював виконання зазначеного договору та діяв як управитель частки (корпоративних прав), що належать ОСОБА_2 , у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" .

Матеріалами справи підтверджено, що після укладання Акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» від 19 лютого 2021 року та внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_3 , як учасника ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» , ОСОБА_3 у взаємовідносинах з третіми особами діяв як учасник ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» якому належить частка в статутному капіталі товариства у розмірі 50 % статутного капіталу.

Судом встановлено, ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про зобов`язання ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» надати інформацію про діяльність ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» за останні три роки, а саме: копії балансу, копії фінансової звітності, розшифровки руху коштів з рахунків, розшифровки балансу щодо вартості активів Товариства на початок попереднього звітного року та вартості активів за останні три роки, інформацію про усі укладені договори/ будь-які правочини, направлені на відчудження активів Товариства протягом 10 днів з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Зазначена позовна заява подана ОСОБА_3 як учасником ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» про що в тексті позову зазначено наступне: « ОСОБА_3 є учасником ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» () з розміром внеску до статутного капіталу у розмірі 50 %».

У якості підстав для звернення з позовною заявою, ОСОБА_3 посилається на порушення ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» на статті 5 та 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до яких учасникам товариства з обмеженою відповідальністю надається право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства, товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою зазначеної статті, та протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Не погоджуючись з Рішенням Господарського суду Одеської області у справі № 916/725/21 від 16.07.2021, яким було відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 , він звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою як учасник ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» .

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 916/725/21 відмовлено в задоволенні позовної заяви з огляду на недотримання ОСОБА_3 , саме як учасником ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ», порядку звернення з запитом про надання відповідних документів визначеного статтею 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про зобов`язання ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» забезпечити аудитору Приватного підприємства «Аудиторська фірма «ФІНАНСАУДИТ» можливість проведення аудиту фінансової звітності ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» за 2017-2020 роки, а також зобов`язати ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» надати Приватному підприємству «Аудиторська фірма «ФІНАНСАУДИТ» доступ до всієї інформації та документів, які є необхідними для проведення аудиторської перевірки Товариства (том 2 а.с. 35-40).

Зазначена позовна заява подана ОСОБА_3 як учасником ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» про що в тексті позову зазначено наступне: «Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 є учасником ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» з часткою в статутному фонді підприємства 50 %».

У якості підстав для звернення з позовною заявою, ОСОБА_3 посилається на порушення ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» на ст. 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до якої на вимогу учасника чи учасників, яким сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, проводиться аудит фінансової звітності товариства із залученням аудитора (аудиторської фірми), не пов`язаного (не пов`язаної) майновими інтересами з товариством, посадовими особами товариства чи з його учасниками.

При цьому ОСОБА_3 в позовній заяві зазначає, що ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» «порушує корпоративні права ОСОБА_3 на проведення аудиту фінансової звітності».

Не погоджуючись з Рішенням Господарського суду Одеської області у справі № 916/724/21 від 14.07.2021, яким ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні ї позовної заяви, ОСОБА_3 як учасник ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою як учасник ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» .

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 916/724/21 відмовлено в задоволенні позовної заяви з огляду на недотримання ОСОБА_3 , саме як учасником ТОВ ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" , порядку звернення з запитом про проведення аудиту визначеного статтею 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 звертався до ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" щодо надання інформації та документів для проведення аудиту (том 2 а.с. 41-47). В запиті зазначено, що « ОСОБА_3 є учасником ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» () з розміром внеску до статутного капіталу у розмірі 50 %», запит підписано представником Угриним Віктором Миколайовичем, який діє на підставі довіреності від 16.07.2017 року, зареєстрованої в реєстрі за № 172/17, від імені учасника ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" » ОСОБА_3 .

Аналіз тексту довіреності від 16 липня 2017 року, зареєстрованої в реєстрі за № 172/17, складеної у місті Тель Авів, держава Ізраїль, ОСОБА_6 , нотаріусом в Державі Ізраїль., копію якої додано до запиту свідчить, що ОСОБА_7 має повноваження бути представником ОСОБА_3 з будь-яких питань без виключення як учасника (засновника) будь-яких Товариств.

Судом встановлено, що на адресу ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" від ОСОБА_3 , як від учасника ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" , надійшли запит щодо проведення річних загальних зборів учасників, запит щодо проведення позачергових загальних зборів учасників, запит щодо надання інформації та документів стосовно нерухомості товариства, запит щодо надання інформації та документів. Всі зазначені документи підписані ОСОБА_3 з зазначенням, що він є учасником ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" .

Відповідно статті 1033 Цивільного кодексу України може бути виключно суб`єкт підприємницької діяльності, управитель корпоративних прав фізична особа - підприємець не набуває статусу учасника господарського товариства на підставі відповідного договору про управління корпоративними правами.

Відповідно до статті 1038 Цивільного кодексу України управитель, вчиняючи фактичні та юридичні дії, пов`язані з управлінням майном, зобов`язаний повідомляти осіб, з якими він вчиняє правочини, про те, що він є управителем, а не власником майна.

Аналіз наведених доказів свідчить, що ОСОБА_3 звертався з запитами, вимогами, а також позовними заявами до ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ», зазначаючи свій статус як учасника ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ», якому належать відповідні корпоративні права на управління товариством, які безпосередньо пов`язані з участю у господарському товаристві, не вказував свого статусу управителя часткою (корпоративними правами) в статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" , а також не діяв у статусі фізичної особи підприємця на виконання договору від 19.02.2021.

Суд приходить до висновку, що відповідачем 2 не спростовано належними доказами, що ОСОБА_3 діяв як управитель часткою (корпоративними правами) у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" , що належать ОСОБА_2 .

В той час, матеріали справи містять докази, які підтверджують, що ОСОБА_3 діяв як учасник ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" .

Відповідно п. 8 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", відповідно до якого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань містяться відомості про перелік засновників та учасників (крім учасників громадських організацій, акціонерних товариств, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, благодійних фондів та політичних партій) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у зв`язку з державною реєстрацією, відомості про склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю містяться виключно в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань.

Ч. 2 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю подається, зокрема, один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Відповідно до частини першої ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал, якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до частини третьої ст. 80 ГК України товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Ст. 12 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачає, що розмір статутного капіталу товариства складається з номінальної вартості часток його учасників, виражених у національній валюті України. Розмір частки учасника товариства у статутному капіталі товариства може додатково визначатися у відсотках. Розмір частки учасника товариства у відсотках повинен відповідати співвідношенню номінальної вартості його частки та статутного капіталу товариства.

Ч.1 ст. 114 ЦК України закріплено, що учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа. Ст. 116 ЦК України надає учаснику господарського товариства право здійснити відчуження частки (її частини) у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Ст. 167 ГК України встановлює, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Таким чином, корпоративні права є сукупністю майнових і немайнових прав учасника товариства, що безпосередньо пов`язані з часткою у статутному капіталі.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, наведеній в тому числі у Постанові від 30.07.2020 N 924/1237/19, особа стає носієм корпоративних прав з моменту набуття права власності на акції акціонерного товариства або вступу до інших юридичних осіб.

Аналіз зазначених положень законодавства та існуючої судової практики дозволяє прийти до висновку, що право участі в господарському товаристві прямо пов`язано з правом особи на частку у статутному капіталі товариства, а учасником товариства з обмеженою відповідальністю є фізична особа або юридична особа, якій належить на праві власності частка у статутному капіталі такого товариства з обмеженою відповідальністю. Фізична особа - підприємець не може бути учасником господарського товариства.

Відповідно до ст. 114 ЦК України учасником господарського товариства може бути фізична чи юридична особа.

Згідно зі ст.1033 ЦК України управителем може бути суб`єкт підприємницької діяльності.

З огляду на зазначене, правова позиція відповідача-2, що підставою для внесення змін відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань є положення Договору від 19.02.2021 року суперечать чинному законодавству.

Суд приходить до висновку, що підставою для внесення змін до відомостей в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань про склад учасників ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" та відповідно підставою для включення ОСОБА_3 до складу учасників ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" є саме Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" від 19 лютого 2021 року.

Окрім цього, суд зазначає, що представником відповідача-2 у судовому засіданні, що відбувалось 14 червня 2021 року, було зазначено, що ОСОБА_3 є учасником ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ", після внесення змін до Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" від 19 лютого 2021 року на Змін до Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" від 19 лютого 2021 року, які було здійснені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 03.06.2021, статус ОСОБА_3 не змінився, відсутні підстави для внесення змін до відомостей про склад учасників ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ".

З огляду на зазначене, саме Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «"ЗТ-ІНВЕСТ" від 19 лютого 2021 року, складений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписи яких посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дубенко К.Є., є правочином, який має юридичні наслідки щодо припинення права власності у ОСОБА_2 та набуття права власності ОСОБА_3 на частку в статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" в розмірі 50 %, номінальною вартістю 801 500 гривень.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Відповідно до роз`яснень в п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України N 11 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п`ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Частиною 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. N 9 визначено, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Приписи п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. N 9 передбачають, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Тобто, виходячи з наведених приписів позивач, звертаючись із даним позовом до суду з вимогою про визнання недійсним договору зобов`язаний довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства зобов`язані дотримуватися статуту, виконувати рішення загальних зборів учасників товариства. Учасники можуть мати обов`язки, встановлені законом та статутом товариства.

Відповідно до положень статті 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Як було встановлено судом, п. 6.1 Статуту ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" дозволяє Учаснику Товариства відчужити свою частку (частину частки) у Статутному капіталі Товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам Товариства або третім особам за згодою решти Учасників. Також, п. 6.3 Статуту ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" закріплено, що Учасник Товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого Учасника Товариства, що продається третій особі.

Таким чином, Статутом ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" встановлена заборона на відчуження учасником частки третій особі без згоди інших учасників та переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника Товариства, що продається третій особі, аналогічно до положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", та визначено процедуру продажу частки (частину частки) у статутному капіталі Товариства, згідно з якою учасник, що відчужує частку зобов`язаний спочатку письмово повідомити інших учасників Товариства про свій намір продати частку, тобто фактично запропонувати таку частку (частину частки) у статутному капіталі Товариства для продажу іншим учасникам Товариства, і лише у випадку, якщо жоден з учасників Товариства протягом тридцяти календарних днів з дати отримання такого повідомлення про намір не повідомить письмово такого учасника, який продає частку (частину частки), про бажання скористатися своїм переважним правом, вважається, що такий учасник Товариства надав свою згоду на відчуження частки третій особі на умовах, які були повідомлені учасникам Товариства.

Під час відчуження ОСОБА_2 своє частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" процедура отримання згоди учасників на відчуження частки у статутному капіталі, визначена Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та Статутом ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ", не дотримана процедури, що відповідно є порушенням положень зазначеного закону та статуту товариства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що відчуження ОСОБА_2 своєї частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" у власність ОСОБА_3 , та укладання ними Акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" від 19.02.2021 року здійснено з порушенням вимог законодавства, та з огляду на це Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЗТ-ІНВЕСТ" від 19.02.2021 року є недійсним відповідно до ст. 215 ЦК України як такий, що в порушення вимог ст. 203 ЦК України, суперечить Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Посилання відповідача2 не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТ-ІНВЕСТ" (65045, Одеська обл., м.Одеса, вул. Преображенська, буд. 27, приміщення 810, ) від 19 лютого 2021 року, укладений між ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

3. Скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зміну складу або інформації про засновників, проведену державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Логиновською А.А., реєстраційна дія № 034002601 від 23 лютого 2021 року.

Повне рішення складено 16 листопада 2023 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов