ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Черкаси справа №925/724/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Черкаської міської ради (вул.Б.Вишневецького, 36, м.Черкаси, 18001, ідентифікаційний код 25212542)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про скасування рішення державного реєстратора,

за участю представника позивача Слинька М.Г., за довіреністю,

26.05.2023 Черкаська міська рада звернулася у Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якому просить суд скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича за індексним №52615670 від 11.06.2020 про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення загальною площею 28,8 м2, що знаходиться у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, а також відшкодувати судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час розгляду заяви відповідача про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 під розташування нежитлового приміщення, позивачем було встановлено, що нерухоме майно, розташоване за вказаною адресою, зареєстровано незаконно. Підставою для прийняття спірного рішення державним реєстратором, став виключно технічний паспорт та договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою. Інших документів, які визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державному реєстратору надано не було. Отже, на думку позивача, об`єкт стосовно якого було прийнято спірне рішення за індексним №52615670 від 11.06.2020 про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) не є нерухомим майном, а є самовільно розміщеною тимчасовою спорудою. Враховуючи відсутність необхідних документів, реєстрацію права власності на об`єкт (тимчасову споруду), який не є нерухомим майном, рішення №52615670 від 11.06.2020 є незаконним та підлягає скасуванню.

Разом із позовною заявою, Черкаська міська рада подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти відчуження в будь-який спосіб передачі в заставу, оформлення поручительства за власними зобов`язанням або зобов`язанням інших осіб або вчиняти інші дії майнового характеру з нежитловим приміщенням загальною площею 28,8 м2, що знаходиться у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 та заборони будь-якому суб`єкту, уповноваженому на вчинення реєстраційних дій, вчиняти будь-які дії та вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нежитлового приміщення загальною площею 28,8 м2, що знаходиться у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.05.2023 у задоволенні заяви Черкаської міської ради про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.05.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою призначено підготовче засідання у справі об 14 год 30 хв 20.06.2023 та встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про прийняття справи до свого провадження для подання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав. Ухвали Господарського суду Черкаської області про відкриття провадження у справі, відкладення розгляду справи, оголошення перерви у справі та закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті, направлялись судом на адресу місцезнаходження відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (судом був замовлений Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань). Ці ухвали суду не були вручені відповідачу та повернулись до суду із відмітками Акціонерного товариства «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою» чи «за закінченням терміну зберігання».

05.09.2023 представник відповідача адвокат Костюкович Ф.Ф. надіслав суду відповідну заяву та ознайомився з матеріалами справи, а також був присутнім у судовому засіданні 05.09.2023, що свідчить про обізнаність та належне повідомлення відповідача про розгляд справи судом.

15.09.2023 від відповідача до суду надійшла заява від 14.09.2023 про розгляд справи без його участі та участі його представника за наявними в справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати суду докази сплати судового збору до Державного бюджету України у сумі 2684,00 грн або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

26.06.2023 представник позивача направив до суду заяву про усунення недоліків, до якого долучив докази, які підтверджують сплату судового збору до Державного бюджету України у розмір 2684,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.06.2023 продовжено розгляд справи, підготовче засідання у справі призначено о 14 год 30 хв 01.08.2023.

У подальшому судом було встановлено, що позовну заяву та додані до неї документи позивачем було направлено відповідачу на адресу АДРЕСА_3 , проте згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження відповідача є АДРЕСА_1 , тому ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати суду докази надіслання копії позовної заяви та копії доданих до неї документів на адресу відповідача АДРЕСА_1 .

03.08.2023 представник позивача направив до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучив докази направлення позову та доданих до нього документів на адресу місцезнаходження відповідача - АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.08.2023 призначено підготовче засідання у справі о 15 год 00 хв 16.08.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.08.2023 підготовче засідання у справі відкладено до 15 год 00 хв 05.09.2023.

Протокольною ухвалою від 05.09.2023 суд оголосив перерву у справі до 14 год 30 хв 03.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.09.2023 задоволено клопотання Черкаської міської ради про витребування доказів та витребувано у виконавчого комітету Мошнівської сільської ради належним чином засвідчені копії рішення державного реєстратора індексний №52615670 від 11.06.2020 та документів, які стали підставою для його прийняття, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Протокольною ухвалою від 03.10.2023 суд оголосив перерву у справі до 11 год 30 хв 17.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.10.2023 задоволено клопотання Черкаської міської ради про витребування доказів та витребувано в Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради належним чином засвідчені копії рішення державного реєстратора №52615670 від 11.06.2020 та документів, які стали підставою для його прийняття, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.10.2023 повторно витребувано у виконавчого комітету Мошнівської сільської ради належним чином засвідчені копії рішення державного реєстратора індексний №52615670 від 11.06.2020 та документів, які стали підставою для його прийняття, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Протокольною ухвалою від 17.10.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті о 10 год 15 хв 15.11.2023.

23.10.2023 від сільського голови Мошнівської сільської ради до суду надійшов лист №1470/02-09 від 12.10.2023, у якому сільський голова повідомив суду, що виконавчий комітет Мошнівської сільської ради не має можливості надати засвідчені копії рішення державного реєстратора індексний №52615670 від 11.06.2020 та документів, які стали підставою для його прийняття, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, оскільки державний реєстратор ОСОБА_2 при звільнені 31.12.2020 із займаної посади не передавав справи та документи на зберігання до архівного відділу виконавчого комітету Мошнівської сільської ради.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже, з огляду на те, що судом виконано усі дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та неподання ним відзиву, суд розглядає справу за наданими позивачем доказами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Цьопи Богдана Анатолійовича №52615670 від 11.06.2020 за заявою ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 (а.с.136).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №218054339 від 28.07.2020 підставами для проведення державної реєстрації права власності на спірне майно зазначено такі документи: технічний паспорт серія та номер 02-14-07-20 від 14.07.2020, виданий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою, серія та номер б/н, від 02.02.2016 (а.с.137).

15.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради із клопотанням, у якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 орієнтовною площею 0,0055 га під нежитлове приміщення (вид права, яке бажає оформити 49 років) (а.с.14).

Відповідно до витягу з містобудівної документації міста Черкаси на визначення обмежень у використанні території для містобудівних потреб №01-06/11418 від 23.03.2023, здійсненого на замовлення ОСОБА_1 , зазначено адресу АДРЕСА_2 , кадастровий номер перспективний, площа 0,0055 га, містобудівні потреби замовника: для відведення земельної ділянки в оренду під нежитлове приміщення, цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель закладів. За даними містобудівного моніторингу на території земельної ділянки, яку просить ОСОБА_1 відвести в оренду під нежитлове приміщення, розміщена тимчасова споруда (торговельний павільйон) без дозвільних документів на її встановлення (а.с.16).

У листі Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради №2543 від 06.04.2023 зазначено, що з 2013 року по теперішній час до Департаменту не надходило клопотань та відсутня інформація щодо присвоєння будь-якому об`єкту нерухомого майна та надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва та будівельного паспорта за адресою за АДРЕСА_2 (а.с.19).

Згідно з листом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради №01-06/11418 від 19.05.2023, паспорт прив`язки тимчасових споруд за адресою АДРЕСА_2 не оформлювався. Також зазначено що у Департаменті також відсутні копії договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою від 02.02.2016, який укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Черкаською міською радою (а.с.20).

02.05.2023 головними спеціалістами відділу інспектування управління інспектування Черкаської міської ради Іващенко Г.І. та Ященком В.М. було проведено факту розміщення об`єкта, який відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить ОСОБА_1 та зареєстрований як нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 . За результатами перевірки складено акт, у якому зазначено, що біля будівлі за адресою АДРЕСА_4 розміщена тимчасова споруда, з двома окремими входами. Тимчасова споруда встановлена без облаштування фундаменту, стіни ззовні оздоблені металопрофілем. У споруді здійснюється торговельна діяльність (а.с.21).

За доводами позивача, спірне рішення державного реєстратора, порушує права та інтереси територіальної громади міста Черкаси, підлягають визнанню незаконними та скасуванню, виходячи із того, що було здійснено реєстрацію права власності на майно як об`єкт нерухомості, в той час як це майно є по своїй суті тимчасовою спорудою, а тому проведення такої реєстрації суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення та оцінка аргументів учасників справи.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про скасування рішення державного реєстратора з підстав проведення державної реєстрації на підставі неналежних документів та за відсутності у відповідача права на земельну ділянку, на якій це майно розташовано.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить, як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до пункту а частини 2 статті 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Судом встановлено, що земельна ділянка, на якій розташовано майно відповідача, знаходиться в межах населеного пункту - міста Черкаси.

В силу приписів частини 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункту 3 розділу II розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», статей 80, 83 Земельного кодексу України, земельні ділянки, розміщені в межах міста Черкаси, за деяким виключенням, є землями комунальної форми власності і належать на праві власності територіальній громаді, при цьому відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку, оскільки за загальним правилом, правом власності на земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, орган місцевого самоврядування наділений в силу закону, зокрема, з уведенням 01.01.2002 у дію нового Земельного кодексу України. Державна реєстрація не є підставою для виникнення права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

В силу наведених положень земельна ділянка, на якій розташоване спірне майно перебуває у комунальній власності, тобто, позивач є власником земельної ділянки, на якій розташований торговий павільйон відповідача.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових права на нерухоме майно.

У цьому законі визначено, що об`єкти нерухомого майна мають бути капітального типу, а не тимчасовими, що є притаманним для малих архітектурних форм і тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і далі у редакції на час прийняття спірного рішення реєстратора) перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Умови, підстави та процедура проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 6 Порядку (тут і далі у редакції на час прийняття спірного рішення реєстратора) державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Частиною 2 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Відповідальність за відповідність електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, оригіналам таких документів у паперовій формі у разі подання заяви в електронній формі несе особа, яка виготовила електронні копії документів.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Пунктом 41 Порядку для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримує відомості Єдиного реєстру документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та перевіряє, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, також не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі документів.

Отже, Порядком (в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення від 11.06.2020) було визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Згідно з частинами 1-2 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Водночас згідно з частиною 4 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Відповідно до частини 8 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Як встановлено судом, підставами для проведення державної реєстрації права власності на спірне майно, стали технічний паспорт та договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою, серія та номер б/н, від 02.02.2016. При цьому надана копія договору щодо пайової участі, яка була надана третьою особою на вимогу суду не містить підписів його сторін.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що для реєстрації об`єкта як нерухомого майна необхідні конкретні документи, які відповідачем при поданні заяви про державну реєстрацію майна, як об`єкта нерухомого майна, не подано. Тому, навіть за наявності ознак нерухомого майна, такої як, наприклад, наявність фундаменту, вказане не є достатньою підставою для реєстрації такого об`єкта як нерухомого майна, за відсутності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Як зазначено судом вище, Управління планування та архітектури департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради повідомило про відсутність інформації щодо присвоєння будь-яким об`єктам нерухомого майна у місті Черкаси адреси:вулиця Сергія Амброса, 2/1

Відповідачем також не надано суду доказів присвоєння спірному об`єкту адреси та доказів прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта і на час розгляду справи.

Отже, суд констатує, що документи, які вказані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як підстава здійснення державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомості та, відповідно, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису за № 36842851 про право власності, не можуть слугувати правовою підставою для набуття відповідачем права власності на даний об`єкт та підтверджувати відповідність заявлених прав поданим документам, а також державної реєстрації такого права.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Судом встановлено, що відповідачем для проведення державної реєстрації права власності не було надано державному реєстратору документів, перелік яких визначений у законі і, які б свідчили про виникнення права власності на це нерухоме майно та надавали б реєстратору законні підстави для здійснення державної реєстрації відповідного речового права на об`єкт за відповідачем. Зазначені обставини свідчать, що державна реєстрація права власності у цьому випадку проведена реєстратором за відсутності обов`язкових і необхідних документів. Відповідно, спірний об`єкт (торговий павільйон) не міг бути зареєстрований державним реєстратором на праві власності відповідача, як об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (частина 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності за відповідачем на будівлю торгового павільйону, що знаходяться у АДРЕСА_2 , як на об`єкт нерухомого майна, прийнято із порушенням законодавчих вимог.

Відповідно до частини 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 статті 321 Цивільного кодексу України)

Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наявність зареєстрованого права власності на нежитлову будівлю, що знаходиться на земельній ділянці комунальної власності, порушує права Черкаської міської ради як власника землі, який має право вільно розпоряджатися своєю власністю та свідчить про наявність порушеного права позивача.

Відповідно до абзаців частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час ухвалення рішення у справі) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 цього ж Закону у редакції, чинній до 16.01.2020, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 925/910/20).

Враховуючи те, що цим судовим рішенням не визнаються речові права на таке нерухоме майно, у зв`язку із не існуванням майна саме як об`єкта нерухомого майна, то при виконанні даного рішення не проводиться державна реєстрація набуття попереднього права власності на такий неіснуючий об`єкт нерухомого майна.

З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги Черкаської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради за рахунок відповідача у сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича за індексним №52615670 від 11.06.2020 про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення загальною площею 28,8 м2, що знаходиться у АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

3.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (вулиця Б.Вишневецького, 36, місто Черкаси, 18001, ідентифікаційний код 38715770) 2684,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 24.11.2023.

Суддя О.І.Кучеренко