УХВАЛА

23 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 906/871/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Зуєва В.А., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури

на рішення господарського суду Житомирської області від 19.12.2022

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023

у справі № 906/871/21

за позовом заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Житомирської міської ради;

комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради

до фізичної особи-підприємця Гладуна Сергія Михайловича

про стягнення 601 896,92 грн,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Рівненської обласної прокуратури (далі - Прокурор) 06.11.2023 (підтверджується відміткою на поштовому конверті) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 19.12.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 (повний текст постанови складено 17.10.2023) у справі № 906/871/21 про стягнення 601 896,92 грн, сплачених за непоставлений товар за договором про закупівлю товарів за державні кошти від 24.04.2017 № 59 (далі - Договір), ухвалити нове рішення про задоволення позову.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 установлено у розмірі 2 270,00 грн.

Позов подано у 2021 році. Предметом позову у цій справі є стягнення 601 896,92 грн, а, отже, ціна позову у справі № 906/871/21 не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 2 270,00 грн = 1 135 000,00 грн).

Перелік випадків для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, наведений у пункті 2 частини другої статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Верховний Суд звертає увагу на те, що за такого правового регулювання можливість відкриття касаційного провадження у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб залежить виключно від обставин конкретної справи, при наявності випадків, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

В обґрунтування необхідності розгляду касаційної скарги згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України скаржник, зокрема, посилаючись на підпункт "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України зазначає, що Прокурор звернувся до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача 601 896,92 грн, отриманих ним внаслідок незаконного укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару; в оскаржуваних рішеннях зазначено, що прокурором доведено, а доказами у справі підтверджено наявність порушень під час укладення додаткових угод, відтак, за наведених обставин, позов підлягав задоволенню; оскільки додаткові угоди укладені до договору за результатами проведення закупівлі за бюджетні кошти, метою звернення прокурора з позовом до суду є повернення коштів в дохід бюджету; попри підтвердження судами попередніх інстанцій наявності підстав для стягнення коштів, у задоволенні позову відмовлено, втім не досягнуто кінцеву мету, з якою прокурор звернувся до суду з позовом, - захисту порушених інтересів держави у бюджетній сфері; вказана справа має виняткове значення для сторін, оскільки при фактичному підтвердженні порушень, інтереси держави залишились незахищеними через незастосування судом норм матеріального права, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник обґрунтовує підставу касаційного оскарження, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, вказує на неправильне застосування норм матеріального права, а саме: статей 257, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), незастосування закону, який підлягав застосуванню - пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, порушення норм процесуального права, зокрема, приписів статей 20, 236, 237 ГПК України, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норму права без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 щодо застосування судами принципу "jura novit curia" "суд знає закони", у постановах Верховного Суду від 26.09.2023 у справі № 914/1896/22 та від 25.08.2021 у справі № 914/1560/20 щодо застосування пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суди не взяли до уваги той факт, що звернення до суду з позовом під час встановлення дії карантину продовжує перебіг строку позовної давності, який не закінчився до моменту такого встановлення.

З огляду на наведене Верховний Суд, враховуючи доводи касаційної скарги, дійшов висновку, що матеріали касаційної скарги Прокурора відповідають вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми і змісту та на стадії прийняття не є очевидно неприйнятними і є достатніми для відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

За приписами частини тринадцятої статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Таким чином, зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини четвертої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржених рішень має здійснюватися без повідомлення/виклику учасників справи у порядку письмового провадження.

Поряд з цим Прокурор 09.11.2023 (підтверджується відміткою на поштовому конверті) також звернувся до Верховного Суду із доповненням до касаційної скарги. Зазначає про те, що доповнення до касаційної скарги подаються у межах строку на касаційне оскарження, визначеного статтею 288 ГПК України, оскільки повний текст постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 у справі № 906/871/21 складено 17.10.2023, оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 20.10.2023, Рівненській обласній прокуратурі оскаржувана постанова не надсилалась.

Відповідно до частин першої та другої статті 298 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Частиною першою статті 288 ГПК України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 у справі № 906/871/21 складено 17.10.2023, тобто строк на подання доповнення касаційної скарги сплив 06.11.2023.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки Прокурор звернувся із доповненням касаційної скарги 09.11.2023, тобто поза межами строку на касаційне оскарження встановленого приписами статті 288 ГПК України, колегія суддів не вбачає правових підстав для прийняття названих доповнень до розгляду.

З огляду на наведене, доповнення до касаційної скарги підлягає залишенню без розгляду як таке, що подано поза межами встановленого законодавством строку.

Водночас судами попередніх інстанцій встановлено, що заступник керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської міської ради та комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до фізичної особи-підприємця Гладуна Сергія Михайловича про стягнення 601 896,92 грн, сплачених за непоставлений товар за Договором.

Позовна заява мотивована посиланням на нікчемність додаткових угод до Договору.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.12.2022, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 у справі № 906/871/21 відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційний господарський суд, залишаючи без змін рішення місцевого господарського суду, дійшов висновку, що зміст Додаткових угод від 03.05.2017 № 1, від 04.05.2017 № 2, від 05.05.2017 № 3, від 12.05.2017 №4, від 13.05.2017 № 5, від 15.05.2017 №6, від 16.05.2017 №7 до Договору свідчить про те, що сторонами здійснено підвищення ціни за одиницю закуповуваного товару за відсутності документально підтвердженого та об`єктивно існуючого коливання ціни на ринку в межах суми Договору, що стало можливим лише за рахунок неправомірного зменшення обсягів самої закупівлі; між позивачем-2 та відповідачем під час укладення зазначених вище додаткових угод до Договору порушено вимоги частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (далі - Закон); внаслідок укладення нікчемних Додаткових угод відбулося суттєве зменшення обсягів поставки закуповуваних бензину та дизельного палива, внаслідок чого загальна кількість поставленого відповідачем дизельного палива склала 73 993 літрів, замість передбачених Договором 120 000 літрів, а бензину А-92 - 34 497 літрів - замість 74 140 літрів; враховуючи нікчемність Додаткових угод до Договору та з огляду на взаємозалежність передбачених ними змін ціни та кількості товару, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем коштів понад ціну, що визначена у Договорі про закупівлю, та приходить до висновку, що кошти підлягають поверненню позивачу-2 - як такі, що сплачені за фактично непоставлений товар; відповідно позов підлягає задоволенню; Прокурором не наведено будь-якого фактичного, правового обґрунтування пропуску строку позовної давності та необхідності захисту порушеного права, у зв`язку з таким пропуском, заява про застосування позовної давності до вимог Прокурора є такою що знайшла своє підтвердження виходячи із доказів наявних в матеріалах справи, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, в зв`язку із застосуванням позовної давності.

Разом з тим, при вивченні касаційної скарги, в контексті її доводів, колегією суддів встановлено, що ухвалою від 20.09.2023 передано справу № 922/2321/22 разом з касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини третьої статті 302 ГПК України.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, досліджуючи правомірність висновку щодо встановленого контролюючим органом порушення вимог пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону (яке полягало у перевищенні 10 відсотків визначеної в договорі про закупівлю ціни за одиницю товару внаслідок укладення додаткової угоди), зазначив, що наведеною нормою передбачено виключні випадки зміни істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, у тому числі збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання його ціни на ринку за умови, що відповідна зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Водночас, обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Касаційний адміністративний суд у постанові від 05.04.2023 у справі № 420/17618/21 фактично дійшов висновку про можливість внесення необмеженої кількості раз змін до договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії в частині збільшення ціни за одиницю товару за умови дотримання обмеження щодо збільшення такої ціни до 10 відсотків за один раз пропорційно збільшенню ціни відповідного товару на ринку, і за умови, що наведена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Касаційний господарський суд з такими висновками не погодився та вважає за необхідне відступити від висновку Касаційного адміністративного суду, викладеного у постанові від 05.04.2023 у справі № 420/17618/21.

Ухвалою від 11.10.2023 Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу № 922/2321/23 за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2023.

У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи підстави подання позову та касаційного оскарження, доводи скаржника, факт прийняття до провадження Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/2321/22, а також з огляду на те, що правові висновки Верховного Суду у справі № 922/2321/22 (стосовно наявності/відсутності підстав для відступу від правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 420/17618/21) можуть мати суттєве значення для вирішення питання у справі, що розглядається, щодо застосування приписів Закону, для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 906/871/21, відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/2321/22.

Керуючись частиною тринадцятою статті 8, статтями 228, 229, 234, 287, 290, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення господарського суду Житомирської області від 19.12.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 у справі № 906/871/21.

2. Учасники справи мають право подати відзив на касаційну скаргу до 08 грудня 2023 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Верховний Суд звертає увагу, що з введенням в дію Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023 № 3200-IX (з урахуванням змін внесених Законом України від 19.10.2023 № 3424-ІХ) встановлено процесуальні наслідки передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

4. Витребувати матеріали справи № 906/871/21 господарського суду Житомирської області за позовом заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Житомирської міської ради; комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" Житомирської міської ради до фізичної особи-підприємця Гладуна Сергія Михайловича про стягнення 601 896,92 грн.

5. Копію ухвали надіслати господарському суду Житомирської області та Північно-західному апеляційному господарському суду та учасникам справи.

6. Зупинити касаційне провадження за касаційною скаргою першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення господарського суду Житомирської області від 19.12.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 у справі № 906/871/21 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/2321/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя В. Зуєв

Суддя Т. Малашенкова