ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" листопада 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3655/23

Суддя Господарського суду Одеської області Пінтеліна Т.Г., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма ДНІПРОФІЛЬТР (49000, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34, офіс 108, )

до відповідача Приватного акціонерного товариства Південна Винокурня (75100, Херсонська область, Олешківський район, м. Олешки, вул. Горького, буд. 28А, )

про стягнення 142 812 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма ДНІПРОФІЛЬТР звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Південна Винокурня про стягнення 142 812 грн. - заборгованість за товар, поставлений по усному договору поставки, 2684,00 судового збору та 10300грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 25.08.2023р. судом, у порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма ДНІПРОФІЛЬТР було залишено без руху.

11.09.2023р. до господарського суду надійшла заява (вх. №31221/23) від Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма ДНІПРОФІЛЬТР про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 15.09.2023р., керуючись ст.ст. 12, 165, 166, 167, 176, 234, 247, 250, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв позовну заяву ТОВ ВКФ Дніпрофільтр до розгляду, відкрити провадження у справі № 916/3655/23, за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін), запропонував відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду, заперечення проти розгляду справи у спрощенному провадженні

У поданій заяві заявником, серед іншого зазначено, що місцезнаходженням відповідача Приватного акціонерного товариства Південна Винокурня (75100, Херсонська область, Олешківський район, м. Олешки, вул. Горького, буд. 28А, ), Олешківська територіальна громада, що відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 станом на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента України та триває по теперішній час.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 23.12.2022, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022р. № 1668/39004 (зі змінами), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

До вказаного Переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України входить Олешківська ториторіальна громада Херсонської області.

Судом встановлено, що згідно з інформацією, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, актуальною на час звернення із позовом, адресою місцезнаходження юридичної особи Приватного акціонерного товариства Південна Винокурня (75100, Херсонська область, Олешківський район, м. Олешки, вул. Горького, буд. 28А, ).

Отже, у відділень АТ «Укрпошта» відсутні можливості доставки пошти відповідачу у м. Олешки Херсонська область, Олешківський район.

Порядок повідомлення осіб, що знаходяться на тимчасово окупованій території врегульовано нормами ст.121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Відповідно до ч. 1 ст. 121 вказаного Закону, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

На підставі викладеного, повідомлення судом відповідача про розгляд заяви слід здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Станом на день прийняття рішення судом від відповідача до суду не надходило будь-яких заяв, клопотань, відзиву по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч.3 ст.12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч.3 ст.247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки справа № 916/3655/23, не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем, суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо- комерційна фірма (Дніпрофільтр» (ТОВ ВКФ «Дніпрофільтр»/позивач) та Приватним акціонерним товариством «Південна Винокурня» (надалі-ПАТ «Південна Винокурня»/відповідач) укладено усний Договір на поставку товару: картону фільтрованого марки «КТФ-1П» (610x620) у кількості 1,040 тонн на загальну суму з ПДВ 114 010 гривень; кислоти лимонної 100,000 кг на загальну суму з урахуванням ПДВ 5 000 гривень, а всього на суму 142 812 гривен 00 копійок.

Згідно видатковії накладної № РН-053 від 31 січня 2022 року відповідач отримав товар картон фільтрований |марки «КТФ-1 П» (610x620) у кількості 1.040 гони, за ціною 109 625 гривен 00 копійок, на загальну суму 114 010 гривен 00 копійок, та кислоту лимонну моногідра у кількості 100,00 кг. за ціною 50.00 гривен на загальну суму 5 000 гривен 00 копійок, загальна вартість всього отриманого товару становить 142 812 гривен 00 копійок.

Відповідачем не здійснено розрахунок з позивачем за отриманий товар/продукцію, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 142 812 гривен 00 копійок.

Вирішити питання у добровільному порядку сторонам не вдалося, оскільки за твердженням позивача, відповідач уникав будь якого спілкування з позивачем, а тому позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Згідно зі ст.536 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно дя умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності такгж умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

За приписами ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у бідь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року ва № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України.

Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання, такий обов`язок випливає, наприклад, з припису ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-гіродажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата мас бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу.

При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за дмем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Отже, наявність у відповідача зобов`язання щодо проведення платежів за отриманий товар випливає безпосередньо зі змісту ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, а не ставиться в залежність від звернення до нього з окремою вимогою в порядку частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщ інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного прЬва у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, зважаючи на положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, факту порушення прийнятих на себе за договором зобов`язань в частині оплати за отриманий товар, тобто вчинення останнім дій, які призвели до порушення прав й інтересів позивача, що в свою чергу зумовило порушення позивачем умов договорів з іншими контрагентами, з урахуванням дотримання балансу інтересів сторін , вимоги за даним позовом є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар,

визначений договором купівлі -продажу. Згідно ч. 1 ст. 671 ЦК України якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Дослідвши надані позивачм докази, суд вважає його вимоги доведеними та такими, що підлягають ззадоволенню.

Відповідно да ст. 123 Господарського кодексу України судові витрати складаються з судового збору та виграт, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення 1 звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій. необхідних для зозгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.124 Господарського кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторон подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ст.126 Господарського кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими втратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, . а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та :х вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт: 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони абр публічним інтересом до справи.

Згідно Договору № 20/07-23 від 20 липня 2023 року про надання правничої допомоги укладеного між ТОВ ВКФ «Дніпрофільтр» та ФОП Стрюк С.В. вартість послуг адвоката становить 10 300 гривін. Доказом оплати ТОВ ВКФ «Дніпрофільтр» послуг надання правничої допомоги є платіжне доручення № 2760 від 28 липня 2023 року.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Південна Винокурня» (, Херсонська область, м.Олешки вул.Горького, б.28а ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми «Дніпрофільтр» (код ЄДРІІОУ38530465, м.Дніпро, 49000, вул.Будівельників 6.34, офіс 108) заборгованість за поставлений товар у сумі 142 812 (Сто сорок дві тисячі вісімсот дванадцять ) гривен 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (Дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00коп., витрати на правничу допомогу 10 300 (Десять тисяч триста) гривень 00 копійок.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18 листопада 2023 р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна