номер провадження справи 9/181/23-21/22/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 Справа № 908/2160/23 (908/2553/23)

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Черкаського Володимира Івановича, при секретарі Подгайній В.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2160/23 (908/2553/23)

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" (вул. Сєдова, буд. 11, м. Запоріжжя, 69035, , адвокат Леліков С.О., ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. Миру, б. 13, прим. 18-19, м. Запоріжжя, тел. НОМЕР_2)

до відповідача: Запорізької обласної прокуратури (вул. О. Матросова, буд. 29-а, м. Запоріжжя, 69057, , ) в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя (вул. Якова Новицького, 5, м. Запоріжжя, 69035)

про усунення перешкод у розпорядженні майном

в межах справи № 908/2160/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" (вул. Сєдова, буд. 11, м. Запоріжжя, 69035, , адвокат Іванова Наталя Олексіївна, ІНФОРМАЦІЯ_3, вул. Солідарності, 40, м. Запоріжжя, тел. НОМЕР_1 , розпорядник майна - Коршун В.В., вул. Нижньодніпровська, 19-А, м. Запоріжжя, 69091, ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін та учасників:

позивач - адвокат Леліков С.О., ордер АР № 1135337 від 04.08.2023;

відповідач - Усатенко Д.І., дов. № 15-205вн-23 від 27.07.2023;

розпорядник майна позивача - Коршун В.В., особисто (в режимі відеоконференції)

СУТЬ СПОРУ:

Господарський суд Запорізької області у складі судді Черкаського В.І. здійснює провадження у справі № 908/2160/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика".

У справі триває процедура розпорядження майна, повноваження розпорядника майна виконує арбітражний керуючий Коршун Владислав Володимирович.

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" до відповідача: Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя з вимогами про зняття обтяження, накладеного на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика": номер запису обтяження: 73796, дата час державної реєстрації: 22.01.2013 10:50:53, державний реєстратор Меркулов Владислав Олександрович, Запорізьке міське управління юстиції, Запорізька область; документи, подані для державної реєстрації: постанова, серія та номер: б/н, виданий 23.03.2010, видавник: прокуратура Орджонікідзевського району; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 206385 від 01.02.2013, Меркулов Владислав Олександрович, Запорізьке міське управління юстиції, Запорізька область; вид обтяження - арешт нерухомого майна; інформація про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика", ; обтяжувач: прокуратура Орджонікідзевського району.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 09.08.2023 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2553/23 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 16.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2553/23, присвоєний номер провадження 9/181/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.09.2023.

Ухвалою суду від 12.09.2023 відкладено підготовче провадження на 20.09.2023.

Ухвалою від 20.09.2023 (суддя Боєва О.С.) матеріали справи № 908/2553/23 передано до Господарського суду Запорізької області для розгляду в межах справи № 908/2160/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика".

За результатами автоматизованого розподілу, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.10.2023 розгляд справи (єдиний унікальний номер 908/2553/23) за вище зазначеним позовом визначено судді Черкаському В.І., в провадженні якого перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика".

Ухвалою від 12.10.2023 справу № 908/2553/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" до Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя прийнято до розгляду в межах справи № 908/2160/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" та відкрито провадження з розгляду позовної заяви. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 13.11.2023, 10 - 00.

Судове засідання 13.11.2023 здійснювалось в режимі відеоконференції із застосування підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

У судовому засіданні 13.11.2023 винесено та оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про те, що повний текст рішення буде виготовлено протягом 5-ти днів.

У судовому засіданні 13.11.2023 представником позивача заявлено усне клопотання про покладення на позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн. Клопотання судом задоволено.

У судовому засіданні 13.11.2023 позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позовних вимог заперечив з підстав поданого відзиву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представників позивача, відповідача та розпорядника майна, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі за текстом - "Закон про банкрутство").

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Ухвалою від 14.08.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича. Оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика".

У справі триває процедура розпорядження майна, повноваження розпорядника майна виконує арбітражний керуючий Коршун Владислав Володимирович.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

Згідно ст. ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Попри наведене, законодавство визначає випадки, за яких право власності особи може бути обмеженим.

Зокрема, таким випадком правомірного обмеження права власності особи може бути накладення арешту на майно слідчим в межах кримінального провадження.

У відповідності до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Позивач є власником будівлі, енергоблоку, нежитлової будівлі, загальною площею 1740,4 кв.м., літ. В-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова буд. 11, номер об`єкта РПВН: 10013946.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на майно Позивача накладено наступне обтяження: номер запису про обтяження: 73796, дата, час державної реєстрації: 22.01.2013 10:50:53, державний реєстратор Меркулов Владислав Олександрович, Запорізьке міське управління юстиції, Запорізька область; документи подані для державної реєстрації: постанова, серія та номер: б/н, виданий 23.03.2010, видавник: прокуратура Орджонікідзевського району; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 206385 від 01.02.2013 13:33:05, Меркулов Владислав Олександрович, Запорізьке міське управління юстиції, Запорізька область; вид обтяження: арешт нерухомого майна; інформація про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика", ; обтяжувач: прокуратура Орджонікідзевського району.

Арешти на майно було накладено прокуратурою Орджонікідзевського району м. Запоріжжя під час дії Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року за процедурами, встановленими цим нормативно-правовим актом.

20.11.2012 набув чинності новий Кримінальний процесуальний кодекс України, пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" якого визначено, що арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до статей 126, 214, 404 Кримінально-процесуального кодексу України від 28.12.1960, чинного на час накладення арешту на майно позивача в 2010 році, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Слідчий закриває справу мотивованою постановою, в якій, крім даних, передбачених у статті 130 Кримінально-процесуального кодексу України, зазначає: відомості про особу обвинуваченого, суть справи, підстави для закриття справи, рішення про скасування запобіжного заходу і заходів по забезпеченню цивільного позову та можливої конфіскації майна, а також рішення в питанні про речові докази відповідно до статті 81 цього Кодексу.

Якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

Отже, вказаними вище процесуальними нормами передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі - або одночасно з винесенням постанови про її закриття, або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба, а власник майна, який не набував процесуального становища підозрюваного, обвинуваченого, не був наділений процесуальним правом ініціювати питання про звільнення майна з-під арешту.

19.11.2012 набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України від 13.04.2012 № 4651-VІ, відповідно до п. 2 Прикінцевих положень якого визначено, що з дня набрання чинності цим Кодексом втрачають чинність, зокрема, Кримінально-процесуальний кодекс України із наступними змінами.

Відповідно до пункту 9 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, а також втрати чинності Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року, тривалого часу, що минув після накладення арешту, істотних організаційних і кадрових змін, що в подальшому відбулися у правоохоронних органах, вирішення питання про припинення втручання у право власності шляхом звернення до слідчого або прокурора на підставі Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року не буде ефективним способом захисту порушеного права, тоді як нормативна неврегульованість порядку захисту права, яке очевидно безпідставно обмежується, не може виправдовувати відмову в його захисті.

Водночас, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, статті 20 Господарського процесуального кодексу України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції.

З урахуванням наведеного, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

В той же час, арешти були накладені в межах кримінальних справ Орджонікідзевською прокуратурою м. Запоріжжя, яка ліквідована.

У відповідності до положень ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідачем по справі визначено Запорізьку обласну прокуратуру, як юридичну особу - правонаступника раніше існуючих органів прокуратури зважаючи на принцип інституційної безперервності влади, та яка зареєстрована як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З відповідей Вознесенівської окружної прокуратури та Запорізької обласної прокуратури слідує, що неможливо ідентифікувати кримінальне провадження по якому накладено арешт. Відсутні докази наявності підстав для накладення такого арешту, відсутній документ, на підставі якого було накладено арешт, відповідно докази його існування. Невідомі й наслідки кримінального провадження.

Відповідач проти позову заперечив з наступних підстав.

На майно TOB "НВК "Укравтоматика" 22.03.2010 був накладений арешт слідчим прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя Степанченком А.В. в межах кримінальної справи № 91002пр, розслідуваної відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 191 КК України.

Разом з тим, згідно з актом приймання-передачі справ, документів та майна прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя до Запорізької місцевої прокуратури № 2 від 17.12.2015, кримінальна справа (провадження), матеріали, наглядові провадження щодо ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" із прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя до Запорізької місцевої прокуратури № 2 не передавалися.

Вказана кримінальна справа № 91002пр до Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя також не передавалася.

Згідно з інформацією ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області кримінальна справа № 91002пр та інформація щодо ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" у архіві відсутня.

В архіві Запорізької обласної прокуратури кримінальні справи (провадження), матеріали, наглядові провадження щодо ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика", що можуть містити примірник (копію) постанови прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, на підставі якої накладено арешт на нерухоме майно ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика", за описами справ не рахуються та не зберігаються.

Слід зазначити, що строк зберігання книг обліку заведених наглядових проваджень (за зверненнями, скаргами громадян, юридичних осіб, кримінальними провадженнями та позовами прокурора) відповідно до ст. 15 Переліку документів, що створюються під час діяльності органів прокуратури України, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 08.01.2019 № 2, установлено 10 років.

З викладеного вбачається, що навіть за наявності перелічених матеріалів, у яких могла б виноситись зазначена постанова прокурора, строк зберігання останніх сплинув.

Відтак, у Запорізькій обласній прокуратурі відсутня можливість надати примірник (копію) постанови прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 23.03.2010 та відсутня будь-яка інформація щодо причин/обставин накладення арешту на нерухоме майно ТОВ "Науково - виробничий комплекс "Укравтоматика".

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 14 ГПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Проте, з наданих позивачем доказів також не вбачається можливим встановити підстави накладення арешту та чи дійсно він накладався на майно ТОВ "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика".

Позивачем до позовної заяви не додано жодних копій матеріалів реєстраційної справи або інших належних та достатніх доказів (копій постанов про накладення арешту, запитів та листів правоохоронних органів, тощо) щодо вказаного майна на підставі яких можливо встановити обставини накладення арешту.

Крім того, у додатках до позову відсутня будь-яка запитувана/отримана інформація від державного реєстратора, яка б свідчила про обставини внесення запису від 22.01.2013 № 73796, який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно саме на підставі постанови прокурора Орджонікідзевського району міста Запоріжжя від 23.03.2010.

Таким чином, встановити можливі кримінальні провадження (кримінальні справи) щодо позивача, в рамках розслідувань яких могла виноситись постанова про накладення арешту, а також необхідність та доцільність арешту на теперішній час, не виявляється можливим.

З урахуванням викладеного, а також інформації компетентних структурних підрозділів, на теперішній час не вбачаються правові підстави, які б вказували на доцільність обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за адресою: вул. Сєдова, б. 11, м. Запоріжжя, реєстраційний номер нерухомого майна , номер об`єкта: 10013946, накладеного на підставі постанови прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 23.03.2010 б/н.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зняття заборон та арештів з майна боржника в порядку ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб, у тому числі реєструючих, правоохоронних органів та не потребує подальшого винесення окремих судових рішень, а також сплати додаткових коштів, однак, якщо посадова особа ухиляється від виконання постанови суду про визнання боржника банкрутом, зацікавлена особа вправі звернутися до суду з відповідною заявою (клопотанням, скаргою).

Розгляд такої заяви судом відбувається виключно в межах справи про банкрутство, оскільки саме в межах цієї справи концентруються всі спори за участю боржника, розглядаються всі заяви та клопотання що стосуються його майна, в том) числі накладення та зняття заборон і арештів, боржник набуває спеціального статусу в умовах застосування до нього передбачених Кодексом з процедур банкрутства, правові норми, які регулюють неплатоспроможність, є спеціальними та визначають винятки у застосуванні загальних правил цивільного, фінансового та трудового права щодо неплатоспроможного боржника.

Таким чином, господарський суд в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, наділений процесуальними повноваженнями скасовувати арешт або інші обмеження щодо розпорядження майном боржника, накладені судами інших юрисдикції задля забезпечення приватноправових інтересів третіх осіб.

Відповідачем не надано суду доказів належного виконання зобов`язання, доводи позивача не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим, доводи, наведені в позовній заяві, доведеними та такими, що відповідають чинному законодавству, а, відтак, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру (вул. О. Матросова, буд. 29-а, м. Запоріжжя, 69057, , ) в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя (вул. Якова Новицького, 5, м. Запоріжжя, 69035) зняти обтяження, накладене на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" (, адреса місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 11):

- номер запису про обтяження: 73796, дата, час державної реєстрації: 22.01.2013 10:50:53, державний реєстратор Мєркулов Владислав Олександрович, Запорізьке міське управління юстиції, Запорізька область; документи подані для державної реєстрації: постанова, серія та номер: б/н, виданий 23.03.2010, видавник: прокуратура Орджонікідзевського району; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 206385 від 01.02.2013 13:33:05, Мєркулов Владислав Олександрович, Запорізьке міське управління юстиції, Запорізька область; вид обтяження: арешт нерухомого майна; інформація про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: "Науково-виробничий комплекс "Укравтоматика" (, обтяжувач: прокуратура Орджонікідзевського району).

Копію рішення направити сторонам, розпоряднику майна (електронною поштою/до електронного кабінету).

Розмістити повний текст рішення на сайті господарського суду Запорізької області (https://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/gromadyanam/advert/).

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення, відповідно до ст. 233 ГПК України, складено 20.11.2023.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ