ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" листопада 2023 р. Cправа № 902/359/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" (вул. Писарєва, 3/83, м. Вінниця, 21036)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 13, оф. 214, м. Вінниця, 21036)

про стягнення 178 717,13 грн.

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

представників сторін:

позивача Путілін Є.В. згідно ордеру;

відповідача Парпальос В.В. згідно ордеру

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-Я" з вимогою до Товариства з обмеженою відповідача "Мего ЛТД" про стягнення заборгованості в розмірі 128 717,13 грн.

Правовими підставами звернення з позовною заявою позивача стало неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" зобов`язань за договором купівлі-продажу, укладеним у спрощений спосіб, в частині проведення розрахунків за поставлений товар згідно видаткової накладної № ТВ-0000067 від 30.11.2018.

У зв`язку із встановленими судом недоліками позовної заяви, що перешкоджали відкриттю провадження у справі, суд, ухвалою від 16.04.2021 постановив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-Я" залишити без руху та встановив позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Листом №б/н від 23.04.2021, що надійшов до суду 26.04.2021, позивачем усунено недоліки позовної заяви, шляхом подання уточненої позовної заяви та доказів надсилання позовної заяви з додатками і уточненої позовної заяви на адресу відповідача.

Суд, ухвалою від 29.04.2021, за вказаним позовом відкрив провадження у справі №902/359/21 з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 26.05.2021.

24.05.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 19.05.2021 (вх. № 01-34/4655/21), в якому відповідач заперечує укладення з позивачем договору поставки у спрощений спосіб. Стверджує, що домовленості щодо поставки зазначеного у видатковій накладній № ТВ-0000067 від 30.11.2018 товару між позивачем та відповідачем не було, жодних правовідносин щодо даного предмету між сторонами не виникало. Заперечує доводи позивача щодо перерахування за платіжним дорученням №3563 від 04.09.2020 грошових коштів в сумі 50000,00 грн. в рахунок погашення боргу за поставку згідно видаткової накладної № ТВ-0000067 від 30.11.2018. При цьому вказує, що за даним платіжним дорученням кошти перераховано помилково, у зв`язку з чим відповідачем було направлено звернення до позивача про повернення вказаних коштів.

За наслідками судового засідання 26.05.2021, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив протокольну ухвалу від 26.05.2021 про оголошення перерви в судовому засіданні до 29.06.2021.

28.05.2021 до суду подано відповідь на відзив б/н від 28.05.2021 (вх. №01-34/4896/21), де позивач заперечує доводи відповідача посилаючись на наступне.

Загальна вартість поставленого відповідачеві за видатковою накладною №ТВ-0000067 від 30.11.2018 товару складає 178 717,13 грн. Відповідачем товар прийнято в повному обсязі, що підтверджується наявністю його підпису на видатковій накладній.

Позивач стверджує, що в рахунок погашення боргу відповідачем, за платіжним дорученням № 3583 від 04.09.2020, було сплачено 50000,00 грн., проте, в призначені платежу вказаного платіжного доручення помилково вказано номер накладної 68 від 30.11.2018.

11.06.2021 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив б/н від 08.06.2021 (вх. № 01-34/5379/21) де відповідач заперечує як факт домовленості щодо поставки товару, зазначеного у видатковій накладній № ТВ-0000067 від 30.11.2018, так і сплату за нього за платіжним дорученням №3583 від 04.09.2020 грошових коштів в сумі 50 000,00 грн. При цьому наполягає на тому, що вказана сума грошових коштів була перерахована на рахунок позивача помилково, тому підлягають поверненню.

22.06.2021 до суду надійшла заява № б/н від 16.06.2021 (вх. №01-34/5698/21) за підписом представника позивача - адвоката Путіліна Є.В., про поновлення пропущеного строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів, а саме: оригінал видаткової накладної № ТВ-0000067 від 30.11.2018, копії листів ТОВ "Мего ЛТД" від 14.05.2021, від 24.05.2021 та відповіді на них.

29.06.2021 до суду надійшла заява відповідача б/н від 29.06.2021 (вх. № 01-34/5856/21) про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 902/631/21.

Суд, ухвалою від 29.06.2021, серед іншого: визнав поважною причину неподання позивачем в установлений строк доказів, поновити строк на подання доказів та прийняв до розгляду у справі докази, що додаються до заяви б/н від 16.06.2021 (вх. №01-34/5698/21); задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" № б/н від 29.06.2021 (вх. № 01-34/5856/21) про зупинення провадження у справі та зупинено провадження у справі №902/359/21 до вирішення пов`язаної з нею справи № 902/631/21, що розглядається Господарським судом Вінницької області - до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 902/631/21.

20.01.2022 до суду надійшла заява № б/н від 20.01.2022 (вх. № 01-34/663/22 від 20.01.2022) представника позивача - адвоката Путіліна Є.В. про поновлення провадження у справі № 902/359/21. Обґрунтовуючи подану заяву представник позивача вказав на те, що відпали обставини, які зумовили зупинення провадження у даній справі, на підтвердження чого до заяви додано копії рішення Господарського суду Вінницької області від 21.09.2021 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.12.2021 у справі № 902/631/21.

Суд, ухвалою від 26.01.2023, поновив провадження у справі, продовжив строк підготовчого провадження по справі на 30 днів та призначив підготовче засідання на 22.02.2022.

04.02.2022 до суду надійшла заява позивача № б/н та дати (вх. № 01-34/1165/22) про збільшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 22.02.2022 представником відповідача - адвокатом Парпальос В.В. подано клопотання № б/н від 22.02.2022 (вх. № 01-34/1778/22) про проведення судової почеркознавчої експертизи, яке мотивоване тим, що видаткова накладна № ТВ-0000067 від 30.11.2018 не укладалась та не підписувалась уповноваженою особою відповідача.

При розгляді справи 22.02.2022 судом оголошено перерву до 25.02.2022, про що постановлено протокольну ухвалу.

У визначену судом дату (25.02.2022) судове засідання не відбулось у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Суд ухвалою від 25.02.2022 підготовче засідання у справі відклав на 05.04.2022.

При розгляді справи 05.04.2022 судом розглянуто заяву № б/н та дати (вх. № 01-34/1165/22) про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до прохальної частини якої позивач заявляє до стягнення з відповідача 178 717,13 грн заборгованості. Обґрунтовуючи подану заяву позивач вказує на те, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 21.09.2021 у справі № 902/631/21 яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.12.2021, визнано безпідставно отриманим майном грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн перераховані ТОВ «Мего ЛТД» ТОВ «Глорія-В». З огляду на те, що вказана сума була зарахована як часткова оплата ТОВ «Мего ЛТД» ТОВ «Глорія-В» згідно видаткової накладної ТВ-0000067 від 30.11.2018, заборгованість за якою є підставою заявленого позову в даній справі, розмір позовних вимог підлягає збільшенню на вказану суму.

З огляду на те, що заява позивача про збільшення розміру позовних вимог відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, подана до закінчення підготовчого засідання, суд прийняв її до розгляду як таку, що відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України.

Таким чином ціна позову, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, склала 178 717,13 грн.

Дослідивши в засіданні суду 05.04.2022 клопотання відповідача № б/н від 22.02.2022 (вх. № 01-34/1778/22) про проведення судової почеркознавчої експертизи, суд, з метою дотримання принципу рівності сторін, з огляду на обов`язковість явки директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" Дячука Д.В. для його розгляду, відклав розгляд даного клопотання.

За наслідками судового засідання 05.04.2022 підготовче засідання відкладено на 10.05.2022, про що постановлено відповідну ухвалу.

При розгляді справи 10.05.2022 представником відповідача - адвокатом Парпальос В.В. подано письмове уточнення клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи № б/н від 10.05.2022 (вх. № 01-34/3505/22), відповідно до якого остання клопоче про зміну експертної установи, а саме на Хмельницький відділ Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Суд, ухвалою від 10.05.2022, призначив у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручив Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На розгляд почеркознавчої судової експертизи поставлено питання:

- Чи виконано підпис від імені Дячука Дениса Васильовича у видатковій накладній № ТВ-0000067 від 30.11.2018 (у графі "Отримав(ла)" перед словами "Дячук Д.В.") тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою ?

28.11.2023 матеріали господарської справи № 902/359/21 повернуто до суду Хмельницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № 1715/1716/22-26 від 16.11.2022.

Суд, ухвалою від 30.11.2022, поновив провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 20.12.2022, визнав явку представників сторін обов`язковою та зобов`язав учасників справи надати письмові пояснення щодо висновку експерта № 1715/1716/22-26 від 16.11.2022 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи.

19.12.2022 до суду надійшла заява № б/н від 16.12.2022 (вх. № 01-34/10927/22 від 19.12.2022) представника позивача - адвоката Путіліна Є.В. про виклик судового експерта, витребування доказів та призначення у справі судової експертизи.

27.12.2022 до суду надійшли заперечення відповідача № б/н від 26.12.2022 (вх. №01-34/1141/22) на заяву представника позивача про виклик судового експерта, витребування доказів та призначення судової експертизи.

В судовому засіданні 18.01.2023 представником позивача відкликано заяву № б/н від 16.12.2022 (вх. № 01-34/10927/22 від 19.12.2022) в частині витребування доказів.

Протокольною ухвалою від 18.01.2023 судом залишено без розгляду заяву представника позивача № б/н від 16.12.2022 (вх. № 01-34/10927/22 від 19.12.2022) в частині витребування доказів.

За результатами судового засідання 18.01.2023 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 18.01.2023 про відкладення підготовчого засідання на 09.02.2023.

06.02.2023 до суду надійшла уточнена заява представника позивача - адвоката Путіліна Є.В. №б/н від 06.02.2023 (вх. №01-34/1121/23) про витребування доказів та призначення судової експертизи.

Суд, ухвалою від 09.02.2023, задоволив заяву представника позивача №б/н від 06.02.2023 (вх. №01-34/1121/23) в частині витребування доказів.

Розглядаючи заяву представника позивача №б/н від 06.02.2023 (вх. №01-34/1121/23) в частині призначення судової експертизи, суд виходив з наступного.

З висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № 1715/1716/22-26 від 16.11.2022 слідує, що порівняльне дослідження підписів проводилось експертом окремо із кожною групою підписів, наданих як зразки підпису Дячука Д.В.

За висновками експерта: надати відповідь на питання чи виконано підпис від імені Дячука Д.В. у видатковій накладній №ТВ-0000067 від 30.11.2018 у графі отримав перед словом Дячук Д.В. тією особою від імені якої він зазначений, чи іншою особою? зразки підпису якого представлені в документах першої групи (видаткова накладна №525 від 07.11.2018р. (а.с. 164), видаткова накладна №678307 від 31.12.2018р. (а.с. 165), акт приймання передачі товарів до договору поставки партіями з використанням паливних карток від 07.06.2017р. за період 1 грудня 2018р. по 31.12.2018р. (а.с. 166), видаткова накладна №1423 від 09.12.2018р. (а.с. 167), товарно-транспортна накладна на відпустку нафтопродуктів (нафти) №1 (а.с. 168)) не виявляється можливими з причин вказаних у дослідницькій частині висновку експерта;

підпис від імені Дячука Д.В. у видатковій накладній №ТВ-0000067 від 30.11.2018р. у графі отримав перед словом Дячук Д.В. виконаний не Дячуком Д.В. зразки підпису якого представлені в документах групі документів (видаткова накладна №51379 від 23.04.2018р. (а.с. 232), видаткова накладна №1380 від 23.04.2018р. (а.с. 234), видаткова накладна №4 від 08.04.2019р. (а.с. 235), акт надання послуг №17-07 від 17.07.2019р. (а.с. 236), оригінал товарно-транспортної накладної на відпустку нафтопродуктів (нафти) №84/08 (а.с. 237), оригінал товарно-транспортної накладної на відпустку нафтопродуктів (нафти) №85/08 (а.с. 238) акт прийому-передачі товару від 30.07.2019р. (а.с. 239), експериментальні зразки), а іншою особою.

Виходячи з висновку експерта та його пояснень, наданих в судовому засіданні 18.01.2023, у наданих на дослідження документах та порівняння їх між собою було встановлено, що вони мають деякі розбіжності окремих ознак почерку і поділяються на дві групи. При оцінці результатів порівняльного дослідження експертом встановлено, що у жодному випадку порівняння не було встановлено сукупності суттєвих збіжних або стійких розбіжних почеркових ознак, достатніх для будь-якого категоричного чи імовірного висновку про тотожність. Це пояснюється малим обсягом графічного матеріалу, який міститься у досліджуваному підписі, простотою будови його елементів, а також недостатньою кількістю зразків підпису ОСОБА_1 які належать до першої групи виконання.

Тому у суду виникла необхідність провести додаткові дослідження та дослідити додаткові матеріли, які не були предметом дослідження під час проведення первинної експертизи.

За наведеного, суд, ухвалою від 09.02.2023 призначив у справі додаткову судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручив Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На розгляд почеркознавчої судової експертизи поставити питання:

- Чи відповідають підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться на документах, поданих згідно листа №б/н від 08.02.2023 (вх. №01-34/1242/23 від 08.02.2023 (т.1, а.с. -15)), та на документах, витребуваних ухвалою суду від 09.02.2023, експериментальним зразкам підпису (т. 1, а.с. 189-204)?

- Чи вчинено підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться на документах, поданих згідно листа №б/н від 08.02.2023 (вх. №01-34/1242/23 від 08.02.2023 (т.1, а.с. -15)), та на документах, витребуваних ухвалою суду від 09.02.2023, ОСОБА_1 , чи іншою особою?

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у видатковій накладній № ТВ-0000067 від 30.11.2018 (у графі "Отримав(ла)" перед словами "Дячук Д.В.") тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? (т. 1, а.с. 114).

29.08.2023 до суду, листом № 1068/1168/1169/2347-2368/23-26/26 від 24.08.2023 Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, надійшли матеріали господарської справи № 902/359/21 з висновком експерта за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи № 1168/1169/23-26 від 24.08.2023.

20.09.2023 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення № б/н від 20.09.2023 (вх. № 01-34/8823/23 від 20.09.2023) представника позивача - адвоката Путіліна Є.В. щодо висновку експерта № 1168/1169/23-26 від 24.08.2023 за результатами проведення додаткової судової почеркознавчої експертизи.

Суд, ухвалою від 04.09.2023, провадження у справі поновив з призначенням підготовчого засідання на 28.09.2023.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 14.11.2023, про що 28.09.2023 постановлено відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 14.11.2023 суд заслухав вступне слово представників сторін, провів стадію з`ясування обставин та оголосив перерву до 15.11.2023.

15.11.2023 до суду надійшла заява позивача №б/н від 15.11.2023 (вх. № 01-34/10814/23) про долучення до матеріалів справи доказів понесених позивачем витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні 15.11.2023 судом проведено стадію безпосереднього дослідження доказів та проведено стадію судових дебатів, у якій виступили з промовами представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні 15.11.2023 суд повідомив про завершення розгляду справи по суті та вийшов до нарадчої кімнати для постановлення вступної і резолютивної частини судового рішення, повідомивши представників сторін про орієнтовний час повернення з нарадчої кімнати.

На проголошення вступної та резолютивної частини рішення в судове засідання 15.01.2023 представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

За наявними матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глорія-В» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мего ЛТД» (відповідач) склалися господарські правовідносини з поставки товару.

Так, за домовленістю сторін позивач за видатковою накладною № ТВ-0000067 від 30.11.2018 поставив відповідачу наступний товар:

Молекулярне сито Е 15 (1,0-18 мм-коробка 25 кг), в кількості 713,26 кг;

Скло Кліма Град 4мм в кількості 400 кв.м.;

Штапик 632 32мм. 20101-94600 в кількості 3000 м;

Скло 4мм, в кількості 200 кв.м.;

Скло Emicon cristal 4 мм, в кількості 287 кв.м.

Загальна вартість поставленого товару складає 178 717,13 грн.

Видаткова накладна № ТВ-0000067 від 30.11.2018 містить підписи представників сторін та скріплена їх печатками.

Як стверджує позивач, відповідач за поставлений за вказаною видатковою накладною товар розрахунків не провів.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Разом з тим, правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (п.1 ч. 1 ст. 208 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 639 ЦК України договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з частиною другою цієї статті, якщо для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Статтею 641 ЦК України унормовано, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

За змістом статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладені положення чинного законодавства суд доходить висновку, що правочини між суб`єктами господарювання належить вчиняти в письмовій формі, що втім не виключає можливості досягнення усної домовленості між сторонами з подальшим обов`язковими переданням відповідних письмових документів, які повинні підтверджувати факт укладання правочину між сторонами.

Таким чином, з урахуванням ч. 2 ст. 205 ЦК України, договір може вважатися здійсненим за умови вчинення сторонами таких дій, що засвідчують їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

В спірному випадку між сторонами виникли правовідносини на підставі видаткової накладної № ТВ-0000067 від 30.11.2018, засвідчена копія якої долучена до матеріалів справи.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 видаткова накладна є первинним документом, який містить відомості про господарські операції.

Таким чином, видаткова накладна № ТВ-0000067 від 30.11.2018 є первинним документом, яка свідчать про передачу позивачем по справі товару та одночасно виникнення у відповідача зобов`язання про здійснення плати за отриманий товар.

Оскільки видаткова накладна № ТВ-0000067 від 30.11.2018 містить найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору поставки.

Статтею 265 ГК України, яка кореспондується з положеннями ст. 712 ЦК України, встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 662, статтею 663, частиною 1 статті 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Видатковою накладною № ТВ-0000067 від 30.11.2018 підтверджується факт отримання відповідачем від позивача товару на загальну суму 178 717,13 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відтак, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару за договором купівлі-продажу (поставки), відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу.

Отже, в силу ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний розрахуватися з продавцем (постачальником) за придбаний (поставлений) товар з моменту його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар.

З огляду на те, що сторонами не надано доказів погодження строків оплати товару, поставленого за видатковою накладною № ТВ-0000067 від 30.11.2018, суд прийшов до висновку щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень норми ч. 1 ст. 692 ЦК України.

Таким чином, обов`язок відповідача по оплаті товару виник після прийняття ним товару, проте докази здійснення відповідачем оплати за поставлений товар матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості переданого позивачем товару за видатковою накладною № ТВ-0000067 від 30.11.2018 30.11.2018 включно. Відтак, з 01.12.2018 відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за видатковою накладною № ТВ-0000067 від 30.11.2018 .

Проте відповідач не здійснив відповідних розрахунків за переданий товар у встановлений законом строк.

За наведеного, позивачем правомірно заявлено до стягнення (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) заборгованості в розмірі 178 717,13 грн.

Натомість відповідач заперечує наявність домовленості щодо поставки зазначеного у видатковій накладній № ТВ-0000067 від 30.11.2018 товару. Стверджує, що між позивачем та відповідачем не було жодних правовідносин щодо даного предмету. Доводить, що підпис на спірній видатковій накладній не належить уповноваженій особі Дячуку Д.В.

Приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, з метою встановлення обставин виготовлення спірної видаткової накладної № ТВ-0000067 від 30.11.2018, суд, ухвалою від 10.05.2022 призначив у справі судову почеркознавчу експертизу на розгляд якої поставив питання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у видатковій накладній № ТВ-0000067 від 30.11.2018 (у графі "Отримав(ла)" перед словами " ОСОБА_1 ") тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою ?

За результатами проведення судової почеркознавчої експертизи судовим експертом складено експерта за № 1715/1716/22-26 від 16.11.2022 з якого слідує, що порівняльне дослідження підписів проводилось експертом окремо із кожною групою підписів, наданих як зразки підпису ОСОБА_1 .

За висновками експерта: надати відповідь на питання чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у видатковій накладній №ТВ-0000067 від 30.11.2018 у графі отримав перед словом ОСОБА_1 тією особою від імені якої він зазначений, чи іншою особою? зразки підпису якого представлені в документах першої групи (видаткова накладна №525 від 07.11.2018р. (а.с. 164), видаткова накладна №678307 від 31.12.2018р. (а.с. 165), акт приймання передачі товарів до договору поставки партіями з використанням паливних карток від від 07.06.2017р. за період 1 грудня 2018р. по 31.12.2018р. (а.с. 166), видаткова накладна №1423 від 09.12.2018р. (а.с. 167), товарно-транспортна накладна на відпустку нафтопродуктів (нафти) №1 (а.с. 168)) не виявляється можливими з причин вказаних у дослідницькій частині висновку експерта;

підпис від імені ОСОБА_1 у видатковій накладній №ТВ-0000067 від 30.11.2018р. у графі отримав перед словом ОСОБА_1 виконаний не ОСОБА_1 зразки підпису якого представлені в документах групі документів (видаткова накладна №51379 від 23.04.2018р. (а.с. 232), видаткова накладна №1380 від 23.04.2018р. (а.с. 234), видаткова накладна №4 від 08.04.2019р. (а.с. 235), акт надання послуг №17-07 від 17.07.2019р. (а.с. 236), оригінал товарно-транспортної накладної на відпустку нафтопродуктів (нафти) №84/08 (а.с. 237), оригінал товарно-транспортної накладної на відпустку нафтопродуктів (нафти) №85/08 (а.с. 238) акт прийому-передачі товару від 30.07.2019р. (а.с. 239), експериментальні зразки), а іншою особою.

Виходячи з висновку експерта та його пояснень, наданих в судовому засіданні 18.01.2023, у наданих на дослідження документах та порівняння їх між собою було встановлено, що вони мають деякі розбіжності окремих ознак почерку і поділяються на дві групи. При оцінці результатів порівняльного дослідження експертом встановлено, що у жодному випадку порівняння не було встановлено сукупності суттєвих збіжних або стійких розбіжних почеркових ознак, достатніх для будь-якого категоричного чи імовірного висновку про тотожність. Це пояснюється малим обсягом графічного матеріалу, який міститься у досліджуваному підписі, простотою будови його елементів, а також недостатньою кількістю зразків підпису ОСОБА_1 які належать до першої групи виконання.

Таким чином, висновок експерта не надав відповіді на поставлені судом запитання по суті, не встановив та не спростував обставин щодо належності відповідачу підпису спірної видаткової накладної.

З огляду на висновки судового експерта та зважаючи на клопотання позивача про призначення додаткової експертизи, суд, ухвалою від 09.03.2023 призначив у справі додаткову судову почеркознавчу експертизу на розгляд якої поставлено наступні питання:

- Чи відповідають підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться на документах, поданих згідно листа №б/н від 08.02.2023 (вх. №01-34/1242/23 від 08.02.2023 (т.1, а.с. -15)), та на документах, витребуваних ухвалою суду від 09.02.2023, експериментальним зразкам підпису (т. 1, а.с. 189-204)?

Чи вчинено підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться на документах, поданих згідно листа №б/н від 08.02.2023 (вх. №01-34/1242/23 від 08.02.2023 (т.1, а.с. -15)), та на документах, витребуваних ухвалою суду від 09.02.2023, ОСОБА_1 , чи іншою особою?

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у видатковій накладній № ТВ-0000067 від 30.11.2018 (у графі "Отримав(ла)" перед словами " ОСОБА_1 ") тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? (т. 1, а.с. 114)

Згідно висновку експерта № 1168/1168/23-26 від 24.08.2023:

Підписи від імені ОСОБА_1 у документах, наданих згідно листа №б/н від 08.02.2023 (вх. №01-34/1242/23 від 08.02.2023), а саме: у штатному розпису від 05.10.2016, наказі № 1-ОД від 05.10.2016, наказі № 3-ОД від 05.10.2016, наказі № 4-0Д від 06.10.2016, наказі № 01-ОД від 02.01.2017. наказі № 3/2-0/1 від 03.01.2017, наказі № 01 від 16.03.2017, наказі № 02 від 20.03.2017, наказі № 03 від 27.03.2017, наказі № 05 від 07.04.2017, наказі № 2/1 К від 01.05.2017, штатному розпису від 01.05.2017, штатному розпису від 01.07.20167, наказі № 15/1 К від 01.07.2017 (т. 3, а.с. 1-15) та експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 189-204) виконані однією особою.

Надати відповідь на питання: «Чи відповідають підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться на документах, витребуваних ухвалою суду від 09.02.2023 у договорі № 29 від 20.06.2017 про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36-388 - км 41+422 в межах території Довжанської сільської ради, договірній ціні на Поточний середній ремонт ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге- Липча, км 36-388 - км 411422 в межах території Довжанської сільської ради, що здійснюється в 2017 році, договорі підряду № 04-10/79 від 11.08.2017 укладений між ТОН «Мего ЛТД» та Тячівською районною державною адміністрацією, додатковій угоді № 29/3 від 26.12.2017 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з Поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36+388 - км 41+422 в межах території Довжанської сільської ради, додатковій угоді № 29/6 від 19.11.2018 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36+388 - км 41+422 в межах території Довжанської сільської ради, довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 2/29 за жовтень 2018 року (першої та третьої груп) експериментальним зразкам підпису ОСОБА_1 (т.1, а.с. 189-204) не представилось за можливим по причині вказаній у дослідницький частині висновку, зокрема, при порівняльному дослідження підписів від імені ОСОБА_1 на вказаних документах між собою були встановлені розбіжності деяких загальних та окремих ознак почерку, сукупність яких суттєва, стійка та достатня для висновку про те, що підписи від імені ОСОБА_1 у документах виконані різними особами і поділяються на сім окремих груп.

Підписи від імені ОСОБА_1 у документах витребувані ухвалою суду від 09.02.2023 у додатковій угоді № 29/1 від 07.08.2017 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36+388 - км 41+422 в межах території Довжанської сільської ради, додатковій угоді № 29/2 від 10.11.2017 до Договору № 29 від 20.06.201 7 року про закупівлю послуг з Поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча. км 36-388 - км 41+422 в межах території Довжанської сільської ради, у додатковій угоді № 29/4 від 09.08.2018 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36-388 - км 41-422 в межах території Довжанської сільської ради, додатковій угоді № 29/5 від 10.08.2018 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 361 388 - км 41 > 422 в межах території Довжанської сільської ради, у листі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" № 32 від 06.06.2017, листі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" № 33 від 06.06.2017, у договорі № 445 віл 22.12.2017 укладений між ГОВ «Мего ЛТД» та Виконавчим комітетом Хустівської міської ради (2,4,6,7 груп) та експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 (т. 1. а.с. 189-204) ймовірно виконані різними особами.

Підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді № 29/7 від 26.12.2018 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36-388 - км 41+422 в межах території Довжанської сільської ради (п`ятої групи) та експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 (т.1, а.с. 189-204) виконано різними особами.

Підписи від імені ОСОБА_1 у документах, наданих згідно листа №б/н віл 08.02.2023 (вх №01-34/1242/23 від 08.02.2023( т. 3, а.с. №1-15)), а саме: у штатному розпису від 05.10.2016, наказі № 1-ОД від 05.10.2016, наказі № 3-ОД від 05.10.2016, наказі № 4-ОД від 06.10.2016, наказі № 01-ОД від 02.01.2017, наказі № 3/2-0Д від 03.01.2017, наказі № 01 від 16.03.2017, наказі № 02 від 20.03.2017, наказі № 03 від 27.03.2017, наказі № 05 від 07.04.2017, наказі № 2/1 К від 01.05.2017, штатному розпису від 01.05.2017, штатному розпису від 01.07.2017, наказі № 15/1 К від 01.07.2017 виконані ОСОБА_1 .

Надати відповідь на питання: «Чи вчинені підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться на документах, витребуваних ухвалою суду від 09.02.2023 у договорі № 29 від 20.06.2017 про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36+388 - км 41-422 в межах території Довжанської сільської ради, договірній ціні на Поточний середній ремонт ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36-388 - км 41+422 в межах території Довжанської сільської ради, що здійснюється в 2017 році, договорі підряду № 04-10/79 від 11.08.2017 укладений між ТОВ «Мето ЛТД» та Тячівською районною державною адміністрацією, додатковій угоді № 29/3 від 26.12.201 7 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з Поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча. км 36+388 - км 41 422 в межах території Довжанської сільської ради, додатковій угоді № 29/6 від 19.11.2018 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36-388 - км 41+422 в межах території Довжанської сільської ради, довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 2/29 за жовтень 2018 року (першої та третьої груп) ОСОБА_1 ? не представилось за можливим по причині вказаній у дослідницький частині висновку, зокрема, при порівняльному дослідження підписів від імені ОСОБА_1 на вказаних документах між собою були встановлені розбіжності деяких загальних та окремих ознак почерку, сукупність яких суттєва, стійка та достатня для висновку про те, що підписи від імені ОСОБА_1 у документах виконані різними особами і поділяються на сім окремих груп.

Підписи від імені ОСОБА_1 у документах витребувані ухвалою суду від 09.02.2023 у додатковій угоді № 29/1 від 07.08.2017 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36+388 - км 41+422 в межах території Довжанської сільської ради, додатковій угоді № 29/2 від 10.11.2017 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з Поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча. км 36+388 - км 41-422 в межах території Довжанської сільської ради, у додатковій угоді № 29/4 від 09.08.2018 до Договору Ха 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36-388 - км 41-422 в межах території Довжанської сільської ради, додатковій угоді Хе 29/5 від 10.08.2018 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36+388 - км 41+422 в межах території Довжанської сільської ради, у листі Товариства з обмеженою відповідальністю Мего ЛТД1 № 32 від 06.06.2017. листі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мето ЛТД" № 33 від 06.06.2017. у договорі № 445 від 22.12.2017 укладений між ТОВ «Мего ЛТД» та Виконавчим комітетом Хустівської міської ради (2,4,6,7 груп) ймовірно виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підпис від імені ОСОБА_1 у документах витребувані ухвалою суду від 09.02.2023 у додатковій угоді № 29/7 від 26.12.2018 до Договору № 29 від 20.06.2017 року про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту ділянки автомобільної дороги місцевого значення Свалява - Довге - Липча, км 36 ;388 - км 41 1422 в межах території Довжанської сільської ради (5-ої групи) виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Отримав(ла)» у видатковій накладній № ТВ-0000067 від 30.11.2018 виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (ст. 3 Закону України "Про судову експертизу").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява №61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури; більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Висновок експертизи є одним із доказів на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи і який оцінюється судом разом із іншими доказами за загальними правилами. Водночас висновок експертизи є докладним описом досліджень проведених експертом (фахівцем) в певній сфері знань з питань, які не можуть бути досліджені в межах судового засідання складом суду.

Встановивши, що експертне дослідження проведено відповідно до Закону України "Про судову експертизу" кваліфікованим судовим експертом, висновки експерта відповідають вимогам, встановленим ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, оцінивши висновки за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність цих висновків, а відтак приймає їх в якості належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу у розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок експерта № 1168/1169/23-26 від 24.08.2023, суд вважає його таким, що не викликає сумнівів у його правильності, вказаний висновок не містить розбіжностей і відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв ясності та обґрунтованості.

За таких обставин, господарський суд вважає висновок експерта № 1168/1169/23-26 від 24.08.2023 належним доказом, який оцінюється у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог ст. 86 ГПК України.

Проте, наведені висновки експерта не можуть свідчити, що поставка за видатковою накладною № ТВ-0000067 від 30.11.2018 не відбулась, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". …Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

У постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17 та від 21.01.2023 у справі №922/4702/21 розтлумачено застосування доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), що ґрунтується ще на римській максимі non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі цієї доктрини лежить принцип добросовісності користування цивільними правами. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка особи, що не відповідає її попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Проаналізувавши матеріали справи, суд зауважує, що відповідач не надав достатніх доказів, які зможуть спростувати факт реальності господарських правовідносин між позивачем та відповідачем.

В свою чергу, позивач надав достатню у сукупності кількість доказів для того, щоб визначити господарську операцію по поставці товару за видатковою накладною № ТВ-0000067 від 30.11.2018 реальною, що підтверджується, серед іншого, первинною документацією та сформованою, зареєстрованою і поданою податковою накладною.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частини перша, друга статті 9 Закону України Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні.

За приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88:

- господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів (абзац другий п.2.1);

- первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (абзац перший п.2.1);

- первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (абзац перший п.2.4);

- документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. (абзац перший п.2.5);

- первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (п.2.15).

У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.08.2020 у справі №927/833/18).

У постанові Верховного Суду у справі №280/5647/19, суд зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо інші об`єктивні дані свідчать про зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю. Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду у справах №804/644/16, №120/847/20-а, №640/18984/18.

Спірна видаткова накладна № ТВ-0000067 від 30.11.2018 в графі «Отримав(ла)» містить підпис, прізвище та ініціали сторони відповідача та скріплена печаткою відповідача.

За висновком судової почеркознавчої експертизи № 1168/1169/23-26 від 24.08.2023 підпис у видатковій накладній № ТВ-0000067 від 30.11.2018 виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

При цьому, згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 1168/1169/23-26 від 24.08.2023, значна кількість документів наданих відповідачем для проведення судової експертизи з вільними зразками підпису ОСОБА_1 підписані від імені ОСОБА_1 не самим ОСОБА_1 , а іншою особою, і дійсність цих документів та господарських операцій за ними відповідачем не заперечується.

До того ж, як зазначено вище, спірна видаткова накладна містить відтиск печатки ТОВ "Мего ЛТД", що є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цією накладною. ( постанова Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17).

Частинами першою та другою статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Податкові накладні є вторинними, похідними документами від первинного документу, що підтверджує факт здійснення господарської операції. Тобто податковий облік є вторинним по відношенню до бухгалтерського і можливий лише у випадках реального здійснення господарської операції.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.

Аналіз наведених норм свідчить, що підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податку на додану вартість при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Крім того, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі господарські суди враховують положення Податкового кодексу України та фактичні дії як постачальника, так і покупця, щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Самі лише податкові накладні (за відсутності інших доказів реального руху товарів) не є самостійними доказами на підтвердження вчинених господарських операцій, оскільки ці докази підтверджують лише факт здійснення оподаткування певної господарської операції, який сам по собі не свідчить про вчинення такої господарської операції, про її реальність.

Таким чином, такі докази як податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може бути єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №910/23097/17.

Колегія суддів у постанові Верховного Суду у справі №804/644/16 дійшла до висновку, що визначальним щодо податкових наслідків вчинення господарської операції є сукупність обставин, встановлених судом на підставі оцінки належних та допустимих доказів, щодо здійснення господарської операції. Висновок суду про реальність господарської операції, для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів. Аналогічним є положення, викладене Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19, де також підтверджено сформовану Верховним Судом правову позицію, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій.

За наявними матеріалами справи, позивачем по факту поставки (перша подія) було виписано та зареєстровано в ЄРПН на адресу ТОВ «Мего ЛТД» податкову накладну.

Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів (Постанова КГС ВС від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат позивача, суд зазначає таке.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні з позовом до суду позивачем згідно платіжного доручення № 1225 від 09.04.2021 сплачено 2 270,00 грн судового збору.

Збільшуючи розмір позовних вимог позивачем згідно квитанції № PL658100 від 01.02.2022 доплачено 750,00 грн судового збору.

Таким чином, загальний розмір судового збору, що сплачений позивачем в межах справи № 902/359/21 складає 3 020,00 грн.

При цьому, з огляду на ціну позову 178 717,13 грн розмір судового збору складає 2 680,76 грн.

Відтак позивачем зайво сплачено судовий збір в розмірі 339,24 грн, який, за відповідним клопотанням, в порядку положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір», підлягає поверненню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведене, судовий збір за позовом в розмірі 2 680,76 грн. покладаються на відповідача.

Окрім того судом розглянуто вимогу позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в загальному розмірі 11 200,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

У відповідності до статті 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як слідує з матеріалів справи, 08.05.2020 між Адвокатом Путіліним Євгеном Вікторовичем (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глорія-В» (Замовник) укладено Договір № 88 про надання правничої допомоги (Договір), про наступне:

1.Виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання наступної правової допомоги Замовнику - захисту прав і охоронюваних законом інтересів Замовника в органах державної виконавчої влади, місцевого самоврядування на підприємствах, установах організаціях, незалежно від форм власності та в судах усіх рівнів стороною в яких являються «Замовник», по справі що включає в себе:

а) складання та подання процесуальних документів;

б) надання запитів для одержання інформації;

в) представництво і захист інтересів Замовника з правами сторони та повноваженнями передбаченими ГПК України, без обмежень.

2.Замовник забезпечує Виконавця необхідними для виконання документами та матеріалами.

3.Розмір гонорару визначається за угодою сторін у розмірі співмірному складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи шляхом підписання акту виконаних робіт з розрахунку 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб за одну годину роботи адвоката на час складання акту.

Так, сторони склали детальний опис робіт № ПЄ-0003 від 14.11.2023 акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) виконаних послуг за Договором №88 від 08.05.2020 по справі № 902/359/21, що включає в себе:

- підготовка позовної заяви, копіювання додатків направлення їх відповідачу та подання до суду - 2 години 30 хвилин;

- підготовка відповіді на відзив направлення стороні та подання до суду - 1 година;

- підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення - 20 хвилин;

- підготовка заяви про виклик експерта 30 хвилин;

- підготовка та направлення запитів для одержання вільних та умовно-вільних зразків підписів - 1 година;

- підготовка заяви про призначення експертизи та витребування доказів - 1 година 30 хвилин;

- підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення - 20 хвилин ;

- підготовка додаткових пояснень - 1 година 30 хвилин;

- підготовка заяви про прийняття додаткового рішення направлення стороні та подання до суду - 30 хвилин;

- підготовка заяви про надання копії рішення та направлення її до суду - 15 хвилин;

- участь в судових засіданнях 1 годин 35 хвилин.

Загальна вартість робіт (послуг) складає 11 280,00 грн.

При цьому, суд зважає, що за змістом п. 2 акту виконаних послуг за Договором №07/09 від 07.09.2022 , погоджена Сторонами ціна послуг склала 6 000 грн..

Окрім того, матеріали справи містять ордер серія ВН № 177779 від 09.04.2021 на представництво інтересів ТОВ «Глорія-В» адвокатом Путіліним Є.В. та копію Свідоцтва №513 про право на заняття Путіліним Є.В. адвокатською діяльністю.

Таким чином, обґрунтованими є витрати позивача на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 11 280,00 грн.

При цьому суд враховує, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права (постанова Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18).

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, розподілу підлягають витрати на професійну правничу допомогу незалежно від того чи їх фактично сплачено чи має бути сплачено, що слідує зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд враховує, що матеріали заяви №б/н від 15.11.2023 (вх. № 01-34/10814/23) не містять доказів сплати витрат на правничу допомогу.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона, то якщо вона не заперечує, у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт (постанова КГС ВС від 24.11.2020 у справі №911/4242/15).

Відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не подано.

Виходячи з конкретних обставин справи, обсягу наданих позивачу послуг правничої допомоги та погодження розміру витрат між адвокатом та позивачем, відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягає розподілу, керуючись ч. 4 ст. 129 ГПК суд дійшов до висновку, що за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 11 280,00 грн витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 13, оф. 214, м. Вінниця, 21036; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" (вул. Писарєва, 3/83, м. Вінниця, 21036; ) 178 717 грн. 13 коп. основного боргу; 2 680 грн. 76 коп. витрат на сплату судового збору та 11 280 грн. 00 коп. - витрат на правничу допомогу.

Примірник рішення направити сторонам до електронного кабінету в ЄСІТС.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 27 листопада 2023 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи