ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Черкаси справа № 925/1316/23

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп»

до Тальнівського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг)

про стягнення 37 888,87 грн,

без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» (вул. Івана Мазепи, буд. 6, м. Київ, 01010, ) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Тальнівського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) (вул. Замкова, 82, м. Тальне, Звенигородський район, Черкаська область, 20401, ) про стягнення основної заборгованості в розмірі 24 030,29 грн, інфляційних втрат у розмірі 10 275,76 грн, три відсотки річних у розмірі 1 943,49 грн, пені у розмірі 1 639,33 грн, а загалом 37 888,87 грн відповідно до укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу № 1 від 02.11.2020 та відшкодування понесених судових витрат - сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором про постачання електричної енергії споживачу № 1 від 02.11.2020 щодо оплати використаної відповідачем електричної енергії у грудні 2020 року.

Ухвалою від 04 жовтня 2023 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення з відміткою про вручення адресатам ухвали суду.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

19 жовтня 2023 року до канцелярії суду надійшло клопотання відповідача про відмову в задоволенні позовних вимог, в якому зазначено, що в зв`язку з відсутністю копії позовної заяви та доданих до неї документів дирекція Тальнівського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) не має змоги надати суду відзив. Заборгованість зі сплати за постачання електричної енергії споживачу на загальну суму 37 888,87 грн. виникла у зв`язку з ненаданням Тальнівському міському територіальному центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) ТОВ «Енерджі Трейд Груп» акта прийому - передачі постачання електричної енергії, що унеможливило проведення вчасної оплати.

У клопотанні відповідач стверджує про відсутність копії позовної заяви, суд дослідивши позовну заяву з додатками зазначає наступне.

Згідно з пунктами 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» №211 від 12.05.2006 затверджено Порядок пересилання поштових відправлень, у пункті 3.2.1.2 якого наведено зразок оформлення опису вкладення за формою 107, де відправник складає опис вкладення поштового відправлення у двох примірниках із зазначенням у ньому найменування одержувача та його адреси, поіменного переліку предметів, зазначення кількості кожного предмета, його оголошеної цінності, загальної кількості предметів та загальної оголошеної цінності вкладення і підписує його.

Відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) (абзац 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою КМУ № 270 від 05.03.2009).

Отже, належним доказом направлення копії заяви з додатками іншим учасникам справи є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека) та опису вкладення у цінний лист оформленого відповідно до форми 107 Порядку з поіменним переліком документів, який повинен містити номер поштового відправлення.

Суд дослідивши додатки до позовної заяви встановив, що до позовної заяви позивачем додані документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, а саме: оригінал фінансового чека, накладна № 590 та опис вкладення у цінний лист з найменування одержувача та його адреси, поіменного переліку предметів, зазначення кількості кожного предмета, його оголошеної цінності, загальної кількості предметів та загальної оголошеної цінності вкладення, який містить номер поштового відправлення 590 та підписи відправника, підпис працівника ПСЗ, печатку.

Отже судом встановлено, що позивачем було направлено відповідачу копію позовної заяви і доданих до неї документів. Тому суд вважає, що відповідач мав можливість подати до суду відзив на позов, однак, останній не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без виклику учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 1409 від 13.11.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі Закон), п. 3.1.1 Розділу ІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі Правила, ПРРЕЕ), постачання електричної енергії споживачам здійснюється обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

02 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (далі - Постачальник, Позивач) та Тальнівським районним територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) (далі - Споживач, Відповідач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 1 (далі договір).

Пунктом 1.1 визначено, що цей договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу.

Згідно з п. 1.2 до умов цього договору застосовуються положення Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ), інші чинні нормативно-правові акти, що регулюють постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 2.1 за цим договором постачальник продає електричну енергію «код ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 09310000-5 - електрична енергія (Електрична енергія)» споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 3.1 договору постачання електричної енергії споживачу здійснюється у строк з 02.11.2020 до 31.12.2020 включно.

Місце поставки: Україна, 20400, Черкаська область, Тальнівський район, місто Тальне, межа балансової належності електроустановок замовника. Перелік точок комерційного обліку електричної енергії встановлюється згідно заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору (п.3.4 договору).

Обсяг постачання електричної енергії Споживачу: 13 400 кВт/год. (п.3.5 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору. Загальна вартість цього договору на момент його укладання становить 26842,00 грн в т ч ПДВ.

Відповідно до п. 5.5. договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.6 договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі спецрахунок).

Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника та у безготівковому порядку.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до 5.7 договору оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк не більше ніж 10 банківських днів з моменту отримання рахунку та акта приймання-передачі електричної енергії споживачем, що надсилаються споживачу після завершення розрахункового періоду.

Згідно з п. 6.1 Договору споживач має право, у тому числі, отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому Договорі; вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей Договір у встановленому цим Договором та чинним законодавством порядку.

Відповідно до п. 6.2 Договору споживач зобов`язується, у тому числі, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору; протягом 5 робочих днів до початку постачання електричної енергії новим електропостачальником, але не пізніше дати, визначеної цим Договором, розрахуватися з Постачальником за спожиту електричну енергію.

Згідно з п. 7.2 Договору постачальник зобов`язується, у тому числі, нараховувати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим Договором; надавати споживачу інформацію про його права та обов`язки, ціни на електричну енергію; публікувати на офіційному веб-сайті детальну інформацію про зміну ціни електричної енергії за 20 днів до введення її у дію.

Відповідно до п. 10.1, 10.2 Договору споживач має право в будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії).

Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

Відповідно до п. 13.6 Договору усі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Пунктом 13.8 Договору встановлено, що зміни до Договору можуть бути внесені у випадках, передбачених ст. 36 ЗУ «Про публічні закупівлі». Деталізований порядок зміни ціни передбачено пунктом 13.8. Договору.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з дати, вказаної у цьому договорі, та в цілому до « 31» грудня 2021 року, а в частині взятих на себе зобов`язань сторонами до їх повного виконання.

Додатком 1 до Договору є Заява-приєднання, у якій зазначені дані споживача, вказано оператора системи, з яким він уклав договір розподілу електричної енергії ПАТ «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО», зазначено адресу об`єкту та ЕІС-код точки комерційного обліку, зазначено початок постачання 22.01.2020.

Додатком 2 до Договору є комерційна пропозиція № 1.

Організація комерційного обліку електричної енергії здійснюється у відповідності до Кодексу комерційного обліку електричної енергії затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311.

Відповідно до пункту 9.14.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії адміністратор комерційного обліку (АКО) має передавати адміністратору розрахунків (АР) та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

Згідно з пунктом 12.4.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб функції АКО з ведення реєстрів точок комерційного обліку (ТКО), адміністрування процесів зміни електропостачальника, адміністрування припинення електропостачання та агрегації даних комерційного обліку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії.

З 1 січня 2019 року відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» ПАТ «Черкасиобленерго» є оператором системи розподілу та здійснює ліцензійну діяльність щодо розподілу (передачі) електричної енергії на підставі постанови НКРЕКП № 1447 від 16.11.2018.

ПАТ «Черкасиобленерго», як оператор системи розподілу, виконує функції адміністратора комерційного обліку та функції постачальника послуг комерційного обліку електричної енергії в межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Черкаської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії.

Відповідно до листа ПАТ «Черкасиобленерго» № 6614/03-01-01/2023 від 25.08.2023 відповідачу у період з 01.12.2020 по 31.12.2020 постачання електричної енергії здійснював постачальник ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП». Обсяг споживання електричної енергії відповідачем у грудні 2020 року становить 11 497 кВт*год.

Так, відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії № від 21.12.2020 та рахунку на оплату № 70218 від 31.12.2020, позивач поставив відповідачу електричну енергію у рудні 2020 року в загальній кількості 11497 кВт/год. на загальну суму 24030,29 грн.

Листом № 1277 від 30.08.2023 позивач направив відповідачу зазначений Акт приймання-передачі та рахунок на оплату, що підтверджується описом вкладення у цінний лист на ім`я Тальнівський районний територіальний центр обслуговування (надання соціальних послуг) на адресу вул. Самойлова, 4а, м. Тальне, Черкаська область, 20400, поштовою накладною 800, фіскальним чеком, трекінгом відстеження відправлення (а.с. 41- 44).

Листом № 1294 від 01.09.2023 відповідач повторно направив відповідачу зазначений Акт приймання-передачі та рахунок на оплату, що підтверджується описом вкладення у цінний лист на ім`я Тальнівський районний територіальний центр обслуговування (надання соціальних послуг) на адресу вул. Замкова, 82, м. Тальне, Черкаська область, 20401, поштовою накладною 966, фіскальним чеком, трекінгом відстеження відправлення (а.с. 45-48).

В позовній заяві позивач зазначив, що повністю виконав взяті на себе зобов`язання за Договором, у грудні 2020 року він поставив електричну енергію в повному обсязі, а відповідач взятих на себе зобов`язань за Договором в повному обсязі не виконав. Сформовані позивачем Акт приймання-передачі електричної енергії та рахунок на оплату за грудень 2020 відповідачем не підписано та позивачу не повернуто, вмотивованої відмови від підписання не надано. Станом на день звернення до суду борг не погашено. На думку позивача відповідачем фактично прийнято товар від позивача, заперечень щодо факту отримання та обсягів поставленої позивачем та спожитої відповідачем електроенергії за спірний розрахунковий період - грудень 2020 року - від відповідача не надходило, рахунок не оплачено, що стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості з боржника.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача борг за спожиту електричну енергію у грудні 2020 року в сумі 24030,29 грн.

Позивач стверджує, що належним відповідачем у цій справі є Тальнівський міський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) виходячи з наступних підстав.

Тальнівський районний територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) змінив назву на - Тальнівський міський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних пільг), адресу змінено з 20400, Черкаська область, Тальне, вулиця Самойлова, буд. 4А на 20401, Черкаська область, Тальне, вулиця Замкова, буд. 82 - дані отримані 21.01.2021.

Відповідно до статті 90 ЦК України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру. Юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи.

Назва юридичної особи є її необхідною ознакою, яка забезпечує участь у цивільному обороті від свого імені та слугує засобом її індивідуалізації, що дозволяє відокремити її від інших юридичних осіб. Назва юридичної особи може зазнати змін. Зміна назви юридичної особи проявляється в її зовнішній літеральній корекції. Така корекція впливає на ідентифікацію юридичної особи в цивільному обороті. У результаті зміни назви юридичної особи структура цивільних правовідносин не страждає.

Зміна назви юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною назви, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 1.4 пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» звернута увага господарських судів, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи.

Так, згідно із частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. В разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Відповідно правонаступництво відбувається в разі припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення).

Зміна найменування юридичної особи не є його реорганізацією, а тому зміна боржника, що виникли з Договору № 1 від 02.11.2020 в розумінні статті 510 Цивільного кодексу України не відбулася.

Таким чином, належним відповідачем у цій справі є Тальнівський міський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг).

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Пункт 3 частини 1 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 затверджено ПРРЕЕ.

Відповідно до пункту 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником. який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії».

Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується в передбаченому договором порядку (п. 3.2.13. Правил).

Організація комерційного обліку електричної енергії здійснюється у відповідності до Кодексу комерційного обліку електричної енергії затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 311.

Відповідно до пункту 9.14.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії адміністратор комерційного обліку (АКО) має передавати адміністратору розрахунків (АР) та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

Згідно з пунктом 12.4.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб функції АКО з ведення реєстрів точок комерційного обліку (ТКО), адміністрування процесів зміни електропостачальника, адміністрування припинення електропостачання та агрегації даних комерційного обліку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії.

З 1 січня 2019 року відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» ПІАТ «Черкасиобленерго» є оператором системи розподілу та здійснює ліцензійну діяльність щодо розподілу (передачі) електричної енергії на підставі постанови НКРЕКП № 1447 від 16.11.2018.

ПАТ «Черкасиобленерго», як оператор системи розподілу, виконує функції адміністратора комерційного обліку та функції постачальника послуг комерційного обліку електричної енергії в межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Черкаської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії.

Відповідно до Законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та «Про ринок електричної енергії» Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (позивач) є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з постановою НКРЕКП від 13.11.2018 року № 1409.

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу, яким узгодили предмет договору, умови постачання, якість постачання електричної енергії, ціну та порядок розрахунків, порядок обліку та оплати електричної енергії, права та обов`язки споживача та постачальника, відповідальність сторін, порядок зміни електропостачальника. порядок розв`язання спорів та форс-мажорні обставини, строк дії договору тощо.

Відповідно до листа ПАТ «Черкасиобленерго» № 6614/03-01-01/2023 від 25.08.2023 відповідачу у період з 01.12.2020 по 31.12.2020 постачання електричної енергії здійснював постачальник ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП». Обсяг споживання електричної енергії відповідачем у грудні 2020 року становить 11 497 кВт/год.

Відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії № від 21.12.2020 та рахунку на оплату № 70218 від 31.12.2020, позивач поставив відповідачу електричну енергію у рудні 2020 року в загальній кількості 11497 кВт/год. на загальну суму 24030,29 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач постачальник за договором, постачав електричну енергію відповідачу у грудні 2020 року в загальній кількості 11497 кВт/год на суму 24030, 29 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, з огляду на викладене, господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за поставлену електроенергію на загальну суму 24030,29 грн та наявність підстав для їх задоволення в цій частині в повному обсязі.

Дослідивши позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 10 275,76 грн, трьох відсотків річних у розмірі 1 943,49 грн, пені - 1 639,33 грн, оцінивши докази, які мають значення для розгляду зазначених вимог, суд зазначає наступне.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як убачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у справі № 910/21564/16 від 10.07.2019.

Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

При цьому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 та постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 905/587/18.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум. передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунок пені, інфляційних нарахувань та процентів річних, суд встановив, що нарахування здійснено позивачем не вірно, оскільки останнім застосовано невірний період.

Відповідно до 5.7 договору оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк не більше ніж 10 банківських днів з моменту отримання рахунку та акта приймання-передачі електричної енергії споживачем, що надсилаються споживачу після завершення розрахункового періоду.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів щодо направлення відповідачу після завершення розрахункового періоду акту приймання-передачі електричної енергії № від 21.12.2020 та рахунку на оплату № 70218 від 31.12.2020, матеріали справи містять лише докази направлення зазначеного вище акту та рахунку 30.08.2023 та 01.09.2023.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином, суд доходить до висновків, оскільки матеріали справи містять докази направлення акту приймання-передачі електричної енергії № від 21.12.2020 та рахунку на оплату № 70218 від 31.12.2020 лише 30.08.2023 та 01.09.2023, то інфляційні нарахування та 3% річних по заборгованості 24030,29 грн маємо нараховувати відповідно до п. 5.7 договору за період з 12.09.2023 - до 22.09.2023 (дата зазначена позивачем у позовній заяві).

У господарських відносинах слід враховувати, що відповідно до пункту 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування здійснюються на суму боргу, прострочення якого тривало не менше повного місяця і з застосуванням індексу інфляції такого місяця. Отже, рекомендовано з розрахунку виключати періоди, менші за місяць.

Таким чином, суд виключає з нарахувань інфляційні, оскільки рекомендовано з розрахунку виключати періоди, менші за місяць.

Здійснивши розрахунок 3% річних за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга», суд встановив, що за період з 12.09.2023 - по 25.09.2023 вони складають 21,73 грн.

Щодо пені, позивач її нараховує за період з 12.01.2021 12.07.2021, тому суд відмовляє в її задоволені, оскільки позивачем визначено невірний період нарахування.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності в частині вимог стягнення інфляційних, 3% річних та пені, керуючись своїм внутрішнім переконанням, з огляду на викладене, господарський суд приходить до висновку, що до задоволення підлягає 3% річних в розмірі 21,73 грн, в решті вимог про стягнення інфляційних, 3% річних та пені слід відмовити у зв`язку з безпідставним нарахуванням.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, відповідно до частини 9 цієї статті, у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на наведені правові норми сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у повному розмірі у сумі 2684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Тальнівського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) (вул. Замкова, 82, м. Тальне, Звенигородський район, Черкаська область, 20401, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі Трейд Груп (вул. Івана Мазепи, буд. 6, м. Київ, 01010, ) - 24030,29 грн основної заборгованості, 21,73 грн три відсотки річних, 2684,00 грн судових витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Чевгуз