ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. ОдесаСправа № 916/411/23

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання - І.С. Мисько,

за участю представників сторін:

від Одеської міської ради: Г.М. Танасійчук

від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради: І.В. Вакаренко

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд»: І.О. Кротов

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд»

на рішення Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 (суддя О.А. Демешин, м.Одеса, повний текст складено 12.05.2023)

у справі № 916/411/23

за позовом Одеської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 935 681,07 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд»

до відповідача: Одеської міської ради

про визнання недійсними результатів електронного аукціону, визнання недійсним договору та стягнення 1461616,12 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог за первісним позовом

У січні 2023 року Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд», в якому просила:

-розірвати договір купівлі-продажу від 27.01.2022, укладений між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» щодо нежитлових приміщень першого та другого поверхів, загальною площею 565,5 кв.м, за адресою: м.Одеса, вул.Дідріхсона, буд.3, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 27.01.2022 за № 84;

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» на користь Одеської міської ради 3% річних у розмірі 270 02,52 грн та неустойку у розмірі 665478,55грн.

В обґрунтування позовних вимог Одеська міська рада послалась на невиконання відповідачем передбаченого пунктом 2.1. договору купівлі-продажу від 27.01.2022 обов`язку з оплати вартості придбаного майна, у зв`язку з чим у позивача виникло передбачене договором право на розірвання договору, стягнення неустойки та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.02.2023 відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради; призначено підготовче засідання у справі.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом

22.02.2023 до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» надійшла зустрічна позовна заява (вх. № 760/23) до Одеської міської ради, в якій товариство просило:

-визнати недійсними результати електронного аукціону №UA-PS-2021-12-09-0000021, який відбувся 28.12.2021 і оформлений протоколом про результати електронного аукціону, що затверджений наказом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради №16 від 11.01.2022;

-визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.01.2022, укладений між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» щодо нежитлових приміщень першого та другого поверхів, загальною площею 565,5 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Дідріхсона, буд.3, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 27.01.2022 за № 84;

-стягнути з територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» кошти в розмірі 1461616,12 грн.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» до Одеської міської ради ґрунтується на тому, що товариство мало намір після купівлі об`єкту нерухомості використовувати його для своєї діяльності, однак внаслідок помилки Одеської міської ради нерухомість втратила свою цінність для компанії, адже у неї не було можливості його використовувати відповідно до умов договору купівлі-продажу від 27.01.2022. Товариство не укладало б оскаржуваного договору купівлі-продажу якби йому було відомо, що існує договір оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 № 56/37 та додатковий договір до нього № 9 від 22.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.02.2023 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» до Одеської міської ради до спільного розгляду з первісним позовом у справі №916/411/23.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» до Одеської міської ради про визнання недійсними результатів електронного аукціону, визнання недійсним договору та стягнення 1461616,12 грн задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 27.01.2022, укладений між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» щодо нежитлових приміщень першого та другого поверхів, загальною площею 565,5 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Дідріхсона, буд.3, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 27.01.2022 за № 84.

У задоволені решти зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» 2684,00 грн судового збору.

У задоволенні позову Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 935681,07 грн відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову в частині визнання недійсними результатів електронного аукціону № UA-PS-2021-12-09-0000021, що відбувся 28.12.2021 і оформлений протоколом про результати електронного аукціону, що затверджений наказом №16 від 11.01.2022 Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, суд першої інстанції врахував правовий висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 14/325"б", який згодом був підтриманий Верховним Судом у постановах від 18.08.2020 у справі № 5023/4363/12 та від 16.09.2020 у справі № 5006/5/39б/2012, стосовно того, що належним суб`єктним складом, а відтак, сторонами спору про визнання аукціону та його результатів недійсними є склад учасників за участю продавця, переможця аукціону та організатора цього аукціону.

Проте відповідач заявив зустрічний позов до Одеської міської ради, як до позивача за первісним позовом, що кореспондується із положеннями статті 180 Господарського процесуального кодексу України. Тобто, за відсутності залученого до участі у справі в якості співвідповідача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, на який покладені повноваження щодо організації та проведення спірного електронного аукціону, суд вказав, що є неналежним склад учасників справи за зустрічними позовними вимогами про визнання недійсними результатів електронного аукціону, з огляду на що відмовив у задоволенні зустрічного позову в цій частині, адже ці вимоги заявлено до неналежного відповідача - Одеської міської ради.

Задовольняючи зустрічний позов в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.01.2022 на підставі статті 229 Цивільного кодексу України суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як покупець за спірним договором, мав бути обізнаним щодо всіх обставин, які мають істотне значення, до яких безумовно слід віднести наявність спору продавця (територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради) із орендарем (Українським Державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс») щодо частин приміщення та існування договору оренди на частину приміщення, яке є предметом спірного договору купівлі-продажу.

Суд відмовив у задоволенні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» про стягнення з територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради коштів в розмірі 1461616, 12 грн з підстав того, що ці кошти не були сплачені на виконання умов спірного договору купівлі-продажу від 27.01.2022, а також того, що за умовами чинного законодавства учаснику електронних торгів повертається гарантійний та реєстраційний внесок саме у випадку визнання недійсними результатів електронного аукціону, тоді як суд відмовив у задоволенні відповідної позовної вимоги.

Щодо вимоги Одеської міської ради про розірвання договору купівлі-продажу від 27.01.2022 суд вказав, що чинне законодавство України не передбачає можливості розірвання договору, який визнано судом недійсним, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні цієї позовної вимоги.

З`ясувавши, що вимоги Одеської міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» на користь Одеської міської ради 3% річних та неустойки ґрунтуються на неналежному виконанні відповідачем договору купівлі-продажу в частині оплати та є похідними від вимоги про розірвання договору купівлі-продажу від 27.01.2022, суд відмовив у задоволенні цих позовних вимог.

Щодо заяви позивача про застосування строків позовної давності до зустрічних позовних вимог суд зазначив, що заявляючи клопотання про застосування позовної давності позивач послався на частину другу статті 30 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», зокрема, на 3-місячний строк позовної давності при зверненні з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту малої приватизації. Однак лише з дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/528/22 відповідачу стало відомо, що на момент укладення спірного договору купівлі-продажу з Одеською міською радою договір оренди нерухомого майна від 11.12.2003 №56/37, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Українським Державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», був діючим. З огляду на викладене, суд не знайшов підстав для застосування строків позовної давності.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги Одеської міської ради

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Одеська міська рада звернулася із апеляційною скаргою, в якій просила рішення Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 скасувати в частині задоволення вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» про визнання недійсним договору та в частині відмови у задоволенні позовних вимог Одеської міської ради; прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічної позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» про визнання недійсним договору та задовольнити у повному обсязі позовні вимоги Одеської міської ради.

В апеляційній скарзі Одеська міська рада зазначила, що висновки суду щодо наявності підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу ґрунтуються на неповному дослідженні обставин справи та не відповідають чинному законодавству.

Обґрунтовуючи зазначений довід міська рада зазначила, що з огляду на невизнання орендодавцем - Департаментом комунальної власності Одеської міської ради факту продовження орендних правовідносин з Українським Державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», така інформація не могла бути оприлюднена останнім в інформаційному повідомленні.

Крім того, скаржник переконаний, що інформація про наявність орендних відносин щодо частини приміщень не вплинула б на укладення договору купівлі-продажу, оскільки, по-перше, навіть з урахуванням додаткового договору від 22.10.2019 №9 до договору оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 №56/37 (хоча Департаментом не підтверджується підписання даної додаткової угоди), строк оренди щодо частини приміщень сплинув 22.09.2022. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» не сплатило коштів за купівлю нежитлових приміщень, не стало їх власником, а тому на даний час неможливо стверджувати, що орендні відносини впливають на права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд». У даному випадку, неможливість використання приміщень є лише припущенням відповідача за первісним позовом, яке не підтверджено жодним доказом. А по друге, відповідно до умов пункту 7.9. договору оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 №56/37 дія договору оренди припиняється внаслідок переходу права власності на об`єкт оренди за договорами відчуження. Тобто, у випадку належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» обов`язків за договором купівлі-продажу, сплати коштів за об`єкт продажу, оформлення права власності на нежитлові приміщення, орендні відносини автоматично припинились би.

За таких умов скаржник вважає, що незазначення в інформаційному повідомленні інформації про наявність орендних відносин не може вважатися істотною помилкою у розумінні статті 229 Цивільного кодексу України, адже не впливає на природу спірного правочину.

Окрім того, міська рада звернула увагу на те, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» стало відомо про ймовірного орендаря приміщень через три дні після укладення спірного договору купівлі-продажу після отримання листа Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», водночас не вважало договір купівлі-продажу недійсним, а навпаки, 22.03.2022 направило на адресу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради лист, в якому повідомило, що має на меті виконати свої зобов`язання за договором купівлі-продажу після закінчення воєнного стану в Україні. Тобто, на переконання апелянта, відповідач за первісним позовом почав вважати договір недійсним виключно після настання строку виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу та звернення Одеської міської ради з позовом до суду за захистом своїх порушених прав, а тому зустрічний позов ініційовано покупцем саме з метою невиконання обов`язків за договором та уникнення відповідальності за його порушення, а не захисту законних прав та інтересів, чого взагалі не було враховано судом першої інстанції.

Також міська рада зазначила, що місцевим господарським судом безпідставно відхилено заяву про застосування строків позовної давності, оскільки постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 у справі №916/528/22 не визнавався діючим договір оренди, як це трактує суд першої інстанції, а було залишено без змін рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2022 про відмову у задоволенні позовної заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання недійсною додаткової угоди від 22.10.2019 №9 про внесення змін до договору оренди. Більше того, судом взагалі не надано оцінки тим обставинам, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» очевидно дізналось про орендаря не з вказаної постанови апеляційного суду, а саме з листа орендаря приміщень від 28.01.2022. Крім того, товариство, як покупець за оспорюваним договором, мало змогу та могло дізнатись про наявність чи відсутність орендарів у придбаних ним приміщеннях щонайменше після отримання листа Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», тобто з 01.02.2022.

Водночас, в апеляційній скарзі Одеська міська рада зазначила, що договір купівлі-продажу підлягає розірванню, та у зв`язку з несплатою Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» ціни об`єкта купівлі-продажу, останнє має сплатити на користь покупця 3% річних та неустойку.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд»

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» також не погодилось з рішенням Господарського суду Одеської області від 11.05.2023, у зв`язку з чим подало апеляційну скаргу, в якій просило оскаржуване рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсним результатів електронного аукціону та про стягнення з територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради 141 616,12 грн; ухвалити нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог; рішення в частині задоволення зустрічної позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.01.2022 залишити без змін.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсними результатів електронного аукціону з підстав того, що ці вимоги заявлено до неналежного відповідача - Одеської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» зазначило, що зустрічний позов подано до належної сторони, адже Департамент комунальної власності Одеської міської ради та Одеська міська рада приймали участь у розгляді цієї справи та Департамент у письмових поясненнях підтримував правову позицію Одеської міської ради.

При цьому апелянт зазначив, що Департамент комунальної власності Одеської міської ради, достовірно знаючи, що ним порушено, як органом приватизації та організатором аукціону, вимоги Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» щодо внесення достовірних відомостей в інформаційне повідомлення стосовно об`єкта нерухомості, намагаючись виправдати свої помилки спочатку шляхом пред`явлення позову у справі №916/528/22, а згодом - про розірвання договору купівлі-продажу, вибрав неналежний спосіб захисту, оскільки заявлені ним вимоги на захист порушених прав не відповідають змісту порушеного права.

Також товариство зазначило, що помилка Департаменту носить істотний характер, адже вона стосується таких властивостей та якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

В той же час, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» з метою участі в електронному аукціоні проведено відповідні платежі, однак у випадку неукладення оспорюваного договору купівлі-продажу, реєстраційний та гарантійний внески підлягали би поверненню. Крім того, товариством сплачено необхідні платежі під час проведення аукціону та при укладенні договору.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, апелянт вважає, що наявні підстави для застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу та стягнення з відповідача за зустрічним позовом усього сплаченого на виконання цього правочину.

Позиція Департаменту комунальної власності Одеської міської ради щодо апеляційних скарг

У письмових поясненнях Департамент комунальної власності Одеської міської ради просив апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити, а у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» відмовити.

Підтримуючи апеляційну скаргу Одеської міської ради, Департамент комунальної власності зазначив про обґрунтованість первісних позовних вимог.

Щодо договірних відносин з Українським Державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» Департамент зазначив, що в ході розгляду справи №916/4076/21 господарський суд дійшов висновку, що договір оренди від 11.12.2003 №5/37 є продовженим до 22.09.2022 з урахуванням додаткового договору від 22.10.2019 №9. Дане рішення залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2022. Беручи до уваги той факт, що Департамент вважав, що вказаний договір оренди закінчився 20.03.2021, в інформаційному повідомленні не зазначалося про наявність вказаного договору оренди, чим спростовується твердження Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» про порушення Департаментом Порядку щодо внесення достовірних відомостей стосовно об`єкта нерухомості та приховування обставин, які мають істотне значення для договору купівлі-продажу.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Одеською міською радою подано апеляційну скаргу 01.06.2023, яка була зареєстрована судом 02.06.2023 за вх.№1549/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

У зв`язку з тим, що на час надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/411/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили, ухвалою суду від 07.06.2023 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 у справі №916/411/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/411/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» також не погодилось з рішенням Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 у справі №916/411/23, у зв`язку з чим 12.06.2023 подало до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх.№1694/23 від 12.06.2023). Одночасно із поданням апеляційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» заявлено клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду (вх.№1707/23 від 12.06.2023).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.06.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

13.06.2023 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи № 916/411/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 у справі №916/411/23. Встановлено учасникам справи строк до 07.07.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу. Роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 07.07.2023 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 у справі №916/411/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 у справі №916/411/23. Встановлено учасникам справи строк до 07.07.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу. Роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 07.07.2023 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду. Постановлено об`єднати апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» з апеляційним провадженням за апеляційною скаргою Одеської міської ради. Постановлено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ханбер Трейд" розглянути одночасно з апеляційною скаргою Одеської міської ради.

07.07.2023 від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надійшли письмові пояснення на апеляційні скарги Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» (вх.№1694/23/Д1, 1549/23/Д1 від 07.07.2023).

З огляду на те, що колегія суддів перебувала у відпустках з 03.07.2023 по 21.07.2023, питання щодо апеляційних скарг Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 у справі № 916/411/23 вирішувалося 24.07.2023.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, постановлено розглянути апеляційні скарги Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 у справі №916/411/23 поза межами строку, встановленого у частині першій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк. Розгляд справи №916/411/23 призначено на 22.08.2023 об 11:00 год.

21.08.2023 від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради надійшло клопотання (вх.№1549/23/Д2 від 21.08.2023) про розгляд справи без участі його представника, мотивоване неможливістю прибуття в судове засідання у зв`язку з перебуванням уповноважених представників у відпустці та/або на лікарняному.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи в судовому засіданні, яке відбулось 22.08.2023, протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 03.10.2023 о 10:30 год.

Про оголошення в судовому засіданні 22.08.2023 перерви до 03.10.2023 о 10:30 год присутні в судовому засіданні представники повідомлені під розписку.

Ухвалою апеляційного суду від 22.08.2023 повідомлено Департамент комунальної власності Одеської міської ради про дату, час та місце наступного судового засідання.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, судове засідання 03.10.2023 о 10:30 год не відбулось, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Після усунення обставин, які зумовили неможливість проведення судового засідання, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі №916/411/23 відбудеться 07.11.2023 о 12:30 год у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду (м.Одеса, пр-т Шевченка, 29), зал судових засідань №6.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та письмових пояснень третьої особи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

Як вбачається із наявної в матеріалах справи Інформації Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про проведення електронного аукціону з продажу об`єктів малої приватизації комунальної власності територіальної громади міста Одеси, що є додатком до протоколу №8 засідання аукціонної комісії від 06.12.2021, аукціонною комісією на продаж виставлено нежитлові приміщення першого та другого поверхів, загальною площею 565,5кв.м, розташовані за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул. Дідріхсона, 3.

Також із вказаної Інформації вбачається, що гарантійний внесок аукціону без умов визначено у розмірі 813861,00 грн, реєстраційний внесок - у розмірі 1200,00 грн; аукціон без умов призначено на 28.12.2021.

Згідно Протоколу про результати електронного аукціону № UА-РS-2021-12-09-000002-1, який відбувся 28.12.2021 та організатором якого виступив Департамент комунальної власності Одеської міської ради, за лотом «Нежитлові приміщення першого та другого поверхів загальною площею 565,5 кв.м, які розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Дідріхсона, 3», переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд».

29.12.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» підписано протокол проведення електронного аукціону.

Наказом в.о. директора Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 11.01.2022 №16 затверджено Протокол про результати електронного аукціону № UА-РS-2021-12-09-000002-1 з продажу об`єкта малої приватизації комунальної власності територіальної громади м. Одеси - нежитлових приміщень першого та другого поверхів, загальною площею 565,5 кв.м, які розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Дідріхсона, 3, який відбувся 28.12.2021.

27.01.2022 року між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради (продавцем), від імені якої діяв Департамент комунальної власності Одеської міської ради (представник продавця), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» (покупцем) укладено договір купівлі-продажу (надалі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору продавець продав, а покупець купив індивідуально визначене майно комунальної власності, яке в цілому складається з нежитлових приміщень першого та другого поверхів, загальною площею 565,5 кв.м, розташованих за адресою: м.Одеса, вул. Дідріхсона, 3, відображених у технічному паспорті, виданому Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», виготовленому станом на 10.10.2008 року (далі - об`єкт купівлі-продажу).

Об`єкт купівлі-продажу належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності (бланк серії САС № 193425), виданим 31.10.2008 Виконавчим комітетом Одеської міської ради, право власності на який зареєстровано Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 26.11.2008 в книзі: 9ог-85, номер запису: 792, відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.11.2008 №21050070, виданого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», реєстраційний номер об`єкта купівлі-продажу - 25550845.

Згідно із пунктом 1.3. договору об`єкт купівлі-продажу оцінено у розмірі 8138610,00грн, податок на додану вартість (ПДВ) враховано до вказаної суми та складає 1356435,00 грн, згідно з висновками оцінювача про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки - нежитлових приміщень першого та другого поверхів, загальною площею 565,5 кв.м, розташованих за адресою: м.Одеса, вул. Дідріхсона, 3, для приватизації шляхом продажу на аукціоні, що були виконані суб`єктом оціночної діяльності ПП «Дельта Консалтінг», затвердженими наказом в.о. директора Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 23.11.2021 № 401.

У пункті 1.5. договору визначено, що ціна продажу об`єкта відповідно до протоколу про результати електронного аукціону № UА-РS-2021-12-09-000002-1, затвердженого наказом в.о. директора Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 11.01.2022 року № 16, та відповідно до наказу в.о. директора Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 11.01.2022 року № 17 «Про приватизацію нежитлових приміщень першого та другого поверхів загальною площею 565,5 кв.м, які розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Дідріхсона, 3», з урахуванням ПДВ, складає 14123432 (чотирнадцять мільйонів сто двадцять три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 00 копійок. Гарантійний внесок враховано до ціни продажу та складає 813861,00 грн.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити залишок ціни продажу об`єкта з урахуванням ПДВ (за вирахуванням гарантійного внеску) у розмірі 13309571,00 грн за рахунок власних коштів з рахунку покупця № НОМЕР_1 у ПАТ «МТБ БАНК» на поточний рахунок Департаменту комунальної власності Одеської міської ради №UA9034299, , банк отримувача: Державна Казначейська служба України, м. Київ, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Гарантійний внесок враховано продавцем при розрахунку залишку ціни продажу.

У пункті 2.2. договору сторони погодили, що цей договір є підставою для проведення розрахунків за об`єкт купівлі-продажу.

Передача об`єкта купівлі-продажу від продавця до покупця здійснюється у триденний строк після сплати покупцем в повному обсязі ціни продажу об`єкта купівлі-продажу та оформляється актом приймання-передачі, який підписується одночасно сторонами за цим договором (пункт 3.1. договору).

Право власності на об`єкт купівлі-продажу виникає з дня державної реєстрації права власності на придбаний об`єкт. Державна реєстрація здійснюється уповноваженим органом в порядку, встановленому чинним законодавством, після повної сплати коштів, передбачених розділом 2 «Порядок розрахунків за придбаний об`єкт цього договору», штрафних санкцій, що можуть виникнути у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за цим договором, підписання покупцем акта приймання-передачі об`єкта, зазначеного у пункті 1.1. цього договору, та видання органом приватизації наказу про завершення приватизації (пункт 3.2. договору).

Приватизація об`єкта приватизації вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності на об`єкт приватизації, що оформлюється наказом органу приватизації (пункт 3.3. договору).

Згідно із пунктом 4.1. договору продавець свідчить, що об`єкт купівлі-продажу, який є предметом цього договору, на момент його укладання раніше нікому іншому не проданий, не подарований, іншим способом не відчужений, не заставлений, судового спору щодо нього немає, заборона та арешт на нього не накладені, під податковою заставою не перебуває, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесений, а також будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, про які в момент складання договору сторони договору не могли не знати, як у межах, так і за межами України на них немає, від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення для цього договору, сервітути щодо об`єкта купівлі-продажу не встановлені.

Продавець зобов`язаний передати покупцю об`єкти купівлі-продажу у встановленому цьому договорі порядку (підпункт 5.3.1. пункту 5.3. договору).

В свою чергу, покупець зобов`язаний у встановлений цим договором термін сплатити ціну продажу об`єкта купівлі-продажу, штрафних санкцій, що можуть виникнути у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за цим договором, підписати акт приймання-передачі об`єкта, зазначеного у пункті 1.1. цього договору (підпункт 5.4.1. пункту 5.4. договору).

Відповідальність сторін передбачена у розділі 6 договору.

Зокрема, пунктом 6.1. договору передбачено, що у разі несплати покупцем коштів, передбачених розділом 2 «Порядок розрахунків за придбаний об`єкт» цього договору, в термін, визначений пунктом 2.1. цього договору, покупець сплачує на користь продавця неустойку в розмірі 5 (п`яти) відсотків ціни продажу об`єкта купівлі-продажу, зазначеної у пункті 1.5. цього договору. У разі несплати ціни продажу об`єкта купівлі-продажу разом з неустойкою протягом наступних 30 (тридцяти) календарних днів, даний договір купівлі-продажу підлягає розірванню.

Згідно із пунктом 8.3. договору у разі невиконання однією із сторін умов цього договору, він може бути змінений або розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду. Також пунктом 8.5. договору визначено, що на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано, у тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки, або визнано недійсним за рішенням суду.

За умовами пункту 8.4. договору до виключних умов для розірвання договору віднесено несплату протягом 60 днів коштів за об`єкт купівлі-продажу з дня укладення договору відповідно до його умов (підпункт 8.4.1.).

У разі розірвання в судовому порядку договору, повернення покупцю коштів, сплачених за об`єкт приватизації, здійснюється на підставі рішення суду з коштів, які надійшли від повторного продажу цього об`єкта (зменшених на суму збитків, неустойки, штрафів та будь-яких інших платежів, які належать до сплати згідно з договором), протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня надходження коштів від повторного продажу на рахунок продавця. Повернення коштів покупцю здійснюється в сумі, отриманій органом приватизації в результаті повторного продажу об`єктів, але не може перевищувати суми, сплаченої покупцем під час попереднього продажу (пункт 8.7. договору).

Цей договір підлягає нотаріальному посвідченню. Договір складений у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу. Один примірник договору зберігається в матеріалах нотаріальної справи приватного нотаріуса, а інші видаються сторонам (пункт 9.5. договору).

Договір підписано повноважними представниками, скріплено печатками контрагентів, посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 27.01.2022, зареєстровано в реєстрі за №84.

01.02.2022 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» надійшов лист від Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» від 28.01.2022 за № 1/01-04-109 про те, що Департаментом комунальної власності Одеської міської ради при проведенні електронного аукціону з продажу об`єктів малої приватизації (нежитлових приміщень першого та другого поверхів, загальною площею 565,5 кв.м, які розташовані за адресою: м.Одеса, вул. Дідріхсона, 3), не оприлюднено інформацію про перебування частини вказаних приміщень в оренді Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» згідно договору оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 № 56/37 та додаткового договору до нього № 9 від 22.10.2019, яким продовжено строк дії договору оренди до 22.09.2022. В якості додатків до цього листа державним підприємством долучено копії договору оренди від 11.12.2003 № 56/37 та додаткового договору до нього № 9 від 22.10.2019.

З метою з`ясування викладених обставин, адвокат Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» звернувся до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради із адвокатським запитом від 02.02.2023.

У відповідь на адвокатський запит від 02.02.2023, Департамент комунальної власності Одеської міської ради у листі від 09.02.2023 №1-19/213 підтвердив укладення з Українським Державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» договору оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 №56/37, строк дії якого численними додатковими угодами неодноразово продовжувався. Також зазначив, що станом на дату закінчення терміну дії договору, а саме, 20.03.2021, орендарем не було сплачено орендну плату за останні два місяці. До листа додано копію договору оренди від 11.12.2003 № 56/37, а також копію додаткового договору до нього № 9 від 22.10.2018, яким, зокрема, викладено в новій редакції пункт 1.1. договору від 11.12.2003, та з 12.09.2018 встановлено орендну плату у розмірі 21926,95 грн з ПДВ.

З метою уточнення інформації, адвокат Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» звернувся до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради із адвокатським запитом від 17.02.2023, на який Департамент листом від 18.03.2022 №1-19/346 повідомив, серед іншого про те, що договір оренди від 11.12.2003 № 56/37 є таким, що припинив свою дію 20.03.2021, і що 16.03.2022 Департамент звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про визнання додаткового договору від 22.10.2019 №9 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 № 56/37 недійсним (справа №916/528/22).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.09.2022 у справі №916/528/22, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023, у задоволенні позову Одеської міської ради до Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про визнання недійсним додаткового договору від 22.10.2019 № 9 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 № 56/37 відмовлено.

Також в матеріалах справи міститься лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд», скерований Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, в якому товариство повідомило про свій намір виконати зобов`язання за договором купівлі-продажу після закінчення воєнного стану в Україні.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із частиною першою статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 Цивільного кодексу України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями частини першої статті 691 Цивільного кодексу України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 Цивільного кодексу України).

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим, врегульовано Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація державного або комунального майна здійснюється шляхом продажу об`єктів права державної або комунальної власності на аукціоні або викупу об`єктів приватизації.

У частині першій статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» вказано, що під час приватизації об`єкта державної або комунальної власності шляхом його продажу на аукціоні, викупу між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. Укладення та внесення змін до договорів купівлі-продажу здійснюються відповідно до вимог законодавства.

Отже, за своєю юридичною природою договір б/н від 27.01.2022 є договором купівлі-продажу комунального майна та є підставою виникнення у сторін зобов`язань відповідно до статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України.

В силу положень статті 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Між позивачем та відповідачем по справі виникли договірні господарські відносини щодо купівлі-продажу нежитлових приміщень першого та другого поверхів, загальною площею 565,5 кв.м, розташованих за адресою: м.Одеса, вул. Дідріхсона, 3.

Виходячи із пункту 2.1. договору, відповідач за первісним позовом повинен був сплатити залишок ціни продажу об`єкта купівлі-продажу у розмірі 13309571,00 грн протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. 27.01.2022, відповідно, оплата вартості нежилих приміщень мала бути здійснена відповідачем до 28.02.2022 включно (з урахуванням того, що тридцятий день сплати припадає на вихідний день - 26.02.2022 (суботу), а наступним за ним робочим днем є 28.02.2022 (понеділок).

Одеська міська рада, вказуючи, що всупереч умовам договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» не сплачено ціну продажу об`єкта нерухомого майна, звернулась з даним позовом до суду про розірвання договору купівлі-продажу від 27.01.2022 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» 3% річних в розмірі 270202,52 грн та неустойки в розмірі 665478,55 грн.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд», звертаючись із зустрічним позовом про визнання недійсними результатів електронного аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.01.2022 та стягнення з територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради грошових коштів в розмірі 1461616,12 грн, зазначало, що товариство не укладало б оскаржуваного договору купівлі-продажу, якби йому було відомо, що існує договір оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 № 56/37 та додатковий договір до нього № 9 від 22.10.2019 стосовно майна, яке було об`єктом купівлі-продажу за договором від 27.01.2022.

Відтак, в контексті заявлених сторонами вимог про розірвання договору купівлі-продажу за первісним позовом та визнання цього ж договору недійсним за зустрічним позовом, визначальним є з`ясування існування обставин, які стали підставами для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» із зустрічним позовом.

Щодо визнання недійсними результатів електронного аукціону №UA-PS-2021-12-09-0000021, який відбувся 28.12.2021 і оформлений протоколом про результати електронного аукціону, що затверджений наказом Департамента комунальної власності Одеської міської ради №16 від 11.01.2022

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із частинами першою, третьою та четвертою статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

За змістом статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

З викладених норм процесуального закону вбачається, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц, від 12.12.2018 у справі №570/3439/16-ц, від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17, від 13.03.2019 у справі №757/39920/15-ц, від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц).

Належним суб`єктним складом, а відтак сторонами спору про визнання аукціону та його результатів недійсними є склад учасників за участю продавця, переможця аукціону та організатора цього аукціону (висновок сформований у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 у справі N 14/325 "б", який згодом був підтриманий Верховним Судом у постановах від 18.08.2020 у справі №5023/4363/12 та від 16.09.2020 у справі № 5006/5/39б/2012).

Згідно із пунктом 1.1. Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 17.03.2021 № 137-УШ, Департамент є виконавчим органом Одеської міської ради.

Відповідно до пункту 2.1. Положення Департамент забезпечує реалізацію місцевої політики у сфері управління, ефективного використання та збереження майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси, є органом приватизації об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

За положеннями пункту 2.4. Положення Департамент, зокрема, здійснює підготовку проектів рішень Одеської міської ради з питань приватизації та відчуження в інший спосіб об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Одеси; здійснює повноваження з організації приватизації та відчуження в інший спосіб об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Одеси, у тому числі акцій, часток, що належать територіальній громаді міста Одеси у статутному капіталі господарських товариств; укладає договори купівлі-продажу, передачі у користування майна комунальної власності територіальної громади міста Одеси.

Отже, як правильно встановив суд першої інстанції, саме на Департамент комунальної власності Одеської міської ради покладені повноваження щодо організації та проведення спірного електронного аукціону № UA-PS-2021-12-09-000002-1, що відбувся 28.12.2021 і оформлений протоколом про результати електронного аукціону та затверджений наказом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради №16 від 11.01.2022, а відтак, Департамент комунальної власності Одеської міської ради має бути відповідачем щодо вимоги про визнання недійсними результатів спірного електронного аукціону.

У постанові від 28.04.2021 у справі №707/2-1006/2011 Верховний суд вказав про те, що у разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 203/2/19.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що за відсутності залученого до участі у справі в якості співвідповідача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - є неналежним склад учасників справи за зустрічними позовними вимогами про визнання недійсними результатів електронного аукціону № UA-PS-2021-12-09-000002-1, що є підставою для відмови у позові.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» стосовного того, що зустрічний позов подано до належної сторони, адже Департамент комунальної власності Одеської міської ради та Одеська міська рада приймали участь у розгляді цієї справи та Департамент у письмових поясненнях підтримував правову позицію Одеської міської ради, колегія суддів відхиляє, адже відповідач заявив зустрічний позов до Одеської міської ради, як до позивача за первісним позовом, що кореспондується із положеннями статті 180 Господарського процесуального кодексу України, тоді як Департамент не має статусу сторони у справі (позивачем або відповідачем), а є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом.

Щодо зустрічної позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.01.2022

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» до Одеської міської ради ґрунтується на тому, що товариство мало намір після купівлі об`єкту нерухомості використовувати його для своєї діяльності, однак внаслідок помилки Одеської міської ради нерухомість втратила свою цінність для компанії, адже у неї не було можливості його використовувати відповідно до умов договору купівлі-продажу від 27.01.2022. Товариство не укладало б оскаржуваного договору купівлі-продажу якби йому було відомо, що існує договір оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 № 56/37 та додатковий договір до нього № 9 від 22.10.2019.

Оспорюваний договір купівлі-продажу від 27.01.2022 укладений за наслідками проведеного аукціону № UA-PS-2021-12-09-000002-1, що відбувся 28.12.2021.

Відповідно до пунктів 2, 4, 6 частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» аукціон - це спосіб продажу об`єкта приватизації, за яким власником об`єкта приватизації стає покупець, що в ході торгів запропонував за нього найвищу ціну. Аукціон в електронній формі (електронний аукціон) - вид аукціону в режимі реального часу в Інтернеті. Аукціон з умовами - спосіб продажу об`єкта приватизації, за яким власником об`єкта приватизації стає покупець, що в ході торгів запропонував за нього найвищу ціну і взяв на себе зобов`язання виконати умови продажу об`єкта приватизації.

У статті 5 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачено, що з метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації об`єкти приватизації поділяються на об`єкти малої приватизації та об`єкти великої приватизації. До об`єктів малої приватизації, зокрема, належить нерухоме майно комунальних підприємств (у тому числі будівлі, споруди, нежитлові приміщення).

За умовами статті 15 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та Порядок відбору операторів електронних майданчиків для організації проведення електронних аукціонів з продажу об`єктів малої приватизації, авторизації електронних майданчиків, розмір та порядок сплати плати за участь, визначення переможця за результатами електронного аукціону, а також порядок визначення додаткових умов продажу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Механізм проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації з використанням електронної торгової системи, визначення переможця за результатами електронного аукціону, розміру та порядку внесення плати за участь в електронному аукціоні, а також визначення додаткових умов продажу відповідно до положень Закону визначений положеннями Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 432 (далі - Порядок №432).

Пунктом 24 Порядку №432 (в редакції на час публікації інформаційного повідомлення про приватизацію) передбачено, що інформаційне повідомлення, що публікується органом приватизації, містить відомості, зокрема, щодо інформації про договори оренди об`єкта або його частини із зазначенням за кожним договором найменування орендаря, орендованої площі, розміру місячної орендної плати, строку дії договору оренди.

Аналогічні приписи містила і частина третя статті 21 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» (в редакції на момент оприлюднення інформаційного повідомлення).

Таким чином, закон вимагає від організаторів аукціонів публікувати певний перелік інформації про лот, що є обов`язковим.

Колегія суддів, дослідивши зміст інформаційного повідомлення про продаж нежитлових приміщень першого та другого поверхів загальною, площею 565,5 кв.м, за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Дідріхсона, 3, встановила, що вказане інформаційне повідомлення, яке є публічно доступним, не містить інформації про перебування частини вказаних приміщень в оренді Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс`згідно договору оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 № 56/37 та додаткового договору до нього №9 від 22.10.2019.

Про обставину перебування придбаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбар Трейд» частини приміщень в оренді останнє дізналося із листа Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» від 28.01.2022 за № 1/01-04-109, отриманого товариством 01.02.2022, тобто вже після укладення договору купівлі-продажу від 27.01.2022.

В той же час, згідно із пунктом 4.1. договору продавець свідчить, що об`єкт купівлі-продажу, який є предметом цього договору, на момент його укладання раніше нікому іншому не проданий, не подарований, іншим способом не відчужений, не заставлений, судового спору щодо нього немає, заборона та арешт на нього не накладені, під податковою заставою не перебуває, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесений, а також будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, про які в момент складання договору сторони договору не могли не знати, як у межах, так і за межами України на них немає, від покупця не приховано обставин, які мають істотне значення для цього договору, сервітути щодо об`єкта купівлі-продажу не встановлені.

Договір оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003№ 56/37, на підставі якого у Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» перебували в оренді частина нежитлових приміщень першого та другого поверхів, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул.Дідріхсона, 3, на момент укладення між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» договору купівлі-продажу від 27.01.2022, був діючим, оскільки додатковою угодою №9 від 22.10.2019 термін дії договору оренди було продовжено до 22.09.2022, що підтверджено також рішенням Господарського суду Одеської області від 28.09.2022 у справі №916/528/22, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя стаття 215 Цивільного кодексу України).

За правилом частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до частини третьої статті 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначати у судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Вказаний правовий висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17.

Відповідно до частини першої статті 229 Цивільного кодексу України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Правочини, вчинені внаслідок помилки, належать до категорії правочинів, в яких внутрішня воля співпадає з волевиявленням та дійсно спрямована на досягнення мети правочину, але формування такої волі відбулося під впливом обставин, які спотворили справжню волю особи. Помилка - це неправильне сприйняття особою фактичних обставин, що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого можна було б вважати, що правочин не був би вчинений. Для визнання правочину недійсним як укладеного під впливом помилки необхідно, щоб помилка мала істотне значення. Під помилкою, що має істотне значення, розуміється помилка щодо, зокрема, природи правочину, прав та обов`язків сторін.

Правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно була і має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не може бути підставою для визнання правочину недійсним.

Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним з цих підстав, повинна довести наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення.

У постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 759/17065/14-ц зроблено висновок щодо застосування статті 229 Цивільного кодексу України та вказано, що під помилкою розуміється неправильне, помилкове, таке, що не відповідає дійсності, уявлення особи про природу чи елементи вчинюваного нею правочину. Законодавець надає істотне значення помилці щодо: природи правочину; прав та обов`язків сторін; властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність; властивостей і якостей речі, які значно знижують можливість використання за цільовим призначенням. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним на підставі статті 229 Цивільного кодексу України повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також те, що вона має істотне значення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставина перебування на час укладення договору купівлі-продажу від 27.01.2022 частини нежитлових приміщень першого та другого поверхів, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул.Дідріхсона, 3, в орендному користуванні Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», є істотною, оскільки відповідач за первісним позовом, укладаючи спірний договір, безумовно був вправі розраховувати на можливість володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним за спірним договором нерухомим майном у повному обсязі. Натомість існування між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Українським Державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» орендних правовідносин обмежувало Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» у володінні та користуванні придбаним на аукціоні нерухомим майном у повному обсязі.

Тобто, на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу відповідач помилився стосовно тих властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням, що вплинуло на його волевиявлення, адже товариство не укладало б оскаржуваний договір купівлі-продажу, якби йому було відомо, що існує договір оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 № 56/37 та додатковий договір до нього № 9 від 22.10.2019, а відтак, існують підстави, які зумовлюють визнання договору купівлі-продажу недійсним.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд підтримує висновок місцевого господарського суду про задоволення зустрічного позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.01.2022, укладеного між територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд».

Доводи Одеської міської ради стосовно того, що незазначення в інформаційному повідомленні інформації про наявність орендних відносин не може вважатися істотною помилкою у розумінні статті 229 Цивільного кодексу України, адже не впливає на природу спірного правочину, колегія суддів відхиляє, оскільки під помилкою, що має істотне значення, розуміється помилка не тільки щодо природи правочину, а й, зокрема, стосовно тих властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням, що мало місце у даному випадку.

Інші доводи Одеської міської ради щодо відсутності істотної помилки у розумінні статті 229 Цивільного кодексу України при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу жодним чином не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про зворотнє.

Щодо вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» про стягнення з територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» коштів у розмірі 1461616,12 грн

Як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» при проведені аукціону та при укладенні договору купівлі-продажу від 27.01.2022 сплатило платежі (внески) на загальну суму 1461616,12 грн, а саме:

-згідно платіжного доручення №1197 від 24.12.2021 сплачено 1200,00 грн (реєстраційний внесок за участь в аукціоні; отримувач платежу: ТОВ «Національна Електронна Біржа»);

-згідно платіжного доручення №1196 від 24.12.2021 сплачено 813861, 00 грн. (сплата гарантійного внеску за участь в аукціоні; отримувач платежу: ТОВ «Національна Електронна Біржа»);

-згідно платіжної інструкції №5122 від 26.01.2022 сплачено 152235,00 грн. (за нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень згідно акту № 02 від 24.01.2022; отримувач платежу: ОМНО Чужовська Наталія Юріївна);

-згідно платіжної інструкції №5126 від 27.01.2022 сплачено 121234, 32 грн. (збір з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна до ПФУ; отримувач платежу: ГУК в Од.обл./м.Одеса/24140500);

-згідно платіжного доручення №1318 від 27.01.2022 сплачено 353085,80 грн (винагорода оператора за проведення аукціону згідно протоколу електронних торгів № UA-PS-2021-12-09-0000021; отримувач платежу: ТОВ «Національна Електронна Біржа»);

-згідно платіжного доручення №1319 від 27.01.2022 сплачено 20000,00 грн. (збір з операції придбання купівлі-продажу майна до ПФУ; отримувач платежу: Головне УДКСУ в Одеській області).

Грошові кошти на загальну суму 1461616,12 грн товариство просить стягнути з Одеської міської ради в якості грошових коштів, що були сплачені за недійсним договором купівлі-продажу.

Щодо сплаченого відповідачем за первісним позовом гарантійного внеску колегія суддів зазначає, що частиною сьомою статті 15 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» урегульовано наслідки проведеного аукціону щодо сплаченого його учасниками гарантійного внеску, а саме, після закінчення аукціону сплачений потенційними покупцями гарантійний внесок повертається потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, у строк, що не перевищує 10 робочих днів із дня затвердження протоколу аукціону органом приватизації. У разі відмови переможця аукціону від підписання протоколу аукціону або відмови переможця аукціону від укладення договору купівлі-продажу гарантійний внесок йому не повертається та підлягає перерахуванню до відповідного бюджету. Покупцеві, який придбав об`єкт приватизації та підписав договір купівлі-продажу, зазначені грошові кошти зараховуються під час розрахунку за придбаний об`єкт приватизації.

Отже, сплачений потенційним покупцем аукціону гарантійний внесок за своє суттю є платежем, який має на меті стимулювання переможця аукціону до належного виконання своїх зобов`язань з повного розрахунку за відповідне майно та укладення договору його купівлі-продажу. Такий внесок повертається лише тим потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, тоді як у разі реалізації переможцем аукціону права на відмову від підписання протоколу аукціону або відмови переможця аукціону від укладення договору купівлі-продажу правовим наслідком цих дій є неповернення відповідного внеску та перерахування його до відповідного бюджету. Якщо переможець аукціону придбав об`єкт приватизації та підписав договір купівлі-продажу - сплачений ним гарантійний внесок зараховується під час розрахунку за придбаний об`єкт.

Відповідно до частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За змістом частин першої та другої статті 216 Цивільного кодексу України правовими наслідками недійсності правочину є реституція (основний наслідок) та відшкодування збитків (додатковий наслідок).

Аналіз положень статті 216 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що закріплене у ній правило застосовується виключно до сторін правочину. При цьому правила абзацу 1 частини першої статті 216 Цивільного кодексу України застосовуються тоді, коли відбувається саме двостороння реституція, законодавець не передбачив можливості здійснення односторонньої реституції.

А тому підстави для застосування до спірних правовідносин наслідків недійсності правочину у вигляді односторонньої реституції (повернення гарантійного внеску, який зараховується під час розрахунку за придбаний об`єкт приватизації), про що просить Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» у зустрічному позові, у суду відсутні.

Окрім того, жодний із здійснених платежів не було сплачено покупцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» на користь продавця - Одеської міської ради, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав у стягненні з Одеської міської ради 1461616,12грн, які були сплачені товариством з метою участі в аукціоні та при укладенні договору купівлі-продажу від 27.01.2022.

Щодо вимоги Одеської міської ради про розірвання договору купівлі-продажу від 27.01.2022 та стягнення коштів 3% річних та неустойки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскільки за приписами частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, то не можна розірвати договір, який визнано судом недійсним. Відтак, у задоволенні вимоги за первісним позовом про розірвання оспорюваного договору та похідних вимог про стягнення коштів 3% річних та неустойки слід відмовити.

Щодо заяви позивача про застосування строків позовної давності до зустрічних позовних вимог апеляційний суд зазначає наступне.

Одеська міська рада у заяві (вх.№92112/23 від 22.03.2023) просила застосувати строк позовної давності до вимог позивача, посилаючись встановлений частиною другою статті 30 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» 3-місячний строк позовної давності при зверненні з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту малої приватизації, при цьому зазначаючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд», як покупець за оспорюваним договором, мало змогу та могло дізнатись про наявність чи відсутність орендарів у придбаних ним приміщеннях щонайменше після отримання листа Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», тобто з 01.02.2022.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України).

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із частиною першою статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За положеннями частини другої статті 30 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» строк позовної давності для звернення з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації становить три місяці.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатися про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Отже, законодавцем у частині першій статті 261 Цивільного кодексу України установлена презумпція можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому позивач повинен довести відповідно до вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України факт неможливості довідатися про порушення свого цивільного права та факт необізнаності про таке порушення (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 зі справи № 910/14469/18, від 19.05.2020 зі справи №33/5009/8037/11, від 26.05.2021 зі справи № 520/5517/17, від 27.05.2021 зі справи №914/1201/19).

У постанові від 23.02.2021 у справі №910/5349/18 Верховний Суд вказував, якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права. Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала би змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Як зазначалось, 01.02.2022 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» надійшов лист від Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» від 28.01.2022 за № 1/01-04-109 про те, що Департаментом комунальної власності Одеської міської ради при проведенні електронного аукціону з продажу об`єктів малої приватизації (нежитлових приміщень першого та другого поверхів, загальною площею 565,5 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Дідріхсона, 3) не оприлюднено інформацію про перебування частин вказаних приміщень в оренді Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» згідно договору оренди нежитлового приміщення від 11.12.2003 №56/37 та додаткового договору до нього № 9 від 22.10.2019, яким продовжено строк дії договору оренди до 22.09.2022. В якості додатків до цього листа державним підприємством долучено копії договору оренди від 11.12.2003 № 56/37 та додаткового договору до нього №9 від 22.10.2019.

Враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд», як покупець за оспорюваним договором, мало змогу та могло дізнатись про наявність чи відсутність орендарів у придбаних ним приміщеннях щонайменше після отримання листа Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», тобто з 01.02.2022, і саме з цієї дати могло довідатися про своє порушене право, а тому враховуючи норми частини другої статті 30 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», а також норми Цивільного кодексу України щодо спеціального строку позовної давності та його перебігу, позивач за зустрічним позовом міг звернутися до суду з цим позовом в строк до 02.05.2022, однак зустрічну позовну заяву у цій справі було подано 22.02.2023.

В той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Отже, спеціальна позовна давність, передбачена статтею 258 Цивільного кодексу України, строк якої у даному випадку визначено законом - частиною другою статті 30 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», є продовженою на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

11.03.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якої, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 установлено карантин на усій території України з 12.03.2020.

У подальшому дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року, безперервно продовжувалася.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 №1236 установлено з 19.12.2020 до 28.02.2021 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Надалі чисельними постановами Кабінету Міністрів України дія карантину неодноразово продовжувалася шляхом внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236, і постановою від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2

Таким чином, оскільки сплив спеціального строку позовної давності для звернення з позовними вимогами про про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту малої приватизації, припадає на 02.05.2022 - на строк дії карантину, який станом на дату звернення із зустрічним позовом (22.02.2023) продовжував свою дію, то Товариство з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» звернулося з даним позовом в межах строку позовної давності.

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування строків позовної давності є обґрунтованим, хоча зробленим із помилковим посиланням на те, що відповідачу не було і не могло бути відомо про терміни дії договору оренди до дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/528/22 (16.01.2023), яким встановлено, що договір оренди був продовжений до 22.09.2022.

Висновки суду апеляційної інстанції

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржників не спростовують висновків Господарського суду Одеської області, викладених у оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає, а в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер Трейд» залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Одеської області від 11.05.2023 у справі №916/411/23 залишити без змін.

3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на скаржників.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.11.2023 (у зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії К.В. Богатиря у підготовці суддів для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України відповідно до наказу голови суду від 17.10.2023 №258-к).

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран