ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.11.2023 Справа № 917/1340/22

Суддя Погрібна С.В., розглянувши матеріали скарги на дії державного виконавця по справі

за позовною заявою Комунального підприємства "Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради", вул. Коцюбинського, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36039

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надежда Ритейл 2017", вул. Зіньківська 19 - Б, м. Полтава, Полтавська область, 36009

про передачу товару,

УСТАНОВИВ:

Комунальним підприємством "Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надежда Ритейл 2017", в якому просить суд:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "НАДЕЖДА РИТЕЙЛ 2017" передати Комунальному підприємству "Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради", товар, а саме: пальне, яке знаходиться на відповідальному безкоштовному зберіганні згідно Договору №387 від 09.11.2020 в обсязі: 180 000 літрів дизельного пального.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 23.03.2023 Позовні вимоги задоволено; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "НАДЕЖДА РИТЕЙЛ 2017" () передати Комунальному підприємству "Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради" () товар, а саме: пальне, яке знаходиться на відповідальному безкоштовному зберіганні згідно Договору №387 від 09.11.2020 в обсязі: 180 000 літрів дизельного пального на суму 3 898 800,00 грн; стягнуто 58 482,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 рішення господарського суду від 23.03.2023 залишено без змін.

На виконання рішення та постанови видано відповідний наказ від 17.07.2023.

08.11.2023 від Комунального підприємства "Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради" надійшла скарга на дії Київського відділу державної виконавчої служби.

Суд зазначає, що позовні вимоги про зобов`язання виконати умови договору та поставити товар мають вартісну оцінку та майновий характер.

При цьому суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19.

Також суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 26.02.2019 у справі № 907/9/17 про те, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» передати пальне, яке знаходиться на відповідальному безкоштовному зберіганні згідно Договору № 387 від 09.11.2020 в обсязі: 180 000 літрів, мають вартісну оцінку та майновий характер.

Суд встановив, що 13.06.2023 Господарський суд Полтавської області прийняв ухвалу про відкриття провадження у справі № 917/867/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017», ідентифікаційний код 41022256 (вул. Зіньківська, 19 б, м. Полтава, 36009).

Цією ухвалою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017»; введено процедуру розпорядження майном; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Васіна Є.Є.; постановлено оприлюднити відповідне оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Ця ухвала набрала законної сили з дати її прийняття.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство КГС ВС від 13.04.2023 у справі № 910/21981/16 викладений наступний правовий висновок щодо юрисдикції господарських судів стосовно спорів, стороною яких є боржник у справі про банкрутство.

З уведенням в дію 21.10.2019 КУзПБ справи у спорах, наслідком вирішення яких може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника у справі про банкрутство, а також спори з вимогами до боржника за правилами статті 7 цього Кодексу підлягають розгляду виключно у межах справи про його банкрутство.

Системний аналіз змісту приписів статті 7 КУзПБ у сукупності зі статтями 20, 30 ГПК України щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) свідчить, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство всіх спорів, у яких стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна є універсальним і норми ГПК України чи КУзПБ не встановлюють винятків із цього правила, що забезпечує дієвість механізму забезпечення реалізації принципу конкурсного імунітету, а також судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, за яким усі рішення чи дії, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.

Водночас щодо співвідношення приписів статей 339, 340 ГПК України та статті 7 КУзПБ при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, що пов`язані з виконанням судового рішення, ухваленого за результатом майнового спору, стороною якого є боржник, ВС дійшов таких висновків.

Вирішуючи питання, пов`язані з оскарженням рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця щодо примусового виконання (звернення стягнення на кошти та інше майно) за рішеннями у спорах (правовідносинах), стороною яких є боржник у справі про банкрутство, які були вирішені поза межами справи про банкрутство до введення в дію КУзПБ або з інших причин, господарським судам слід урахувати у системному взаємозв`язку статті 339, 340 ГПК України та статтю 7 КУзПБ, керуючись пріоритетом приписів спеціального закону КУзПБ, а також закріпленими у цьому законі принципами концентрації всіх спорів, стороною яких є боржник, у межах справи про банкрутство та судового контролю у відносинах банкрутства (неплатоспроможності).

Здійснюючи системне тлумачення приписів статті 7 КУзПБ, підпункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, а також статті 339 ГПК України, слід виходити із того, що процедура банкрутства це спеціальна правова процедура, норми КУзПБ є спеціальними і під час їх зіставлення із загальними нормами вони повинні мати процесуальний пріоритет.

КУзПБ розширив юрисдикційність господарському суду спорів, стороною яких є боржник, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, визначивши за змістом статті 7 Кодексу критерій впливу на майнові активи боржника вирішальним при з`ясуванні питання щодо необхідності розгляду спору в межах справи про його банкрутство.

Телеологічне та лексичне тлумачення приписів пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України у взаємозв`язку зі статтею 7 КУзПБ свідчить, що у цих нормах законодавець, застосувавши категорії «справи у спорах з майновими вимогами», «майновий спір», «спір щодо майна» та залишивши перелік таких спорів відкритим, визначив передумови для реалізації судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, функції судового контролю щодо максимально широкого кола правовідносин за участю боржника та щодо його майна.

За приписами КУзПБ зміст судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства полягає у тому, що рішення чи дії боржника та третіх осіб, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.

Системне тлумачення пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України, статті 7 КУзПБ приводить до висновку, що у межах справи про банкрутство підлягають вирішенню питання судового контролю у виконавчих провадженнях за рішеннями стосовно боржника, виконання яких є можливим шляхом звернення стягнення на кошти чи інше його майно, незалежно від процесуальної форми звернення (скарга, заява, позов) заінтересованої особи щодо здійснення такого контролю.

Повноваження господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, щодо здійснення відповідного судового контролю поширюються і на правовідносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) у виконавчому провадженні, що передбачає звернення стягнення на майно боржника або може вплинути іншим чином на майнові активи боржника, і такий контроль має здійснюватися з моменту відкриття виконавчого провадження та до його завершення чи закриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Частиною 4 статті 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Скарга на дії Київського ВДВС подана стягувачем на підставі статей 339 - 340 ГПК України в межах розділу VІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

За змістом статті 343 ГПК України за результатом розгляду скарги суд може постановити ухвалу про відмову у її задоволенні або про її задоволення, у останньому випадку зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Отже, у разі задоволення скарги у цій справі буде вирішуватися питання щодо майна боржника.

Враховуючи, що примусове виконання судового рішення у справі № 917/1340/22 у виконавчому провадженні передбачає передачу майна боржника на користь стягувача або може вплинути іншим чином на майнові активи боржника, то скаргу стягувача на дії Київського ВДВС у цій справі необхідно розглядати в межах справи № 917/867/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» ().

В частині 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

З огляду на викладене, матеріали справи № 917/1340/22 та скарга Комунального підприємства "Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради" на дії Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підлягають передачі за підсудністю для розгляду в межах справи про банкрутство № 917/867/23, яка перебуває у провадженні Господарського суду Полтавської області.

Керуючись статтями 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи № 917/1340/22 та матеріали скарги Комунального підприємства "Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради" на дії Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - передати для розгляду в межах справи № 917/867/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» (), яка розглядається Господарським судом Полтавської області.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Ухвала підписана суддею 20.11.2023.

Суддя Погрібна С.В.