ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

24.11.2023 м.Дніпро Справа № 908/946/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колег суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач)

суддів: Чередко А.Є., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Рассвет" на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.07.2023 (суддя Зінченко Н.Г., повний текст якого підписаний 10.07.2023) у справі № 908/946/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" м.Запоріжжя

до відповідача Акціонерного товариства "Рассвет" м. Запоріжжя

про стягнення 129954,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання", м. Запоріжжя до Акціонерного товариства "Рассвет", м. Запоріжжя про стягнення 129954,87 грн., з яких: 124249,12 грн. основного боргу за поставлену електричну енергію, 4317,70 грн. інфляційних втрат та 1388,05 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 11569 від 01.07.2021 в частині повної та своєчасної оплати поставленої в період з січня по липень 2022 року електричної енергії в загальному розмірі 34205 кВт/год на загальну суму 124249,12 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.07.2023 у справі № 908/946/23 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Рассвет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" 124 249 грн. 12 коп. основного боргу за поставлену електричну енергію, 4 317 грн. 70 коп. інфляційних втрат, 1 388 грн. 05 коп. 3 % річних та 2 684 грн. 00 коп. судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство "Рассвет", в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Одночасно, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що апелянт не приймав участь у розгляді справи, повістки та процесуальні документи не отримував, а з повним текстом рішення ознайомився 26.09.2023 при ознайомленні з матеріалами справи, що підтверджується розпискою в заяві про ознайомлення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), судді - Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 25.10.2023 здійснено запит матеріалів справи із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

07.11.2023 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Розглянувши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний господарський суд дійшов висновку про неповажність підстав пропуску такого строку, тому ухвалою суду від 07.11.2023 залишив апеляційну скаргу без руху із наданням скаржнику строку на подання нового клопотання про поновлення строку, із зазначенням інших причин такого пропуску; додатково зазначено про необхідність подати дані щодо наявності /відсутності електронного кабінету у відповідача, адвоката відповідача у системі ЄСІТС.

Копію ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 07.11.2023 надіслано 09.11.2023 на адресу апелянта, що розміщена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та зазначена ним самим у апеляційній скарзі: 69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд.15-А, доказів отримання якої матеріали справи не містять.

Додатково зазначену ухвалу направлено до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" представника відповідача - адвоката Калініної-Заєць Юлії Михайлівни, та доставлено 07.11.2023 о 19:53 годині.

За приписами ч.7 ст.242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Відтак, з урахуванням норм абз.2 ч.6 ст.242 ГПК України, недоліки скарги мали бути усунені апелянтом у строк до 20.11.2023 (оскільки 18 та 19 листопада вихідні дні).

14.11.2023 до суду апеляційної інстанції надійшла заява апелянта, у якій він, на виконання ухвали суду від 07.11.2023, зазначив про наступне:

- 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», таким чином, зміни у законодавство щодо обов`язкової реєстрації електронного кабінету юридичною особою, внесено після ухвалення оскаржуваного рішення, а тому з його наявністю і матеріалами справи апелянт ознайомився тільки в суді;

- всупереч пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України позивачем у позовній заяві не наведені будь-які дані засобів зв`язку із апелянтом, позивач навіть не зазначив що вони йому не відомі. При цьому, сам позивач разом з позовною заявою надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо відомостей відповідача (а.с. 43), так, відповідно до відомостей засобами зв`язку є наступні номери: НОМЕР_1 ; НОМЕР_4 та факс НОМЕР_2 , але, всупереч відомим засобам зв`язку при надсиланні позову до відповідача в реєстрі відправлень (а.с.9) позивач зазначає номер телефона - НОМЕР_3 , який взагалі не має жодного відношення до засобів зв`язку апелянта;

- у наданому позивачем реєстрі зазначається номер трекінгу щодо надсилання позову до суду, але відповідно до інформації з сайту «Укрпошта» відомості щодо надсилання такого поштового відправлення № 095 взагалі відсутні;

- ухвалу суду про відкриття провадження у справі апелянт не отримав, оскільки його не повідомлено за допомогою смс повідомлення про те, що на відділені поштового зв`язку «УКРПОШТА» зберігається поштове відправлення. Так, відповідно до позначки позначеної на поштовому конверті (а.с.55) він був повернутий на адресу Господарського суду Запорізької області із відміткою «Із закінченням терміну зберігання»; повний текст оскаржуваного рішення апелянт теж не отримав, поштовий конверт був повернутий до Господарського суду Запорізької області із позначкою «Із закінченням терміну зберігання» (а.с. 71);

- посилається на те, що у процесуальних кодексах зазначено, що повістка або судове рішення є врученим за наявності відповідної розписки або відмітки Укрпошти про відмову від отримання чи про відсутність особи за адресою місцезнаходження (місця проживання). Тобто, за наявності будь-яких інших відміток, зокрема, таких як «за закінченням терміну зберігання», «інші причини» тощо, ці документи вважаються неврученими. Зауважує, що вказані обставини підтверджується практикою Верховного Суду, у цивільній, адміністративній і навіть, господарській юрисдикції (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17-ц (цивільна юрисдикція), Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (постанова від 06.09.2019 у справі № П/811/13/17), Великої Палати Верховного Суду у господарській юрисдикції від 12.02.2019 у справі № 906/142/18).

Звертає увагу суду, що у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 також зазначено про те, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією Російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина 3). Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу (частина 4).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Розглянувши клопотання апелянта із зазначенням інших підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний господарський суд визнає підстави, зазначені скаржником у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, неповажними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, в обґрунтування нових підстав для поновлення строку апелянт посилається на те, що:

- його не повідомлено за допомогою смс повідомлення про те, що на відділені поштового зв`язку «УКРПОШТА» зберігається поштове відправлення, при цьому, позивачем у позові не зазначені засоби зв`язку відповідача або те, що вони йому не відомі;

- при надсиланні позову до відповідача в реєстрі відправлень (а.с.9) позивач зазначив номер телефона - відповідача, який взагалі не має жодного відношення до засобів зв`язку апелянта, наведених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- зазначений номер трекінгу щодо надсилання позову до суду, але відповідно до інформації з сайту «Укрпошта» відомості щодо надсилання такого поштового відправлення № 095 взагалі відсутні;

- судом відкрито провадження у справі, попри відсутність засобів зв`язку та відсутності доказів надсилання позову відповідачу;

- жодний процесуальний документ суду, зокрема і оскаржуване рішення, відповідачу не вручений, оскільки відмітка «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про належне вручення відповідачу, що підтверджено практикою Верховного Суду різних юрисдикцій.

Щодо поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Так, рішення господарського суду від 10.07.2023 ухвалено в порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) сторін 10.07.2023, отже, строк на апеляційне оскарження, визначений законодавством, сплив 31.07.2021 (включно, оскільки 30.07.2023 - неділя, вихідний день). Зі скаргою апелянт звернувся 16.10.2023, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Матеріалами справи підтверджено вчасне направлення рішення відповідачу - 11.07.2023, рекомендованою кореспонденцією та його повернення до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

При цьому, доводи апелянта стосовно не зазначення засобів зв`язку у позові, відсутність інформації на сайті АТ «Укрпошта» щодо трекінгу поштового відправлення, відкриття провадження судом за відсутності належних, на думку відповідача, доказів направлення йому позову, й неотримання процесуальних документів суду, колегія суддів відхиляє, з урахуванням наступного.

Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти. При цьому, не зазначення позивачем цих даних, якщо вони йому невідомі або відсутність відмітки про необізнаність із їх наявністю не є безумовною підставою для залишення позову без руху або його повернення.

За приписами п.1 ч.1 ст.164 ГПК України (в редакції на час звернення позивача з позовом) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з ч.1 ст.172 ГПК України (в редакції на час подання позову) позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до приписів частини 3 статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок", підпункту 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (в редакції чинній на час подання позову), опис вкладення у цінний лист не може бути належним доказом надіслання відповідних документів, оскільки підтвердженням надання послуг поштового зв`язку може бути квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Отже, враховуючи наведені положення законодавства, належними доказами відправлення стороні кореспонденції вважаються фіскальний чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкту поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, а також опис вкладення у цінний лист, яким підтверджується перелік документів, що були відправлені.

Позивачем в якості доказів направлення позову позивачу надано опис вкладення у цінний лист на адресу відповідача від 20.03.2023, список згрупованих поштових відправлень від 20.03.2023 та фіскальний чек від 20.03.2023. Отже, позивачем надані вичерпні докази направлення позову відповідачу, передбачені нормами чинного на день подачі позову законодавства.

Наведеним спростовуються доводи апелянта про неподання позивачем належних доказів направлення позову на його адресу.

За змістом ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку (ст.93 ЦК України).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 69059, м.Запоріжжя, вул. Парамонова, буд.15-А.

Згідно з п.94 Правил надання послуг поштового зв`язку (в редакції на момент розгляду справи в суді першої інстанції) порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил.

Згідно з п.99, 992 Правил рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

За умовами п.116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

За письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" або "Адміністративна послуга" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 99-3, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Таким чином, для вручення рекомендованих поштових повідомлень не передбачено застосування повідомлення адресата про його надходження за допомогою смс повідомлення (на відміну від реєстрованих поштових відправлень), чим спростовуються доводи апелянта про невідповідність телефонних номерів, вказаних у згрупованому реєстрі, тим, що зазначені у ЄДР, не повідомлення його в телефонному режимі поштою про надходження на його адресу рекомендованих повідомлень.

При цьому, інформація про наявність та стан пересилання поштових відправлень на сайті АТ «Укрпошта» постійно оновлюється й зберігається в системі протягом 6 місяців з моменту реєстрації (про що зауважено при перевірці трекінгу відправлень). Отже, для позову, поданого у березні цей строк сплив у вересні, відтак, доводи апелянта про відсутність даних за трек-номером № 095 (щодо направлення йому позову позивачем) є безпідставними.

Згідно із положеннями частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Системний аналіз статті 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (зазначена правова позиція є сталою у господарському процесі та викладена у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі № 910/18543/21, від 13.06.2023 у справі №911/2735/21).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 24.04.2021 у справі №910/11849/20, від 07.09.2022 у справі №910/10569/21, від 13.06.2023 у справі №911/2735/21).

Колегія суддів акцентує, що апелянт є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, частини першої, пункту 10 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил.

Отже, вказане дає підстави вважати, що така адреса відповідача є актуальною, а відтак саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

Відповідач, зазначеного обов`язку не дотримався, не забезпечив вчасне отримання за адресою свого місцезнаходження кореспонденції, як від позивача позову, так і від суду (процесуальних документів), у зв`язку з чим, колегія суддів констатує про свідомі дії відповідача, що відноситься до суб`єктивних обставин, а не об`єктивних і непереборних, які завадили вчасно оскаржити рішення суду, а тому не можуть бути віднесені до поважних.

Звідси, суд апеляційної інстанції зазначає, що в обґрунтування інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження скаржником не зазначено обставин, які можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних обставин, що зумовили пропуск встановленого строку на апеляційне оскарження рішення суду; такі обставини фактично зводяться до неотримання процесуальних документів від суду, оцінка таким діям відповідача надана при розгляді нового клопотання, а тому такі дії відповідача й обставини не визнається судом поважними.

Щодо посилання на практику Верховного Суду, то господарський процес відрізняється від цивільного та адміністративного, зокрема, суб`єктним складом, відтак, наведені апелянтом постанови не є релевантними для цієї справи. Щодо посилання на постанову у господарській юрисдикції від 12.02.2019 у справі № 906/142/18, то обставини у наведеній апелянтом і даній справі відрізняються, а тому не можуть бути застосовані до цієї справи, при цьому численною судовою практикою Верховного Суду у господарській юрисдикції викладена нова позиція щодо вручення процесуальних документів юридичній особі, яку застосовано при розгляді нового клопотання апелянта.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що клопотання Акціонерного товариства "Рассвет" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду не підлягає задоволенню, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 260, пунктом 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Рассвет" на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.07.2023 у справі №908/946/23.

Апеляційну скаргу №б/н, без дати з додатком на 14 аркушах, в тому числі платіжна квитанція від 16.10.2023 про сплату 4026,00 грн повернути представнику апелянта, якою скаргу подано, - адвокату Калініній-Заєць Ю.М.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя А.Є. Чередко

Суддя Ю.Б. Парусніков