ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2023 р. Справа№ 911/2739/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Шапрана В.В.

Корсака В.А.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023

у справі № 911/2739/22 (суддя: Рябцева О.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Садівницького товариства «Вега»

про визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування реєстраційної дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Садівницького товариства «Вега», в якому просить визнати недійсними рішення Загальних зборів членів Садівницького товариства «Вега», оформлені протоколом № 1 від 22.05.2022 та скасувати реєстраційну дію № 005005118 від 01.06.2022 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», а саме: зміна керівника, зміна установчих документів, зміна інформації для здійснення зв`язку та зміна особи, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи або відомостей про таку особу, проведену приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Холод Оленою Вікторівною.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що рішення Загальних зборів членів СТ «Вега», оформлені протоколом № 1 від 22.05.2022, прийняті неправомірно та є недійсними з огляду на те, що загальні збори членів СТ «Вега» під головуванням ОСОБА_10 скликані та проведені з грубим порушенням вимог Закону України «Про кооперацію» та положень статуту СТ «Вега».

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2739/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Садівницького товариства «Вега» про визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування реєстраційної дії відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд зазначив, що рішення загальних зборів СТ «Вега» від 22.05.2022 прийняті за наявності кворуму для проведення загальних зборів. Зауважив, що позивач не набув членства в СТ «Вега» ні у порядку, встановленому законом, і у порядку, встановленому статутом СТ «Вега». Наголосив, що вимоги учасника товариства про визнання недійсним рішення органу управління товариства не підлягають задоволенню, якщо на момент його прийняття позивач ще не набув статусу учасника товариства, оскільки його корпоративні права не могли бути порушеними.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2739/22 та прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а саме - положення ст. 15 Закону України «Про кооперацію», які визначають вимоги до скликання та проведення загальних зборів , а також правові висновки Верховного Суду щодо недійсності рішень загальних зборів членів кооперативу, які прийняті за відсутності кворуму та з порушенням порядку їх скликання. Скаржник зазначає, що членство позивача в СТ «Вега» підтверджується насамперед членською книжкою, яка містить підпис голови правління та печатку товариства. Вказує на те, що ініціативна група не зібрала достатньої кількості голосів членів СТ «Вега» для висунення вимоги до Правління про скликання позачергових зборів. Наголошує, що суд не встановив дійсну кількість членів СТ «Вега» на час проведення Загальних зборів членів кооперативу 22.05.2022 та не звернув увагу на відсутність кворуму при проведенні таких зборів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 апеляційна скарга у справі № 911/2739/22 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Шапран В.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2739/22; розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2739/22 призначено на 16.10.2023, яке у подальшому було відкладено на 06.11.2023; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання, протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

11.10.2023 на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свої доводи обґрунтовує тим, що наявність у позивача членської книжки садівника, не може бути беззаперечним доказом набуття членства у СТ «Вега». Зауважує на необґрунтованості доводів позивача щодо порушення порядку скликання Загальних зборів членів СТ «Вега», оскільки такі збори скликались колишнім головою правління, а не ініціативною групою, як про це помилково зазначає скаржник. Нагшолошує, що висновок суду першої інстанції про те, що рішення Загальних зборів СТ «Вега» від 22.05.2022 було прийнято за наявності кворуму, є законним та підтверджується наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Також, 16.10.2023 до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивач, зокрема, вказує на помилковість доводів відповідача про необхідність надати додаткові докази членства, оскільки сама лише членська книжка - достатній доказ членства позивача в СТ «Вега». Підкреслює, що відповідачем не доведено наявності кворуму під час проведення Загальних зборів товариства 22.05.2022.

Крім того, 06.11.2023 позивачем подано клопотання про долучення до справи копій квитанцій про сплату членських внесків та виписки з банківського рахунку ОСОБА_2 від 18.10.2023 та врахувати їх при апеляційному розгляді.

Статтею 80 ГПК України чітко врегульовано порядок і строки подання доказів учасниками справи.

Так, згідно з частинами 1-3 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини 4, 5 статті 80 ГПК України).

У розумінні наведених положень докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем суду та належним чином обґрунтована.

У свою чергу, статтею 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз положень статей 80 та 269 ГПК України свідчить, що докази, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на учасника справи покладено обов`язок подання таких доказів. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Отже, така обставина як відсутність існування доказів на момент звернення до суду з відповідним позовом взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення наведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17.

Частиною 8 статті 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Водночас, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції

Відтак, суд апеляційної інстанції не вправі надавати оцінку вказаним доказам під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, так як наведені у них обставини не були відомі суду під час розгляду спору по суті у суді першої інстанції, а отже не можуть впливати на оцінку законності чи обґрунтованості рішення.

На переконання колегії суддів, така обставина, як необхідність подання нових доказів у суді апеляційної інстанції на спростування позиції іншої сторони, викладеної у позовній заяві чи у відзиві, не може бути визнана поважною причиною неподання доказів у встановлений процесуальний строк.

Позивач не обґрунтував належним чином причин неподання вказаних доказів до суду першої інстанції, враховуючи, що відповідач подавав до суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі, яке було обґрунтовано тим, що між позивачем та СТ «Вега» відсутні правовідносини, як між членом товариства і товариством, а тому відсутній предмет спору.

Відповідно до положень статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, надані позивачем нові докази не приймаються судом, оскільки прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів на стадії апеляційного провадження, за відсутності визначених статтею 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто, без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює позивачу більш сприятливі, аніж відповідачу, умови в розгляді конкретної справи.

Позивач та його представники в судовому засіданні 06.11.2023 вимоги апеляційної скарги підтримали, просили рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представники відповідача в судовому засіданні 06.11.2023 проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 08.02.1996 Броварською районною державною адміністрацією Київської області було зареєстроване Садівницьке товариство «Вега» (код 23570088).

Рішенням загальних зборів членів СТ «Вега», оформленим протоколом № 1 від 16.11.1995, затверджено правління СТ «Вега» у складі 7 чоловік: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та затверджено головою правління СТ «Вега» ОСОБА_3

09.01.2022 голова правління СТ «Вега» ОСОБА_3 подав до загальних зборів заяву про звільнення його з посади. Оголошенням № 2, копія якого наявна у справі, 12.01.2022 голова правління СТ "Вега" сповістив про скликання позачергових загальних зборів з порядком денним, що включав в себе прийняття статуту в новій редакції, звіт голови про свою діяльність в зв`язку з поданням заяви про добровільне складання повноважень голови, обрання нового голови правління, обрання членів правління та обрання членів ревізійної комісії. Підготовку та проведення зборів голова правління запропонував доручити ініціативній групі, до складу якої відповідно до оголошення могли увійти бажаючі. Обрання керівника ініціативної групи запропоновано здійснити 16.01.2022 о 12:00.

Матеріали справи містять копію повідомлення про проведення загальних зборів 22.05.2022 об 11:00 в селі Пухівка на другому поверсі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». До вказаного повідомлення внесено проект питань порядку денного загальних зборів та пропозиції, що вносяться на голосування.

Ініціативною групою в повідомленні про проведення зборів запропоновано: обрати голову загальних зборів членів СТ «Вега» ОСОБА_10 та секретаря ОСОБА_11 ; приймати рішення шляхом поіменного голосування у листку для голосування, що має бути зафіксовано в протоколі зборів; внести зміни до статуту СТ «Вега», затвердити та підписати його нову редакцію; припинити повноваження попереднього складу правління та повноваження голови правління; обрати та затвердити склад правління (включно з головою правління) у кількості семи осіб (в повідомленні наведено перелік таких осіб з зазначенням належності їм певної ділянки); обрати головою правління ОСОБА_10 ; припинити повноваження попереднього складу ревізійної комісії та затвердити новий склад у кількості трьох осіб (в повідомленні наведено перелік таких осіб з зазначенням належності їм певної ділянки); уповноважити голову загальних зборів провести державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу; затвердити кошторис СТ "Вега" за 12 місяців (плановий).

У преамбулі протоколу № 1 загальних зборів членів СТ «Вега» від 22.05.2022 вказано, що у загальних зборах прийняли участь 201 член СТ «Вега», що складає 53 % від загальної кількості членів. Зазначено, що відповідно до установчих документів СТ «Вега» кількість членів товариства - 377, тож кворум дотримано, збори правомочні.

В протоколі зафіксований розгляд порядку денного та підсумки голосування членів товариства по кожному з питань:

- питання 1: вирішили обрати головою зборів ОСОБА_10 (199 підтримали, 2 заперечили);

- питання 2: внесли зміни до статуту, виклали його в запропонованій редакції (198 підтримали, 3 заперечили);

- питання 3, 3.1, 3.2: припинили повноваження попереднього складу Правління СТ «Вега», голови правління та ревізійної комісії, обрали та затвердили новий склад правління, голову правління та ревізійну комісію (199 підтримали, 2 заперечили).

- питання 4: уповноважили голову загальних зборів провести державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу (199 підтримали, 2 заперечили);

- питання 5: затвердили кошторис СТ «Вега» на 12 місяців (плановий) (195 підтримали, 6 заперечили).

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02.06.2022 приватним нотаріусом Холод О.В. проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - СТ «Вега», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 005005118, а саме: зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою; зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміна установчих документів; зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про кооперацію» визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу повинен містити такі відомості, зокрема: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження; мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати; форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов`язаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів; умови і порядок повернення паю.

У поданих до суду заявах по суті справи позивач стверджує, що кількість учасників СТ «Вега» становить 400 осіб.

Позивач наполягав на тому, що згідно з оновленим списком станом на 22.09.2013 кількість членів СТ «Вега» становила 400 осіб, натомість відповідачем під час проведення загальних зборів 22.05.2022 було виключено 44 члени СТ «Вега». У свою чергу, стверджуючи про те, що позивач є членом СТ «Вега», він посилається на рішення правління № 2 від 22.09.2013 та на наявність у нього членської книжки садівника.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про кооперацію» кооперація базується на таких основних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва; рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос); вільного вибору напрямів і видів діяльності; демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності.

Відповідно до частини 6 статті 7 Закону України «Про кооперацію» при створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами.

Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» визначено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності.

Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.01.2022 учасниками СТ «Вега» є 377 фізичних осіб згідно зі списком від 30.11.2007, що також підтверджується наявною в матеріалах справи заявою свідка - голови правління СТ «Вега» ОСОБА_10 .

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: перелік засновників та учасників (крім учасників громадських організацій, акціонерних товариств, товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, частки яких обліковуються в обліковій системі часток, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, благодійних фондів та політичних партій) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновником є фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновником є юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у зв`язку з державною реєстрацією.

Позивачем до позовної заяви додано рішення правління СТ «Вега» від 22.09.2013 № 2, пунктом 1 якого прийнято у члени товариства нових власників земельних ділянок на підставі поданих заяв, виключено з членів товариства попередників по пункту 2.6 статуту товариства та затверджено список членів товариства станом на 22.09.2013.

Так, відповідно до списку членів СТ «Вега» власників садових ділянок станом на 22.09.2013, який є додатком № 1 до рішення правління від 22.09.2013, СТ «Вега» налічувало 400 членів, в якому за порядковим номером 370 значиться ОСОБА_1 .

В матеріалах реєстраційної справи СТ «Вега» відсутні як рішення правління СТ «Вега» від 22.09.2013 № 2, так і список членів товариства станом на 22.09.2013.

Отже, матеріали справи не містять доказів подання відповідачем оновленого списку учасників СТ «Вега» станом на 22.09.2013 на реєстрацію та внесення відповідних змін про кількісний склад учасників товариства.

Суд враховує, що обставини щодо кількісного складу членів СТ «Вега» згідно зі списками станом на 30.11.2007 та 22.09.2013 суперечать даним матеріалів реєстраційної справи СТ «Вега», які надійшли до суду на виконання вимог ухвали суду.

Так, відповідно до протоколу № 2009/1 від 14.06.2009, що міститься в матеріалах реєстраційної справи, кількість членів товариства становила 328 осіб. За відомостями, наявними у списку членів присутніх на зборах 14.06.2009, кількість садових ділянок згідно статуту дорівнює 377. Водночас, ділянку № 111 ліквідовано та додатково створено ділянки № 398, № 17 та № 294а. Внаслідок чого фактична кількість ділянок на той момент становила вже 379. В цьому ж списку зазначено, що 51 член товариства вибув з членів в силу різних причин (дарування, продаж, смерть), а нові власники ділянок до товариства не вступали або вже були членами товариства.

Таким чином, фактична кількість членів товариства за цих умов станом на 14.06.2009 становила 328 осіб.

Шляхом співставлення наявних у справі доказів, таких як список учасників загальних зборів за 14.06.2009 та заяви голови правління від 14.01.2022 місцевий господарський суд, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, встановив наступне. В заяві вказано, що ОСОБА_5 помер, а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продали свої ділянки та вибули з товариства. Відповідно до списку від 14.06.2009 ОСОБА_5 був власником ділянки № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 - ділянки № НОМЕР_2 , ОСОБА_7 - ділянки АДРЕСА_1 . В той же час, в тому самому списку проголосувавших на зборах від 22.05.2022, який надає відповідач, власниками ділянки № НОМЕР_2 вказано ОСОБА_12 , а власником ділянки № НОМЕР_1 - ОСОБА_13 .

Таким чином, за наведених обставин, зважаючи на факт вибуття з товариства як мінімум трьох осіб, кількість учасників товариства за підрахунками суду вже становила 325 осіб (328-3).

Вказана кількість членів товариства у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», не змінювалась з 14.06.2009, відповідно, станом на 22.05.2022 фактична кількість членів товариства становила 325 осіб.

Отже, враховуючи кількість присутніх членів СТ «Вега» на загальних зборах 22.05.2022 - 201, рішення загальних зборів СТ «Вега» 22.05.2022 прийняті за наявності кворуму для проведення загальних зборів.

При цьому, скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної ним нібито фактичної кількості членів товариства станом на 22.05.2022.

Крім того, доводи позивача про те, що 14 осіб від вказаних в протоколі 201 особи не мали права голосувати на Загальних зборах, жодним чином не спростовують встановлені вище обставини наявності кворуму для проведення відповідних зборів (половини від 325 осіб - членів товариства).

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції щодо відсутності доказів членства позивача в СТ «Вега», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про кооперацію» (у редакції, що діяла станом на 22.09.2013 - дата, як стверджує позивач, його вступу до СТ «Вега») вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом.

Місцевий господарський суд зазначив, що надане позивачем рішення правління СТ «Вега» від 22.09.2013 № 2 оформлено з порушенням вимог пункту 2.3 статуту СТ «Вега», затвердженого протоколом загальних зборів членів СТ «Вега» № 1 від 16.11.1995, яким регламентовано прийняття правлінням рішення про вступ громадян у члени СТ «Вега» у формі протоколу, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що 22.09.2013 відбулось саме засідання правління СТ «Вега» і рішення, прийняті правлінням, оформлені відповідним протоколом.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не набув членства в СТ «Вега» ні у порядку, встановленому законом, ні навіть у порядку, встановленому статутом СТ «Вега».

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що у позивача відсутня можливість впливати на форму прийняття рішень СТ «Вега» та вчиняти додаткові дії, крім подання заяви та отримання членської книжки для підтвердження його членства в кооперативі.

При цьому, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказав, що спочатку претендент на вступ до Товариства зобов`язаний сплатити вступний внесок, після чого Правлінням приймається відповідне рішення у формі протоколу і лише після цього йому видається членська книжка садовода.

Вказане, на переконання колегії суддів, підтверджує доводи позивача про його правомірне очікування щодо членства в СТ «Вега» на підставі членської книжки, отриманої за результатами поданої ним заяви.

У контексті наведеного, колегія суддів звертає увагу, що усталеною є практика, відповідно до якої членська книжка садівника визнається тим документом, який підтверджує, що певна особа є членом садівничого кооперативу. Зокрема, у постановах від 20.07.2021 у справі №916/1178/20, від 25.10.2019 у справі №509/1760/16-ц, від 24.06.2021 у справі №916/3581/19 Верховний Суд вважав доведеною обставину того, що особа є членом садівничого кооперативу, якщо була надана книжка садівника. При цьому не вимагалось надання додаткових доказів, зокрема, документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку із зазначенням кадастрового номеру та інших.

Аналогічна правова позиція викладені також у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 916/700/21.

З урахуванням наведеного судова колегія суддів приходить до висноку про те, що позивач є членом Кооперативу з 22.09.2013 на підставі наданої ним "Членської книжки садівника (ділянка за № НОМЕР_3 площею 0,0900 га).

Доводи апелянта про те, що ініціативна група не мала передбачених Законом України «Про кооперацію» підстав для скликання позачергових зборів, колегією суддів оцінюються критично, оскільки фактично скликання загальних зборів відбулось шляхом розміщення оголошення 12.01.2022 за підписом голови правління і він в такому випадку постає ініціатором цих зборів та створює цю ініціативну групу. Враховуючи те, що голова правління на той момент вже висловив бажання звільнитися зі своєї посади, то у такому випадку відповідно до принципів кооперації та статуту він мав право на перехід з керівництва товариства до простого учасника. Він також мав право доручити організацію та проведення зборів іншим учасникам товариства. Ініціативна група вже за дорученням голови правління сповістила про дату проведення зборів та інші деталі, як це і було запропоновано в оголошенні № 1 від 12.01.2022.

Крім того, твердження скаржника про те, що ч. 9 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» імперативно вимагає саме одномоментної присутності в одному місці усіх членів товариства є необґрунтованим, оскільки чинне законодавство не забороняє проведення голосування шляхом письмового опитування.

Крім іншого, судова колегія звертає увагу на правову позицію щодо розглядів корпоративних спорів, яка висловлюється Верховним Судом, зокрема у постанові від 12.02.2020 у справі № 916/1253/19: під час розгляду корпоративних спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичної особи, господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення акціонера (учасника) можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) рішенням загальних зборів.

Верховним Судом вказано, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Згідно з положеннями статей 2, 4 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. При цьому, обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Також ухвалюючи рішення про задоволення такого позову одного із учасників товариства, суди мають враховувати, що інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників.

У постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №922/1671/16 та від 12.03.2019 у справі №904/9495/16 була викладена позиція, відповідно якої визнання судом недійсними рішень загальних зборів повністю, захищаючи порушені корпоративні права одного учасника товариства, може зачіпати корпоративні права інших учасників, відповідно порушується баланс інтересів учасників товариства, що має наслідком непропорційність втручання у правовідносини сторін та фактично є втручанням суду у господарську діяльність товариства.

Таким чином, з огляду на те, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження того, що збори відбулись за відсутності кворуму, про вирішення на зборах питань, що не входили до порядку денного, порушення положень Статуту та законів України про скликання чи проведення зборів, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, серед іншого, враховує, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).

Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а саме - положення ст. 15 Закону України «Про кооперацію», які визначають вимоги до скликання та проведення загальних зборів , а також правові висновки Верховного Суду щодо недійсності рішень загальних зборів членів кооперативу, які прийняті за відсутності кворуму та з порушенням порядку їх скликання, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2739/22 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати зі сплати судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2739/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 20.06.2023 у справі № 911/2739/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на ОСОБА_1 .

4. Справу № 911/2739/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.11.2023.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.В. Шапран

В.А. Корсак