ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
20.11.2023 Справа №905/1492/23
без виклику сторін, -
ВСТАНОВИВ:
За наслідками розгляду заяви б/н від 08.11.2023 про видачу судового наказу суд зазначає таке.
За приписом ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатом розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником; у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п.4); до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п.3); інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4).
Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, як на підставу вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський залізобетон» заборгованості в розмірі 7840,02 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» посилається на договір про постачання електричної енергії споживачу №704/2021-Е від 20.07.2021, обґрунтовуючи виникнення означеної заборгованості внаслідок неналежного виконання боржником за ним грошових зобов`язань, а саме в частині оплати поставленої електроенергії у червні 2022 року.
У якості доказів представлено суду у копіях: довідка про заборгованість за договором про постачання електричної енергії споживачу №704/2021-Е від 20.07.2021 станом на 05.11.2023; договір про постачання електричної енергії споживачу №704/2021-Е від 20.07.2021 з додатками №№1-3 до нього; заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.07.2021; перелік ЕІС-кодів точок обліку електроенергії за об`єктами споживача; роздруківка з електронної пошти заявника у якості доказів направлення боржнику актів, рахунків та листа про розірвання договору.
З наявних в матеріалах справи документів слідує, що заявлені вимоги не є достеменно такими, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.155 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги.
Така підстава для відмови у видачі судового наказу свідчить про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості здійснення господарських операцій саме у межах та на підставі договору, виникнення спірних правовідносин за таким, а відтак і обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.
Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст.15 Господарського процесуального кодексу України).
Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.
Заявником до матеріалів заяви не надано первинних документів (акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), рахунки), у яких зазначений фактичний обсяг спожитої електроенергії та вартість, у підтвердження безспірності вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» перед боржником.
Натомість, заявником надано лише докази на підтвердження направлення актів прийому-передачі наданих послуг та рахунків Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорський залізобетон» у вигляді роздруківок з електронної пошти. Проте з представлених суду документів не вбачається відправлення належним чином сформованого акту та рахунку за червень 2022 на адресу боржника.
Відтак не можна дійти висновку про наявність доказів отримання вищевказаних актів та рахунків на оплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський залізобетон».
Окрім цього, виходячи з п.4, п.5 комерційної пропозиції, п.5.9, п.5.15, п.6.2 договору розрахунок (оплата) здійснюється споживачем за фактичним обсягом споживання електричної енергії у розрахунковому періоді.
Заявником не підтверджено обсяг фактичного споживання електроенергії боржником в спірному періоді, докази на підтвердження фактичного споживання електроенергії боржником від оператора системи розподілу (передачі) електричної енергії до матеріалів заяви не додано.
З огляду на викладене, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п.8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України).
Судом не встановлено підстав для видачі судового наказу в порядку р.ІІ Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин заява б/н від 08.11.2023 про видачу судового наказу не підлягає задоволенню.
Одночасно суд звертає увагу заявника, що за приписами ч.2 ст.148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Керуючись п.8 ч.1, ч.2 ст.152, ч.1 ст.153, ч.2 ст.154, п.7 ч.1 ст.155, ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
2.Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 2-1, 8, 9 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим Кодексом, після усунення її недоліків.
3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку Господарського процесуального кодексу України.
Дата підписання ухвали 20.11.2023.

Суддя О.В. Кротінова