ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2300/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65107, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, )

до відповідача: Приватного підприємства Буд-Гарант Плюс (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Комкова, буд. 89, )

про стягнення 136000 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Фінєєв Д.С., діє в порядку самопредставництва

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства Буд-Гарант Плюс про стягнення 136000 грн., з яких: 68000 грн. штрафу та 68000 грн. пені.

Позовні вимоги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України обґрунтовані несплатою відповідачем штрафу згідно з рішенням адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій.

Ухвалою суду від 05.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.07.2023 о 15:30. Ухвалою суду від 04.07.2023 підготовче засідання призначено на 19.07.2023 о 15:30. У підготовчому засіданні 19.07.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 177 ГПК України про продовження строків підготовчого провадження на 30 днів та в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 06.09.2023 о 10:30. Ухвалою суду від 06.09.2023 відкладено підготовче засідання на 27.09.2023 об 11:45.

25.09.2023 за вх.№33313/23 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову та вказує, що штраф було накладено Херсонським обласним територіальним управління Антимонопольного комітету України та позивач посилаючись на розпорядження Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 №23-рп вказує, що 01.06.2020 Херсонське обласне територіальне управління припинене шляхом приєднання до Одеського обласного територіального управління Антимонопольного комітету України (яке в подальшому перейменоване в Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України) та справа щодо ПП Буд-Гарант Плюс передана йому на підставі акту приймання-передавання справ та документів від 24.11.2021; з вказаними твердженнями відповідач не погоджується та вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правонаступництва прав та обов`язків від Херсонського обласного територіального управління Антимонопольного комітету України; при реорганізації до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення; відповідач зауважує, що із даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Херсонське обласне територіальне управління Антимонопольного комітету України () на даний час не припинене та перебуває в стані припинення з 02.06.2020; у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості про правонаступництво Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України; на думку відповідача у даній справі позов подано неналежним позивачем, оскільки з даним позовом мала звернутись саме юридична особа, яка прийняла рішення про застосування штрафу і яка на момент подання даного позову не є припиненою, а саме: Херсонське обласне територіальне управління Антимонопольного комітету України.

25.09.2023 за вх.№33315/23 до суду від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності, прийнята судом до розгляду. У поданій заяві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із пропуском строку позовної давності та звертає увагу, що підставою заявлення вимоги про стягнення штрафу стало рішення №71/4-р/к від 11.02.2019 адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про накладення штрафу, тобто позивач мав звернутись з даним позовом не пізніше 11.02.2022; позовні вимоги у частині стягнення пені мотивовані несплатою штрафу та відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, таким чином строк нарахування пені обмежується шістьма місяцями; як вбачається зі змісту позовної заяви пеня нарахована за період: з 06.09.2019 по 20.11.2019, з 07.02.2020 по 26.04.2020, з 22.05.2020 по 28.09.2020, з 18.12.2020 по 01.05.2023, тобто, пеню нараховано за період, який перевищує 6 місяців та подано з пропуском річного строку позовної давності.

У підготовчому засіданні 27.09.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 18.10.2023 о 10:45. У підготовчому засіданні 18.10.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 08.11.2023 об 11:00.

У судовому засіданні 08.11.2023 представник позивача надав усні заперечення на заяву відповідача про застосування строків позовної давності та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У підготовчі та судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся шляхом направлення ухвал суду на юридичну адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; відповідачем надано письмову позицію щодо даної справи у вигляді письмових пояснень та заяви про застосування строків позовної давності. Таким чином, судом вжиті заходи належного повідомлення відповідача про розгляд судом господарської справи, час та місце судових засідань. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Справа №916/2300/23 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України та оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом та оголошеним загальнодержавним карантином, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 08.11.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

Рішенням адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.02.2019 №71/4-р/к у справі №1/2-18 визнано, зокрема, що Приватне підприємство Буд-Гарант Плюс вчинило порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю Департаментом ЖКГ та ПЕК Херсонської обласної державної адміністрації наступних робіт Каналізаційні очисні споруди в м. Генічеську - реконструкція (оголошення про проведення процедури закупівлі, опубліковане на сайті prozorro.gov.ua 11.10.2017, ідентифікатор закупівлі UA-2017-10-11-001950-а); за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини рішення, накладено на Приватне підприємство Буд-Гарант Плюс штраф у розмірі 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн.; визначено, що штраф підлягав сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Листом від 14.02.2019 №71-02/363 на адресу відповідача направлено до виконання копію рішення адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.02.2019 №71/4-р/к. В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про його отримання.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 у справі №923/330/19 за позовом Приватного підприємства Буд-Гарант Плюс до Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення від 11.02.2019 №71/4-р/к у справі №1/2-18 - відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 залишено без змін рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 у справі №923/330/19. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.05.2020 у справі №923/330/19 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства Буд-Гарант Плюс на рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 у справі №923/330/19.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 17.12.2020 №788-р Про перевірку рішення адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.02.2019 №71/4-р/к у справі №1/2-18 залишено рішення адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.02.2019 №71/4-р/к у справі №1/2-18 без змін.

Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 №23-рп, зокрема, припинено 01.06.2020 Херсонське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України () шляхом приєднання до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (); визначено Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 20992104) правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 21292403); змінено з 02.06.2020 найменування Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Південне міжобласне територіального відділення Антимонопольного комітету України.

В матеріалах справи наявний акт від 24.11.2021 приймання-передавання справ та документів, відповідно до якого на виконання розпорядження Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 №23-рп було передано голові Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, зокрема, справу №1/2-18.

Несплата відповідачем штрафу, встановленого рішенням адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.02.2019 №71/4-р/к у справі №1/2-18, стала підставою для звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про Антимонопольний комітет України Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, уповноважених з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України визначає, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Згідно зі ст. 25 Закону України Про Антимонопольний комітет України з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про: визнання недійсними нормативно-правових та інших актів, зокрема рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю чи розірвання угоди в разі невиконання ними у встановлені строки рішень органів Антимонопольного комітету України про скасування або зміну актів, прийнятих органами влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю, або про розірвання угоди; стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України; безоплатне вилучення товарів з неправомірно використаним позначенням та (або) копій виробів іншого суб`єкта господарювання; вилучення, накладення арешту на майно, документи, предмети, інші носії інформації у місцях проживання та інших володіннях особи; з інших підстав, передбачених законом.

Закон України Про захист економічної конкуренції визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 6 Закону України Про захист економічної конкуренції антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

За ст. 35 Закону України Про захист економічної конкуренції розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Згідно з п.п. 1, 6 ч.1 ст. 48 Закону України Про захист економічної конкуренції за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Згідно з ст. 51 Закону України Про захист економічної конкуренції порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За п.1 ч.1 ст. 52 Закону України Про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб.

Частино 2 ст. 52 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлено, зокрема, що за порушення, передбачені пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з наявних матеріалів справи, відповідач скористався правом на оскарження рішення адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.02.2019 №71/4-р/к у справі №1/2-18, проте, як встановлено судом, рішенням Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 у справі №923/330/19, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2020, у задоволенні позову Приватного підприємства Буд-Гарант Плюс про визнання недійсним рішення від 11.02.2019 №71/4-р/к у справі №1/2-18 відмовлено повністю. Окрім того, рішенням Антимонопольного комітету України від 17.12.2020 №788-р залишено рішення адміністративної колегії Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.02.2019 №71/4-р/к у справі №1/2-18 без змін.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, приймаючи до уваги те, що відповідачем не здійснено оплату штрафу в строк, що встановлений вимогами ч.3 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, доказів такої сплати матеріали справи не містять, з огляду на чинність рішення адміністративної колегії від 11.02.2019 №71/4-р/к у справі №1/2-18, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з відповідача 68000 грн. штрафу є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Іншого відповідачем не доведено.

Посилання відповідача на те, що позов подано неналежним позивачем, оскільки з даним позовом мала звернутись саме юридична особа, яка прийняла рішення про застосування штрафу і яка на момент подання даного позову не є припиненою, а саме: Херсонське обласне територіальне управління Антимонопольного комітету України, не приймаються судом до уваги, оскільки розпорядженням Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 №23-рп, зокрема, припинено Херсонське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України () шляхом приєднання до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 20992104) (змінено назву на Південне міжобласне територіального відділення Антимонопольного комітету України) із правонаступництвом всіх майнових прав та обов`язків Херсонського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 21292403). Окрім того, передача справи №1/2-18 до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України підтверджується наявним в матеріалах справи актом від 24.11.2021. Вказані обставини та наявні докази на переконання суду свідчать про перехід права на звернення до суду з даним позовом до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Таким чином, господарський суд зауважує, що вказані відповідачем обставини не спростовують позовних вимог по суті та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Підстави та умови нарахування пені в даному випадку визначаються статтею 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, яка встановлює як обов`язковість нарахування пені в разі несплати штрафу, так і правила обчислення її розміру та строки нарахування.

Відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок пені, суд вважає його обґрунтованим та таким, що здійснений відповідно до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з відповідача 68000 грн. пені в повному обсязі.

Посилання відповідача на невірно розраховану суму пені не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Розглянувши подану відповідачем заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 261, 267 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Подаючи до суду заяву про застосування строків позовної давності, відповідачем було вказано, зокрема, що згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки, отже враховуючи, що підставою для стягнення штрафу стало рішення від 11.02.2019, то на думку відповідача позивач мав звернутись з позовом не пізніше 11.02.2022.

Між тим, господарський суд зауважує, що відносини, пов`язані з притягненням до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом накладення штрафів та їх стягнення у судовому порядку органами Антимонопольного комітету України, не є господарськими (або цивільними) відносинами, оскільки в даному випадку орган Антимонопольного комітету України не виступає як суб`єкт господарсько-правових (або цивільно-правових) відносин, а реалізує повноваження, встановлені законодавством про захист економічної конкуренції.

Суд також приймає до уваги п.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів, де зазначено, що позовна давність за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах. З урахуванням приписів ч.2 ст. 1 Цивільного кодексу України правила позовної давності, передбачені цим Кодексом, не застосовуються (якщо інше не встановлено законом) до правовідносин, які виникають у зв`язку із застосуванням державними органами щодо підприємств, установ, організацій та громадян-суб`єктів підприємницької діяльності встановленої законодавством відповідальності за вчинення протиправних дій, у тому числі за порушення правил здійснення підприємницької діяльності (зокрема, й вимог конкурентного законодавства).

Господарський суд враховує, що цивільне законодавство не є складовою законодавства про захист економічної конкуренції, відносини сторін у цій справі не є цивільно-правовими у розумінні ст. 1 ЦК України, а тому й позовна давність як інститут цивільного права не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з Приватного підприємства Буд-Гарант Плюс 68000 грн. штрафу та 68000 грн. пені.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного підприємства Буд-Гарант Плюс (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Комкова, буд. 89, ) до Державного бюджету (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, Адміністративні штрафи та інші санкції) 68000 /шістдесят вісім тисяч/ грн. штрафу та 68000 /шістдесят вісім тисяч/ грн. пені.

3.Стягнути з Приватного підприємства Буд-Гарант Плюс (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Комкова, буд. 89, ) на користь Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65107, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ) 2684 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/ грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2023 р.

Суддя Ю.С. Бездоля