ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023м. ХарківСправа № 922/3967/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Міністерства юстиції України (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, ідентифікаційний код особи 00015622)
до 1) Громадської організації «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ ФОНД СПРИЯННЯ ПРАЦЕВЛАШТУВАННЮ» (Україна, 61052, Харківська область, місто Харків, вулиця Полтавський Шлях, будинок 22, ідентифікаційний код особи 38878848) 2) Комуністичної партії України (Україна, 04070, місто Київ, вулиця Борисоглібська, будинок 7, ідентифікаційний код особи 00049147)
про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації права власності
за участю представників:

позивача Колотілова Н. В.

відповідача-1 не з`явився

відповідача-2 не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Міністерство юстиції України з позовом до Громадської організації «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ ФОНД СПРИЯННЯ ПРАЦЕВЛАШТУВАННЮ», Комуністичної партії України та просить суд:

- визнати недійсним договір дарування нерухомого майна, а саме квартири, загальною площею 50,9 кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Леніна (вул. Бєльовська), буд 100, кв. З, м. Красноград, Харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 33, укладений 19.06.2015 між Комуністичною партією України (, вул. Борисоглібська, 7, м. Київ , 04070) та Громадською організацією «Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню» (, вул. Полтавський шлях, буд. 22, м. Харків, Харківська обл., 61052), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаражою І.П. та зареєстрований за № 1401.

- скасувати державну реєстрацію прав Громадської організації «Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню» (, вул. Полтавський шлях, буд. 22, м. Харків, Харківська обл., 61052) на нерухоме майно, а саме квартиру, здольною площею 50,9 кв. м. що знаходиться за адресою: вул. Леніна (вул. Бєльовська), буд. 100, кв. З, м. Красноград, Харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказує, що у 2014 році Міністерство юстиції України звернулось до суду з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України у зв`язку із порушенням партією статті 5 закону України «Про політичні партії в Україні», чинної на момент подання позовної заяви. Вказана справа розглядалась понад 8 років та рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі № 826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022, позов Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби безпеки України, Всеукраїнського об`єднання «Свобода», Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації «Воля-Громада-Козацтво», Української республіканської партії, ОСОБА_1 , за участю Офісу Генерального прокурора, про заборону діяльності політичної партії, задоволено. Заборонено діяльність Комуністичної партії України. Передано майно, кошти та інші активи Партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави. З метою повного та об`єктивного виконання рішення у справі № 826/9751/14, Міністерством юстиції було вжито заходів щодо моніторингу відповідних відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за результатами якого було встановлено, що у період з 11.07.2014 (дата ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 826/9751/14) по 29.06.2022 (дата ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду з питань забезпечення позову у справі № 826/9751/14), стосовно об`єктів нерухомого майна та земельних ділянок, які належали Комуністичній партії України та її структурним утворенням на праві власності було вчинено ряд договорів дарування об`єктів нерухомого майна. Так, зокрема, Комуністичною партією України відчужена квартира, загальною площею 50,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 33, яке відчужено на підставі договору дарування від 19.06.2015 № 1401, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаража І.П. Разом з цим, Мін`юст вважає, що укладення, зокрема, спірного Договору спрямовано не на реальне настання наслідків договору дарування, а має на меті уникнення передачі майна у державну власність. А отже, на думку заявника, договір дарування є фіктивним, а тому підлягає визнанню недійсним в судовому порядку, а спірне майно має бути повернено у власність КПУ і в подальшому передане державі.

Ухвалою суду від 11.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 03.10.2023 о 10:30, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи. Засідання відкладалося з 03.10.2023 по 16.10.2023, з 16.10.2023 по 30.10.2023.

Ухвалою від 30.10.2023 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.11.2023 р. о 11:15.

У призначене на 13.11.2023 судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі у призначене судове засідання не з`явилися, правом на участь представників у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, про розгляд справи та про час і місце проведення судових засідань повідомлявся судом шляхом направлення ухвал за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду були надіслані відповідачам за адресами, які вказані у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але не були отримані та повернулися до суду, про що свідчать довідки АТ «Укрпошта».

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

У 2014 році Міністерство юстиції України звернулось до суду з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України у зв`язку із порушенням партії статті 5 Закону України «Про політичні партії в Україні». 11.07.2014 Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження у справі № 826/9751/14 за позовом Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби безпеки України, Всеукраїнського об`єднання «Свобода», Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації «Воля-Громада-Козацтво», Української республіканської партії, ОСОБА_1 , за участю Офісу Генерального прокурора, про заборону діяльності політичної партії.

Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі № 826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022 задоволено позов Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служб безпеки України, Всеукраїнського об`єднання «Свобода», Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації «Воля-Громада-Козацтво», Української республіканської партії, ОСОБА_1 , за участю Офісу Генерального прокурора, про заборону діяльності політичної партії. Вказаним рішенням заборонено діяльність Комуністичної партії України , передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Згідно з пунктом 2 Порядку переходу у власність держави майна, коштів та інших активів забороненої судом політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2022 № 896 (Далі-Порядок), після набрання законної сили рішенням суду про заборону політичної партії, у резолютивній частині якого зазначено про передачу майна політичної партії у власність держави, Мін`юст вживає заходів до розшуку майна політичної партії, зокрема за відомостями єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Мін`юст.

Міністерством юстиції було видано наказ від 07.11.2022 № 4964/5 «Про затвердження Переліку майна, коштів та інших активів забороненої судом Комуністичної партії України (ідентифікаційний код 00049147), її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень, що передається у власність держави».

У ході виконання Мін`юстом судового рішення в частині передачі майна, коштів та інших активів Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави встановлено, що після подання позовної заяви Мін`юсту Комуністична партія України (, вул. Борисоглібська, 7, м. Київ, 04070) (далі - Партія) відчужила належне їй майно на користь Громадської організації «Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню» (, вул. Полтавський шлях, буд. 22, м. Харків, Харківська обл., 61052) (далі - Громадська організація) на підставі договору дарування, який є фіктивним на думку позивача.

Проведеним моніторингом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявлено, що після відкриття провадження у справі № 826/9751/14 Комуністичною партією України та її підпорядкованими організаціями відчужено близько 150 об`єктів нерухомості, в тому числі і спірне майно, шляхом укладання договорів дарування. Громадська організація, керівником якої є член Партії, безоплатно отримала 5 об`єктів нерухомого майна на території Харківської області, в тому числі і спірне майно. Зазначене дає підстави вважати, що наведені дії, зокрема і спірний правочин, спрямований не на реальне настання наслідків договору дарування, а для уникнення настання наслідків заборони діяльності Партії.

Так, опрацюванням відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що після відкриття 11.07.2014 судом провадження в адміністративній справі про заборону Партії Комуністичною партією України відчужено близью 150 об`єктів нерухомого майна, в тому числі квартира, загальною площею 50,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 33 (далі - спірне майно), яке відчужено на підставі договору дарування від 19.06.2015 № 1401, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаражею І.П. Згідно із інформацією, отриманою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна від 15.08.2023 № 342884759, набувачем спірного майна на підставі спірного Договору, стала Громадська організація «Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню», керівником якої є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Відповідно до відомостей Єдиного реєстру громадських формувань ОСОБА_2 є членом керівних органів Харківської обласної організації Комуністичної партії України (). Таким чином, за твердженням позивача, є підстави вважати, що у даному випадку сторони правочину знали заздалегідь, що такий Договір не буде виконаний, що він має інші цілі, ніж передбачені цим Договором, тобто між відповідачами умисно укладено фіктивний правочин. Відтак, наведене свідчить, що укладення, зокрема, спірного Договору спрямовано не на реальне настання наслідків договору дарування, а має на меті уникнення передачі майна у державну власність. Укладення спірного Договору було спрямоване на завдання шкоди інтересам кредиторів, їх майновим правам, адже правочин відбувся після відкриття провадження у справі № 826/9751/14, та був спрямований на зменшення свого майна з метою приховування його від звернення стягнення кредиторів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені положеннями статті 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У силу приписів статті 215 ЦК України недодержання особою при вчиненні правочину наведених вимог є правовою підставою для визнання його недійсним у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Після подання позовної заяви Мін`юсту про заборону політичної партії Комуністична партія України відчужила належне їй майно на користь Громадської організації «Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню» на підставі договору дарування від 19.06.2015 квартири, загальною площею 50,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -33. Набувачем спірного майна на підставі спірного Договору, стала Громадська організація «Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню», керівником якої є ОСОБА_2 .

За умовами вказаного договору Комуністичною партією України безоплатно було передано належне їй нерухоме майно.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише "про людське око", знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином.

Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину (висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено висновок, що "позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якого може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним".

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 405/1 820/17 (провадження № 61-2761св19) зазначено, що "однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку). Боржник (дарувальник), який відчужує майно на підставі безвідплатного договору на користь своєї матері після пред`явлення до нього позову банку про стягнення заборгованості, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Наявність умислу у сторін угоди означає, що вони усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність угоди, що укладалася, та сторони прагнули або свідомо допускали ненастання правових наслідків, обумовлених договором.

Судом встановлено, що рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі № 826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022 задоволено позов Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служб безпеки України, Всеукраїнського об`єднання «Свобода», Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації «Воля-Громада-Козацтво», Української республіканської партії, ОСОБА_1 , за участю Офісу Генерального прокурора, про заборону діяльності політичної партії. Вказаним рішенням заборонено діяльність Комуністичної партії України , передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Частиною другою ст.21 Закону України «Про політичні партії в Україні» у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі № 826/9751/14, було встановлено, що заборона діяльності політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск керівних органів, обласних, міських, районних організацій політичних партій, її первинних осередків та інших структурних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії.

При цьому частиною 3 ст.105 ЦК України у редакції, яка діяла на момент відкриття провадження у справі № 826/9751/14, визначено, що суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до Цього кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Розгляд справи № 826/9751/14 тривав з 2014 року. Суд приймає до уваги, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони політичних партій" від 03.05.2022, який набрав чинності 18.05.2022, внесено зміни, зокрема, до Закону України "Про політичні партії в Україні". Статтю 21 Закону доповнено частиною четвертою, згідно з якою у разі заборони судом політичної партії майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень переходять у власність держави, про що зазначається у рішенні суду.

Ураховуючи пряму військову агресію з боку Російської Федерації, зважаючи на антиукраїнську політичну та організаційну діяльність, пропаганду війни, реальні загрози порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підриву її безпеки, а також дії, спрямовані на незаконне захоплення державної влади, демонстрацію проявів колабораціонізму, насильства, поширення відомостей про виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, діяльність Комуністичної партії України, її структурних утворень 05.07.2022 судом заборонено. Передано майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави. Наслідки прийняття судового рішення про заборону діяльності Партії варто розуміти як позбавлення права власності на майно, що є санкцією за вчинення правопорушення, що передбачена законом.

Перехід належного Партії та її структурним утворенням майна, коштів та інших активів у власність держави забезпечує Мін`юст, який виступає кредитором у спірних правовідносинах.

Як було встановлено судом, укладання договору дарування між Комуністичною партією України та Громадською організацією "Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню" відбувалося після відкриття 11.07.2014 провадження у справі № 826/9751/14. Крім того, із наявних матеріалів справи також слідує, що набувачем за спірним договором стала Громадська організація "Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню" керівником якої є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та який за відомостями з Єдиного реєстру громадських формувань є членом керівних органів Харківської обласної організації Комуністичної партії України (), що свідчить про пов`язаність осіб правочину та спільну реалізацію ними волевиявлення на свідоме зловживання правом на шкоду іншій особі, оскільки діючи недобросовісно та зловживаючи правами на шкоду Позивачу, як кредитору, мали спільний умисел на використання правочину з укладання договору дарування виключно з метою уникнення звернення стягнення на майно другого відповідача внаслідок заборони діяльності його партії за рішенням суду.

За таких обставин спірний договір кваліфікований судом, як правочин, який не був спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, тобто, як фіктивний правочин. Враховуючи викладене вище у своїй сукупності, договір дарування, укладений 19.06.2015 між Комуністичною партією України та Громадською організацією "Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню" підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Оскільки під час розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині визнання спірного договору дарування від 19.06.2015 року недійсним, в силу ст. 216 Цивільного кодексу України вказаний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За таких обставин, вимоги позивача про скасування державної реєстрації прав Громадської організації "Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню" на нерухоме майно, а саме квартиру, здольною площею 50,9 кв. м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33) підлягає задоволенню.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги Міністерства юстиції України у повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви по даній справі покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 234, 235 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Міністерства юстиції України.

Визнати недійсним договір дарування нерухомого майна, а саме квартири, загальною площею 50,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 33, укладений 19.06.2015 між Комуністичною партією України (, вул. Борисоглібська, 7, м. Київ , 04070) та Громадською організацією «Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню» (, вул. Полтавський шлях, буд. 22, м. Харків, Харківська обл., 61052), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаражою І.П. та зареєстрований за № 1401.

Скасувати державну реєстрацію прав Громадської організації «Міжрегіональний фонд сприяння працевлаштуванню» (, вул. Полтавський шлях, буд. 22, м. Харків, Харківська обл., 61052) на нерухоме майно, а саме квартиру, здольною площею 50,9 кв. м. що знаходиться за адресою: вул. Леніна (вул. Бєльовська), буд. 100, кв. З, м. Красноград, Харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33.

Стягнути з Громадської організації «МІЖРЕГІОНАЛЬНИЙ ФОНД СПРИЯННЯ ПРАЦЕВЛАШТУВАННЮ» (Україна, 61052, Харківська область, місто Харків, вулиця Полтавський Шлях, будинок 22, ідентифікаційний код особи 38878848) на користь Міністерства юстиції України (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, ідентифікаційний код особи 00015622) 2684,00 грн судового збору.

Стягнути з Комуністичної партії України (Україна, 04070, місто Київ, вулиця Борисоглібська, будинок 7, ідентифікаційний код особи 00049147) на користь Міністерства юстиції України (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, ідентифікаційний код особи 00015622) 2684,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено "20" листопада 2023 р.

Суддя Л.С. Лаврова