Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/861/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу

за позовом: Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго",

до відповідача: Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради,

про стягнення заборгованості в сумі 88 866,15 грн., з них: 72 570,00 грн. - основний борг, 2847,09 грн. - 3 % річних, 13 404,06 грн. - інфляційні втрати

установив: Державне міське підприємство "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 88 866,15 грн., з них: 72 570,00 грн. - основний борг, 2847,09 грн. - 3 % річних, 13 404,06 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем по справі умов договорів підряду №453/18/18-251-1 від 22.08.2018 (далі Договір 1), №737/19/19-484-1 від 26.12.2019 (далі Договір 2), №738/19/19-484-2 від 26.12.2019 (далі Договір 3), №373/20/20-352-2 від 06.11.2020 (далі Договір 4) в частині здійснення оплати за виконані позивачем підрядні роботи.

Ухвалою від 19.09.2023 року Господарський суд Івано-Франківської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та ухвалив здійснювати розгляд справи відповідно до приписів ст.252 ГПК України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та встановив сторонам строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням. Вказаною ухвалою надано відповідачу строк подачі суду (протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня вручення цієї ухвали) відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду).

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду 19.09.2023 позивач повідомлений про відкриття провадження у справі, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 76 0.

Ухвалою суду 19.09.2023 відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 76 2.

11.10.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 14793/23 від 11.10.2023). Відповідно до вказаного відзиву відповідач проти позовних вимог в частині стягнення заборгованості по договорах підряду №453/18/18-251-1 від 22.08.2018, №737/19/19-484-1 від 26.12.2019, №738/19/19-484-2 від 26.12.2019 заперечив з підстав пропущення строку позовної давності щодо стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що Акти виконання робіт та довідки про вартість виконаних робіт та витрат по спірних договорах підписані у листопаді 2018 року по Договору 1, та у грудні 2019 року по другому і третьому договорах. Відповідно і нарахування інфляційних втрат та 3% річних по вказаних договорах вважає безпідставним. В частині стягнення заборгованості по Договору 4 відповідач посилається на відсутність бюджетного фінансування для здійснення оплати наданих послуг по вказаному договору. Відповідно і вважає безпідставним нарахування інфляційних втрат та 3% річних по цьому договору.

17.10.2023 позивач про справі подав до суду відповідь на відзив (вх. № 14996/23 від 17.10.2023) відповідно до якого проти тверджень відповідача у відзиві на позов заперечив, зокрема щодо пропуску строку позовної давності для стягнення заборгованості по договорах підряду 1, 2,3 та відповідно інфляційних втрат та 3% річних по них, мотивуючи тим, що строк оплати по вказаних договорах настав після закінчення 7-денного терміну з моменти пред`явлення вимоги по вказаних договорах. Як зазначає позивач, зазначення у Актах та довідках виконання будівельних робіт місяця та року є продовженням назви довідки та акту, а не датою підписання таких документів.

Як вбачається із ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1,3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи для реалізації ними конституційного права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Крім того, судом взято до уваги, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Між ДМП "ІФТКЕ" (по договорах - підрядник/по справі - позивач) та Департаментом житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради (по договорах - замовник/по справі - відповідач) укладено ряд Договорів підряду, зокрема:

Договір №453/18/18-251-1 від 22.08.2018 (далі - Договір 1);

Договір №737/19/19-484-1 від 26.12.2019 (далі - Договір 2);

Договір №738/19/19-484-2 від 26.12.2019 (далі - Договір 3);

Договір №373/20/20-352-2 від 06.11.2020 (далі - Договір 4).

Відповідно до п. 1.1 Договору 1 , підрядник зобов`язується виконати за завданням замовника у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації з використанням своїх матеріальних ресурсів, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити наступні роботи: "Капітальний ремонт транзитної теплотраси у підвальному приміщенні ЗОШ №5 м. Івано-Франківськ".

Пунктом 2.2 Договору 1 встановлено, що договірна ціна (вартість робіт) визначається відповідно до державних будівельних норм та нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві, є динамічна і становить: 18 906,00 грн., З 151,00 грн. ПДВ в т.ч.

Згідно з п.2.3 вказаного Договору, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість.

Відповідно до п. 2.7 вказаного вище договору належну суму коштів підряднику, визначену п.2.1 Договору, замовник подає на оплату в орган державної казначейської служби України м. Івано-Франківська в Івано-Франківській області на основі актів здачі-приймання робіт і довідок про вартість виконаних робіт, після підписання таких актів та довідок.

Пунктом 3.1 Договору термін виконання робіт до 30.12.2018 відповідно до погодженого Сторонами графіка виконаних робіт.

Відповідно до п.4.2 Договору передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформляється актом про виконані роботи.

Відповідно до умов зазначеного договору позивач по справі свої зобов`язання щодо виконання робіт виконав належним чином, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2018 року №39акт-02-1-1 та актом № 39акт-02-1-1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року, який підписаний представниками позивача та відповідача і скріплений печатками.

Відповідно до вказаної вище довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2018 року №39акт-02-1-1 та акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року роботи виконано в повному обсязі на загальну суму 11 938,80 грн.

Таким чином, роботи згідно Договору 1 позивачем виконані в повному обсязі, прийняті відповідачем без зауважень та заперечень.

Натомість відповідач умов договору в частині здійснення оплати згідно п.6.1.4 Договору 1 не виконав, що призвело до утворення заборгованості в сумі 11 938,80 грн., яка станом на 15.08.2023 не погашена.

Згідно п. 16.3 Договір діє з моменту укладення до повного закінчення виконання робіт і проведення остаточних розрахунків між Сторонами, але в будь-якому разі до 31.12.2018.

14.09.2020 року позивач по справі звернувся до відповідача із вимогою № 47П-2/20 про сплату коштів в сумі 11 938,80 грн., Вказана вимога направлена рекомендованим листом (трек відправлення 436), про що свідчить долучені до матеріалів справи докази.

Однак, відповідач вказану вище суму коштів не оплатив, відповіді на претензію не надав.

Відповідно до п. 1.1 Договору 2 підрядник зобов`язується виконати за завданням замовника у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації з використанням своїх матеріальних ресурсів, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити наступні роботи: "Заміна вводу опалення до житлового будинку Коновальця, 70 (зворотня) в м. Івано-Франківську".

Пунктом 2.2 Договору 2 встановлено, що договірна ціна (вартість робіт) визначається відповідно до державних будівельних норм та нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві, є динамічна і становить: 6 601,20 грн.

У відповідності із п.2.3 вказаного Договору, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість.

Згідно п. 2.7 належну суму коштів Підряднику, визначену п.2.1 Договору, замовник подає на оплату в орган державної казначейської служби України м. Івано-Франківська в Івано-Франківській області на основі актів здачі-приймання робіт і Довідок про вартість виконаних робіт, після підписання таких актів та довідок.

Пунктом 3.1 Договору термін виконання робіт до 31.12.2019.

Відповідно до п.4.2 Договору передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) Підрядником і приймання їх Замовником оформляється актом про виконані роботи.

На виконання умов зазначеного договору позивач по справі свої зобов`язання щодо виконання робіт виконав належним чином, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями довідки №1170-1-02-1-1 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року і акту №1170-1-02-1-1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року, який підписаний представниками позивача та відповідача і скріплений печатками.

Наведене свідчить, що роботи згідно Договору 2 позивачем виконані в повному обсязі, прийняті відповідачем без зауважень та заперечень.

Однак, відповідач умов Договору 2 в частині здійснення оплати згідно п.6.1.4 Договору 2 не виконав, що призвело до утворення заборгованості в сумі 6 601,20 грн., яка станом на 15.08.2023 не погашена.

Згідно п. 16.3 Договір діє з моменту укладення до повного закінчення виконання робіт і проведення остаточних розрахунків між Сторонами, але в будь-якому разі до 31.12.2019.

Згідно п. 16.3 Договір діє з моменту укладення до повного закінчення виконання робіт і проведення остаточних розрахунків між Сторонами, але в будь-якому разі до 31.12.2018.

14.09.2020 року позивач по справі звернувся до відповідача із вимогою № 46П-2/20 про сплату коштів в сумі 6 601,20 грн. Вказана вимога направлена рекомендованим листом (трек відправлення 460), про що свідчить долучені до матеріалів справи докази.

Однак, відповідач вказану вище суму коштів не оплатив, відповіді на претензію не надав.

Відповідно до п. 1.1 Договору 3, Підрядник зобов`язується виконати за завданням Замовника у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації з використанням своїх матеріальних ресурсів, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити наступні роботи: "Заміна вводу подаючого трубопроводу тепломережі від ТК №256 до ж/б по вул. Чорновола, 96 в м. Івано-Франківську".

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що договірна ціна (вартість робіт) визначається відповідно до державних будівельних норм та нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві, є динамічна і становить: 4 605,60 грн.

У відповідності із п.2.3 вказаного Договору, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість.

Згідно п. 2.7 належну суму коштів Підряднику, визначену п.2.1 Договору, Замовник подає на оплату в орган державної казначейської служби України м. Івано-Франківська в Івано-Франківській області на основі актів здачі-приймання робіт і Довідок про вартість виконаних робіт, після підписання таких актів та довідок.

Пунктом 3.1 Договору термін виконання робіт до 31.12.2019.

Відповідно до п.4.2 Договору передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) Підрядником і приймання їх Замовником оформляється актом про виконані роботи.

На виконання умов зазначеного договору позивач по справі свої зобов`язання щодо виконання робіт виконав належним чином, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями довідки №654-02-1-1 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року та акту №654-02-1-1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року, який підписаний представниками позивача та відповідача і скріплений печатками.

Наведене свідчить, що роботи згідно Договору 3 позивачем виконані в повному обсязі, прийняті відповідачем без зауважень та заперечень.

Однак, відповідач умов Договору 3 в частині здійснення оплати згідно п.6.1.4 Договору 3 не виконав, що призвело до утворення заборгованості в сумі 6 601,20 грн., яка станом на 15.08.2023 не погашена.

Згідно п. 16.3 Договір діє з моменту укладення до повного закінчення виконання робіт і проведення остаточних розрахунків між Сторонами, але в будь-якому разі до 31.12.2019.

14.09.2020 року позивач по справі звернувся до відповідача із вимогою № 45П-2/20 про сплату коштів в сумі 4 605,60 грн. Вказана вимога направлена рекомендованим листом (трек відправлення 452), про що свідчить долучені до матеріалів справи докази.

Однак, відповідач вказану вище суму коштів не оплатив, відповіді на претензію не надав.

Відповідно до п. 1.1 Договору №373/20/20-352-2 від 06.11.2020 (далі - Договір 4) підрядник зобов`язується виконати за завданням замовника у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації з використанням своїх матеріальних ресурсів, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити наступні роботи: "Капітальний ремонт транзитної теплової мережі по вул. Коновальця, 102 А в м. Івано-Франківську".

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що договірна ціна (вартість робіт) визначається відповідно до державних будівельних норм та нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві, є динамічна і становить: 49 424,40 грн. в т.ч. ПДВ.

У відповідності із п.2.3 вказаного Договору, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість.

Згідно п. 2.7 належну суму коштів підряднику, визначену п.2.1 Договору, Замовник подає на оплату в орган державної казначейської служби України м. Івано-Франківська в Івано-Франківській області на основі актів здачі-приймання робіт і Довідок про вартість виконаних робіт, після підписання таких актів та довідок.

Пунктом 3.1 Договору, з урахуванням додаткової угоди до неї, термін виконання робіт до 31.12.2021.

Відповідно до п.4.2 Договору передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) Підрядником і приймання їх Замовником оформляється актом про виконані роботи.

На виконання умов зазначеного договору позивач по справі свої зобов`язання щодо виконання робіт виконав належним чином, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями довідки №32 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2020 року і акту №32 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року, який підписаний представниками позивача та відповідача і скріплений печатками.

Наведене свідчить, що роботи згідно Договору 4 позивачем виконані в повному обсязі, прийняті відповідачем без зауважень та заперечень.

Однак, відповідач умов Договору 4 в частині здійснення оплати згідно його п.6.1.4 не виконав, що призвело до утворення заборгованості в сумі 49 424,40грн., яка станом на 15.08.2023 не погашена.

Згідно п. 16.3 Договору, з урахуванням додаткової угоди до неї, діє з моменту укладення до повного закінчення виконання робіт і проведення остаточних розрахунків між Сторонами, але в будь-якому разі до 31.12.2021.

28.12.2022 позивач по справі звернувся до відповідача із вимогою №06/1937 про сплату коштів в сумі 75 570,00 грн, включаючи суму коштів в розмірі 49 424,40грн. по Договору 4.

Однак, відповідач вказану вище суму коштів, в тому числі по Договору 4 в розмірі 49 424,40грн. не оплатив, відповіді на претензію не надав.

З урахуванням наведеного у відповідача виникла заборгованість по вказаних вище Договорах підряду на загальну суму 72 570,00 грн.

З урахуванням наведеного, суд виходить з наступного.

Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В спірному випадку між сторонами по справі виникли правовідносини на підставі спірних договорів №453/18/18-251-1 від 22.08.2018 (далі Договір 1), №737/19/19-484-1 від 26.12.2019 (далі Договір 2), №738/19/19-484-2 від 26.12.2019 (далі Договір 3), №373/20/20-352-2 від 06.11.2020 (далі Договір 4), які за своєю правовою природою є договорами підряду.

У відповідності із статтею 179 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання і не господарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно частиною сьомою статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими з врахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання у відповідності з статтею 193 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини другої зазначеної статті, зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом частини другої статті 317 ГК України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною першою статті 837 ЦК України, передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до статті 853 ЦК України, замовник повинен прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і, в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові. Аналогічні положення містяться в умовах договорів (розділи II, VII договорів).

Відповідно до частини першої статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно частини першої статті 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Таким чином, договір підряду складається із двох взаємопов`язаних між собою зобов`язань:

правовідношення, в якому виконавець має надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку;

правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави дійти висновку, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного суду в своїй постанові від 05.06.2018 року по справі №523/6003/14-10.

Згідно частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Договір підряду є відплатним договором, при цьому право підрядника вимагати оплати виконаних робіт, якому кореспондується відповідний обов`язок замовника, обумовлене виконанням робіт належним чином та у погоджений строк і виникає після їх остаточної здачі, якщо інший порядок оплати не погоджений сторонами у договорі.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина перша статті 843 ЦК України).

Згідно статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно- кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною четвертою статті 879 ЦК України передбачено що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що на спірні підрядні правовідносини в частині настання строку виконання зобов`язання замовника з оплати виконаних підрядником будівельних робіт, поширюються передусім статті 837, 853, 854, 879 ЦК України як спеціальні положення цивільного законодавства, а не загальні норми, якими регулюються відносини прострочення виконання будь-якого грошового зобов`язання.

Пунктами 4.2 Договорів 1, 2, 3, 4 передбачено, що передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформляється актом про виконані роботи, або надається мотивована відмові від прийняття робіт та згідно пунктів 6.1.4 замовник зобов`язується прийняти в установленому порядку та оплатити роботи при цьому зобов`язується виконувати належним чином інші зобов`язання, передбачені договором підряду, Цивільним, Господарським кодексами України та іншими актами законодавства.

Як встановлено судом вище позивач по справі свої зобов`язання щодо виконання підрядних робіт по спірних договорах виконав належним чином, про що свідчать долучені до матеріалів справи довідки виконаних робіт та акти приймання виконаних будівельних робіт, які підписані як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача, підписи яких скріплені печатками. Разом з тим, судом встановлено відсутність проставлення на Актах виконаних робіт дати їх підписання сторонами , графи для зазначення дати не заповнені .

Крім того, суд звертає увагу, що умовами договорів підряду строк оплати сторонами не визначався. Натомість умовами зазначених договорів встановлено обов`язок сторін скласти акт приймання виконаних робіт після завершення виконання відповідних робіт без конкретної вказівки на строк, протягом якого вони мають бути підписані та оплачені. Сторонами також обумовлено, що після підписання зазначених актів останні (акти виконання робіт) подаються для оплати в казначейство.

Зважаючи на не зазначення строку оплати у спірних договорах, а також не зазначення дати підписання спірних Актів виконаних робіт ні позивачем ні відповідачем, строк оплати визначається відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, тобто після спливу семиденного строку від дня пред`явлення письмової вимоги позивача про сплату боргу.

Як підтверджено матеріалами справ, із вимогами про оплату коштів за виконання підрядних робіт по Договорах підряду 1, 2, 3 позивач звертався 14.09.2020, про що свідчать долучені до матеріалів справи копії фіскальних чеків, а з вимогою про сплату коштів за виконання підрядних робіт на підставі Договору 4, останній звертався 28.12.2022, яка отримана відповідачем 02.01.2023.

З урахуванням наведеного, строк оплати в спірному випадку виникає після спливу семиденного строку від дня пред`явлення письмової вимоги позивача про сплату боргу.

В спірному випадку, враховуючи момент пред`явлення позивачем вимог по спірних договорах щодо оплати коштів за виконані ним підрядні роботи та враховуючи момент звернення позивача із позовом до суду судом встановлено відсутність пропуску позивачем строку позовної давності із даним позовом до суду.

Щодо твердження відповідача, що акти приймання виконаних будівельних робіт і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат підписані у конкретний місяць і рік, зокрема Договір підряду №453/18 у листопаді 2018, Договір підряду №737/19 у грудні 2019, Договір підряду №738/19 у грудні 2019, то суд зазначає наступне.

З оглянутих вище документів (довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат та акти приймання виконаних будівельних робіт) судом встановлено , що зазначення на вказаних документах місяць та рік не є датою підписання таких документів, а є продовження назви довідки та акту, а графа для проставляння дати , в кінці довідок та актів, незаповнена сторонами.

Згідно вимог п.5.10 ДСТУ 4163:2020 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» - дата документа - це, відповідно, дата його підписання, затвердження, прийняття, реєстрації або складення.

Крім того, датують усі службові відмітки, проставлені на документі, а саме: візу, резолюцію, відмітку про засвідчення копії документа, відмітку про надходження документа до юридичної особи, відмітку про виконання документа, відмітку про ознайомлення з документом.

Дату оформлюють цифровим або словесно-цифровим способом.

У разі оформлення дати цифровим способом її елементи зазначають арабськими цифрами в один рядок у такій послідовності: день місяця, місяць, рік. У цьому разі день місяця і місяць проставляють двома парами цифр, розділеними крапкою; рік чотирма цифрами, крапку наприкінці не ставлять.

Допустимо оформлювати дату у зворотній послідовності: рік, місяць, день місяця. Такий спосіб найчастіше використовують під час службового листування з іноземними партнерами, оскільки він відповідає міжнародній системі датування документів.

В спірному випадку, з долучених до матеріалів справи Актів виконаних робіт до Договорів 1, 2, 3, судом встановлено про присутність у спірних актах виконаних робіт графи складання та підписання зазначених актів навпроти підпису, як замовника так і підрядника, Однак без відмітки їх заповнення сторонами (без зазначення числа місяця, місяця та року).

Наведені вище обставини і спростовують твердження відповідача про сплив строку позовної давності щодо звернення позивачем із позовом до суду про стягнення заборгованості по Договорах підряду 1, 2, 3.

Щодо заперечення відповідача в частині стягнення основної заборгованості по Договору №4 з причин відсутності бюджетного фінансування та неможливість його виконання в силу приписів Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 №590, то суд звертає увагу, що вказане твердження є безпідставним та необгрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно норм ЦК та ГК України відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення боржника від обов`язку виконати грошове зобов`язання по оплаті робіт.

Частина 2 ст.218 ГК України та стаття 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до положень ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД", Чечеткін та Оліус проти України та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 4 п.22 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України установлено, що в умовах воєнного стану виконання повноважень органами Казначейства України на відповідній території України може здійснюватися в особливому режимі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану" від 09.06.2021 №590, затверджено Порядок виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану.

Згідно п.16 Порядку, органи Казначейства забезпечують розрахунково-касове обслуговування розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів у централізованому порядку в разі прийняття головним розпорядником бюджетних коштів відповідного рішення.

Пункт 19 вказаного Порядку визначає, що Казначейство та органи Казначейства здійснюють платежі за дорученнями клієнтів з урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунка в певній черговості.

Таким чином, даним Порядком визначено порядок розрахунково-касового обслуговування Казначейством та органами Казначейства розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів.

При цьому, до відзиву на позовну заяву не надано доказів надання доручення відповідачем щодо здійснення платежу на рахунок позивача, неможливості проведення органами Казначейства даного платежу.

За наведеного, посилання відповідача на вказану Постанову є безпідставним.

Таким чином, позивачем доведено правові підстави для стягнення з відповідача основної заборгованості по Договору 1 в розмірі 11 938,80 грн., по Договору 2 - 6 601,20 грн., по Договору 3 - 4 605,60 грн. та по Договору 4 - 49 424,40 грн, що разом становить 72 570,00 грн.

З урахуванням наведеного вище вимога позивача про стягнення основної заборгованості по спірних договорах в загальній сумі 72 570,00 грн є обгрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Відповідно до пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом вище встановлено невиконання відповідачем зобов`язання у встановлений договором та законом строк.

Разом з тим, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з усталеною судовою практикою нарахування на суму боргу трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Таких висновків дотримується Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 22.04.2020 у справі №922/795/19, від 19.12.2019 у справі №911/2845/18.

На підставі вказаних правових норм та умов Договір позивач нарахував відповідачу 13 404,06 грн - інфляційні втрати та 2 847,09 грн - 3% річних (розрахунки нарахування 3% річних та інфляційних долучено до матеріалів справи). Зокрема:

- по Договору 1: 5 906,24 грн - інфляційні втрати та 1 034,97 грн - 3% річних;

- по Договору 2: 3 265,68 грн - інфляційні втрати та 527,27 грн - 3% річних;

- по Договору 3: 2 278,43 грн - інфляційні втрати та 399,27 грн - 3% річних;

- по Договору 4: 1 953,71 грн - інфляційні втрати та 885,58 грн - 3% річних.

Суд, здійснивши перевірку нарахування штрафу, інфляційних та три відсотки річних, прийшов до висновку про обґрунтованість їх нарахування та таких, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За наведеного вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та таких, що підлягають повному задоволенню.

З урахуванням приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України та результату розгляду спору (позов задоволено) судовий збір по справі слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись 13, 74, 77, 86, 123, 129, 178, 202, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" до Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 88 866,15 грн., з них: 72 570,00 грн. - основний борг, 2847,09 грн. - 3 % річних, 13 404,06 грн. - інфляційні втрати задовольнити.

Стягнути з Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради (вул. Незалежності, 7, м. Івано-Франківськ,76018, код 37796186) на користь Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (вул. Б. Хмельницького, 59-А, м. Івано-Франківськ,76009, код 033466058) - 88 866,15 грн. (вісімдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят шість гривень п`ятнадцять копійки) заборгованості, з них: 72 570,00 грн. (сімдесят дві тисячі п`ятсот сімдесят гривень) - основний борг, 2 847,09 грн. (дві тисячі вісімсот сорок сім гривень дев`ять копійки) - 3 % річних, 13 404,06 грн. (тринадцять тисяч чотириста чотири гривні шість копійки) - інфляційні втрати та 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного Господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Фанда