ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2023 р. Справа№ 910/3120/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Євсікова О.О.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 02.11.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023

у справі № 910/3120/23 (суддя - Бондаренко-Легких Г.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАЙХАЙ"

до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"

про стягнення 493 674, 15 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛАЙХАЙ» (далі - позивач, ТОВ «ФЛАЙХАЙ») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (далі - відповідач, ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», скаржник) про стягнення 493 674, 15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.2019 між сторонами укладено договір поставки б/н, на виконання якого позивач як постачальнику за умовами договору 02.03.2020 поставив ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» товар на суму 301 320, 00 грн.

Проте, за доводами позивача, ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» в порушення своїх обов`язків за договором не здійснило оплату поставленого товару, що стало підставою для звернення з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» 493 674 ,16 грн, з яких: 301 320, 00 грн - основний борг; 22 656, 63 грн - пеня; 26 405, 46 грн - 3% річних; 143 292, 06 грн - інфляційних втрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2023 у справі № 910/3120/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАЙХАЙ" до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про стягнення 493 674, 15 грн. - задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАЙХАЙ" суму основного боргу в розмірі 301 320 грн. 00 коп., пеню (з урахуванням зменшення розміру пені на 50 % судом) в розмірі 11 328 грн. 31 коп., 3% річних у розмірі 26 405 грн. 46 коп., інфляційні втрати у розмірі 143 292 грн. 06 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 405 грн. 11 коп., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. 00 коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення 11 328,31 грн. пені - відмовлено повністю. Витрати на професійну правничу допомогу позивача у розмірі 23 000, 00 грн. покладено на останнього.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що всупереч встановлених сторонами умов Договору, відповідач в обумовлений термін в пункті 4.4. Договору та пункті 3 специфікації до Договору оплату позивачу за поставлений товар в загальному розмірі 301 320, 00 грн не здійснив.

Також суд першої інстанції вважав обґрунтованим зменшення розміру заявленої до стягнення пені на 50 %.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати частково рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023 у справі № 910/3120/23 та ухвалити нове рішення в частині стягнення зі скаржника штрафних санкцій, яким зменшити розмір стягуваної пені на 90% до 2 265,66 грн.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до посилань скаржника на критичну ситуацію, яка склалась в Україні в авіаційній галузі починаючи з 2020 року, а саме через запровадження карантинних заходів відповідачем понесено збитки в розмірі 4 518 316 000, 00 грн. та через повну зупинку виконання рейсів через введення воєнного стану в Україні, за твердженнями скаржника, останній поніс збитки в розмірі 4 531 473 000, 00 грн., що за доводами скаржника є обгрунтованими підставами для зменшення стягуваної пені до 90%.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

18.09.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що безпідставними є твердження відповідача, що введення карантину в України, оголошення простою та повномасштабне вторгнення спричинили прострочення оплати згідно укладеного Договору, оскільки, зобов`язання скаржника з оплати товару відповідно до умов, укладеного між сторонами Договору та специфікації №1, виникли ще в листопаді 2019 року, тобто до введення карантину та воєнного стану на території України.

Також позивач зазначає, що вимоги скаржника в будь-якому випадку задоволенню не підлягають, оскільки в прохальній частині апеляційної скарги скаржник просить суд скасувати рішення в іншій справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023у справі № 910/3120/23 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Ткаченко Б.О., суддів - Євсіков О.О., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023 у справі №910/3120/23 - залишено без руху, роз`яснено право на усунення недоліків апеляційної скарги.

На адресу Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" надійшла заява про усунення недоліків із доказами сплати судового збору, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору, з якої вбачається, що апелянтом сплачено судовий збір у визначеному судом розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023 у справі № 910/3120/23. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023 у справі № 910/3120/23. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 11.10.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3120/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2023, у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., у відпустці, для розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023у справі № 910/3120/23 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 прийнято справу №910/3120/23 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Євсіков О.О.

У зв`язку із перебуванням судді Владимиренко С.В. у відпустці, враховуючи приписи ст. 32 ГПК України щодо сталості складу суду, судове засідання у призначений час не відбулось.

11.10.2023 через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 розгляд апеляційної скарги призначено на 02.11.2023.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Позивач зявився у судове засідання 02.11.2023 на надав пояснення по суті апеляційної скарги.

Відповідач у судове засідання 02.11.2023 представників не направив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлявся належним чином.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників відповідача не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно вставлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 14.11.2019 між Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (далі- покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЛАЙХАЙ» (далі - постачальник) укладено договір поставки (далі - договір), у відповідності до умов якого постачальник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується поставити (передати у власність) покупцю продукцію, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується купити (прийняти та сплатити) товар.

Перелік (найменування, асортимент), ціна, кількість товару, строк та умови поставки, умови оплати, порядок розрахунків та інші необхідні умови, визначається у специфікації, що є невід`ємною частиною договору (пункт 1.2. Договору).

В силу пунктів 2.2. та 2.3. Договору, постачальник зобов`язується поставити покупцеві заявлену партію товару, протягом строку, вказаного в специфікації, який відліковується з моменту здійснення покупцем попередньої оплати згідно специфікації. Постачання товару здійснюється партіями згідно специфікації.

Згідно з пунктом 4.2. Договору, на підставі специфікації до Договору, постачальник виписує та надає покупцю рахунки-фактури, для подальшої оплати товару.

Відповідно до підпунктів 4.4.1. та 4.4.2. пункту 4.4. Договору, покупець оплачує вартість товару в наступному порядку: 1) перераховує повну суму попередньої оплати зазначеної в специфікації та/або рахунку-фактурі протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання цього Договору і отримання рахунку; 2) решту суми за Договором покупець перераховує протягом 10-ти банківських днів з дати отримання товару згідно видаткової накладної.

У відповідності до пункту 3 специфікації № 1, умови оплати продукції - попередня оплати 50% від загальної вартості товару по специфікації, що складає 676 860, 00 грн в т.ч. ПДВ (20%) - 122 810, 00 грн. Решта 50 % оплачується протягом 10 днів з моменту відвантаження товару.

Підпунктом 5.2.1. пункту 5.2. Договору сторони узгодили, що покупець зобов`язується, вчасно та в повному обсязі здійснити оплату товару, відповідно до пункт 4.4. Договору та специфікації.

В силу пункту 8.3. Договору, за порушення строків виконання грошових зобов`язань покупець оплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати товару.

Сплата пені передбаченої Договором, не звільняє винну сторону від виконання своїх зобов`язань за Договором (пункт 8.6. Договору).

Розділом 10 Договору передбачено, що будь-які суперечки і розбіжності між сторонами щодо виконання цього Договору чи у зв`язку з ним, вирішуються сторонами шляхом безпосередніх консультацій та переговорів. При цьому, сторони мають право претензійного урегулювання суперечок. Якщо сторони не дійдуть згоди, спір підлягає передачі для вирішення до господарського суду компетентної юрисдикції.

Пунктом 11.1 Договору встановлено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом 18 місяців.

На виконання умов Договору, позивач 02.03.2020 здійснив поставку товару відповідачу на суму 301 320, 00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 2 від 02.03.2020, проте відповідач в свою чергу своє зобов`язання по Договору в частині оплати за поставлений товар не виконав.

13.01.2023 позивач направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості за Договором поставки № б/н від 14.11.2019, однак як зазначає позивач, вимога залишена відповідачем без задоволення, а сума заборгованості за Договором не сплаченою.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за поставлений 02.03.2020 відповідачу товар у розмірі 301 320, 00 грн.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу за поставлений товар в розмірі 301 320, 00 грн, 22 656, 63 грн - пені, 26 405, 46 грн - 3% річних, 143 292, 06 грн - інфляційних втрат.

Юридичними підставами позову є статті 692, 712, 714 Цивільного кодексу України, статті 265, 275, 276 Господарського кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань встановлених Договором поставки № б/н від 14.11.2019 в частині оплати за поставлений позивачем на об`єкт відповідача товар за видатковою накладною № 2 від 02.03.2020 в загальному розмірі 301 320, 00 грн грн.

У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача 493 674, 15 грн (301 320, 00 грн, 22 656, 63 грн - пені, 26 405, 46 грн - 3% річних, 143 292, 06 грн - інфляційних втрат).

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав існування в нього перед позивачем боргу в розмірі 301 320, 00 грн та його існування не оспорює.

Проте, відповідач заперечив проти суми нарахованої позивачем пені та просить зменшити її на 90%, оскільки фінансові можливості відповідача значно знизилась через негативний вплив обставин, а саме обмежень пов`язаних з COVID-19 та повномасштабним вторгненням росії на територію України 24.02.2022.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приписами ч. 3 ст. 277 ГПК України встановлено виключний перелік підстав норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Так, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в частині, яка не є предметом апеляційного оскарження.

Стосовно позовних вимог, які є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, а саме зменшення розміру пені до 90%, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як зазначалось колегією суддів, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 22 656, 63 грн.

За змістом з частини 2 статті 217 Господарського кодексу України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частини 1 статті 230 Господарського кодексу України).

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.3. Договору сторони погодили, що за порушення строків виконання грошових зобов`язань покупець оплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати товару.

Позивачем наданий розрахунок суми пені з якого вбачається, що позивач нараховує пеню в період з 13.03.2020 до 13.09.2020, колегія суддів здійснивши перевірку розрахунку, погоджується із висновком суду першої інстанції, що він є арифметично вірним, а отже підлягає задоволенню.

Відповідач/скаржник, у свою чергу, як у відзиві на позовну заяву, так і апеляційній скарзі просить суд зменшити нараховану позивачем суму пені на 90%.

За приписами статті 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Колегія суддів зауважує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, обов`язок доказування переліку виняткових випадків, які мають істотне значення, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, покладається на сторону, до якої така санкція застосовується та кореспондується із обов`язком довести такою стороною, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені на 90 %, скаржник у своїй апеляційній скарзі посилається на критичну ситуацію, яка склалась в Україні в авіаційній галузі починаючи з 2020 року, а саме через запровадження карантинних заходів відповідачем понесено збитки в розмірі 4 518 316 000, 00 грн, на підтвердження чого надає звіт про фінансову діяльність за 2020 рік та через повну зупинку виконання рейсів через введення воєнного стану в Україні, останній поніс збитки в розмірі 4 531 473 000, 00 грн, на підтвердження чого надає звіт про фінансову діяльність за 2022 рік.

Позивач заперечуючи проти доводів відповідача в даному питанні у відзиві на апеляційну скаргу зазначив:

1) зобов`язання щодо оплати поставленого товару у відповідача виникли в листопаді 2019, а саме в момент укладення Договору поставки № б/н від 14.11.2019 та погодження специфікації до Договору, а карантинні обмеження були введені в березні 2020 року;

2) відповідач порушив підпункт 4.4.1. пункту 4.4. Договору, а саме не здійснив попередньої оплати, проте не зважаючи на даний факт, позивач пішов назустріч відповідачеві та витративши власні кошти здійснив закупівлі товар, який в подальшому поставив його відповідачеві;

3) нарахована пеня є невеликою в порівнянні з основним боргом (менше 10%) та те, що пеня нарахована не за весь період прострочення.

Реалізуючі свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Вирішуючи питання щодо можливості зменшення за доводами апеляційної скарги суми пені до 90%, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України установлено карантин, в подальшому відповідними постановами Кабінету Міністрів України дія карантину продовжувалася і на сьогоднішній день карантин діє до 30.06.2023.

24.02.2022 росією було розпочато повномасштабні військові дії проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому відповідними Указами Президента України дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжувалась та на сьогоднішній день продовжений до 18.08.2023.

Частиною 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Наведені факти є загальновідомими обставинами, а отже в силу приписів частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування. При цьому, ці обставини відомі обом сторонам.

При цьому колегією суддів враховано, що договірні зобов`язання у відповідача з позивачем виникли в листопаді 2019 року, тобто до запровадження карантину та до початку повномасштабного вторгнення росії, проте зобов`язання по повній оплаті за поставлений товар за видатковою накладною №2 у відповідача виникли 02.03.2020 та які повинні були бути виконані до 12.03.2020 включно (перший день запровадженого карантину).

Разом із тим, судом першої інстанції вірно взято до уваги, що відповідач/скаржник зазнав негативних (невідворотних) втрат, оскільки одним з видів діяльності останнього є надання послуг в сфері авіаперевезень, які, як відомо, з березня 2020 року несуть збитки в здійсненні своєї діяльності, що зумовлено запровадженням карантинних обмежень, як в Україні та і за її межами, а також через повномасштабне вторгнення росії, здійснене 24.02.2022, у зв`язку з чим авіасполучення цивільної авіації в повітряному просторі України було заборонено (заборона діє на даний час).

Вказані факти так само є загальновідомими, а тому доказуванню відповідно до частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідач визнав позов у частині стягнення основного боргу, що свідчить про поведінку відповідача спрямовану на погашення боргу перед позивачем.

Оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги та заперечень, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів звертає увагу, що порушення виконання зобов`язань внаслідок несвоєчасної оплати товару, не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин (зворотного матеріали справи не містять).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість зменшення розміру заявленої до стягнення пені саме на 50 %, у зв`язку з цим, з відповідача підлягає стягненню 11 328, 81 грн пені - 50% від заявленої суми.

Водночас, апеляційний суд твердження скаржника про можливість зменшення розміру пені до 90 % вважає неспроможними, оскільки зменшення розміру пені до такого розміру фактично нівелює інститут відповідальності за порушення зобов`язання.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023 у справі № 910/3120/23, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023 у справі № 910/3120/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2023 у справі № 910/3120/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Приватним акціонерним товариством"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України".

4. Матеріали справи №910/3120/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 20.11.2023. (у зв`язку із перебуванням суддів на навчанні в школі суддів)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.О. Євсіков

О.М. Гаврилюк