ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. Справа№ 911/2273/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Єфіменко А.О.;

від відповідача: Обухов В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітал-Пласт»

на рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2023 року

у справі № 911/2273/21 (суддя - Карпечкін Т.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітал-Пласт»

про стягнення 456 628, 86 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київгума» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітал-Пласт» про стягнення 456 628,86 грн, з яких: 311 040,00 грн. попередньої оплати, 64 480,86 грн пені та 81 108, 00 грн штрафу за договором № 20191101 від 01.11.2019 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.05.2023 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітал-Пласт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» 311 040, 00 грн попередньої оплат, 64 480, 86 грн пені та 81 108, 00 грн штрафу.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітал-Пласт» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2023 у справі №911/2273/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки викладені в рішенні суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначив, що суд першої інстанції жодним чином не дослідив ту обставину, що товар за договором № 20191101 від 01.11.2019 фактично був виготовлений та переданий позивачу. На думку скаржника, між позивачем та відповідачем фактично існує спір щодо якості поставленого товару.

Крім того, скаржник зазначив, що договірний характер правовідносин, як у даній справі, виключає можливість застосування положень ст. 1212 ЦК України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2023, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Північний апеляційний господарський суду ухвалою від 28.08.2023 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітал-Пласт» та призначено до розгляду на 04.10.2023.

У зв`язку із перебуванням судді Коротун О.М., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем на лікарняному, розгляд справи, призначений на 04.10.2023, не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2023 призначено розгляд справи на 08.11.2023.

18.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зокрема, позивач зазначив, що жодного документу, визначеного договором на підтвердження виготовлення та поставки товару відповідач не надав. Відсутність таких документів у відповідача підтверджує факт порушення ним своїх зобов`язань за договором № 20191101 від 01.11.2019. Таким чином, позивач мав законні підстави в порядку ст. 693 ЦК України вимагати повернення сплачених в рахунок попередньої оплати коштів.

03.10.2023 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, відповідно до яких останній зазначив, що позивачем не заперечується отримання ним товару, проте вказує, що його не влаштовує якість товару. Таким чином дані правовідносини, за думкою відповідача, були виконанні за сутністю - покупець оплатив товар (частково), а постачальник здійснив його поставку, хоча це й не було оформлено за формою - відповідно до умов договору.

04.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

23.10.2023 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення по справі.

08.11.2023 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача надішли додаткові пояснення з наданням додаткових доказів, а саме податкових накладних та квитанцій про реєстрацію податкових накладних.

Представник позивача у судовому засіданні 08.11.2023 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні 08.11.2023 просив залучити подані ним, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, докази.

Представник позивача розгляд клопотання про залучення додаткових доказів залишив на розсуд суду.

Колегія суддів залишила без розгляду клопотання відповідача про залучення нових доказів на підставі ч. 3 ст. 269 ГПК України.

Крім того, представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київгума» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вітал-Пласт» (далі - виконавець) було укладено договір № 20191101, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується виконати роботи з виготовлення прес-форм згідно технічного завдання та технічних креслень замовника, які є невід`ємними додатками до цього договору, (далі - товар), та поставити товар замовнику, а замовник зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Згідно з п.1.2. договору найменування, кількість, комплектність, одиниці виміру, ціна товару, умови оплати, строки виготовлення та поставки товару замовникові визначаються у специфікаціях, які є невід`ємними додатками до договору.

Відповідно до п.2.1. договору ціна товару зазначається сторонами у Специфікаціях. Загальна вартість цього договору складається із сумарної вартості усіх Специфікацій.

Оплата товару здійснюється у безготівковій формі в національній валюті України на розрахунковий рахунок виконавця в порядку, передбаченому Специфікаціями (п. 3.1.- 3.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору строк виготовлення та умови поставки товару сторони визначають у відповідних Специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємними додатками.

Також, 01.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київгума» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вітал-Пласт» підписано Специфікацію № 1 до договору № 2019110. Відповідно до вказаної Специфікації загальна вартість товару складала 300 600,00 грн., у т.ч. ПДВ - 50 100,00 грн.

Строк виготовлення та поставки товару замовнику - не більше 65 робочих днів з моменту здійснення замовником авансового платежу відповідно до п. 2.1 Специфікації, але не раніше сплати Замовником платежу відповідно до п. 2.4. Специфікації (п. 2 Специфікації).

Відповідно до п. 2 Специфікації було встановлено наступний порядок оплати:

2.1. 20% вартості товару - попередня оплата, сплачується замовником після підписання договору;

2.2. 20% загальної вартості товару - протягом 20 (двадцяти) робочих днів після здійснення замовником авансового платежу;

2.3. 25% загальної вартості товару - протягом 40 (сорока) робочих днів після здійснення замовником авансового платежу;

2.4. 25% загальної вартості товару - протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання замовником повідомлення виконавця про готовність товару до випробування на потужностях виконавця;

2.5. 10% загальної вартості товару - протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту фактичного отримання товару замовником.

08.11.2019 року відповідачем було виставлено позивачеві рахунок на оплату товару № 20191101 на суму 300 600,грн., у т.ч. ПДВ - 50 100,00 грн.

Як стверджує позивач на підставі договору, Специфікації та рахунку на оплату, ним здійснено попередню оплату товару (авансові платежі) на суму 270 540,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5456 від 12.11.2019 року на суму 60 120,00 грн., № 451 від 12.12.2019 року на суму 60 120,00 грн., № 53 від 20.01.2020 року на суму 75 150,00 грн., № 491 від 27.02.2020 року на суму 75 150,00 грн.

Враховуючи зазначене, виконавець повинен був поставити замовнику товар у строк до 28.02.2020 року.

В подальшому сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 2019110 від 01.11.2020 року (далі - додаткова угода), згідно з якою сторони погодили нову, збільшену вартість товару, новий порядок оплати, а також новий строк виготовлення та поставки товару.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди загальна вартість товару складає 405 540, 00 грн.

Термін виготовлення, випробування готового товару на потужностях виконавця та поставки товару - не пізніше 20.02.2021 роу (п. 2 додаткової угоди).

Згідно п. 2 додаткової угоди порядок оплати наступний:

- 60 120, 00 грн - не пізніше 12.11.2019 (п. 2.1);

- 60 120, 00 грн - не пізніше 12.12.2019 (п. 2.2);

- 75 150, 00 грн - не пізніше 20.01.2020 (п. 2.3);

- 75 150, 00 грн - не пізніше 27.02.2020 (п. 2.4);

- 40 500, 00 грн - не пізніше 23.12.2020 (п. 2.5);

- 40 500, 00 грн - після випробувань на потужностях замовника прес-форми з модернізованою 1-ю нижньою напівматрицею, що виготовлена для відповідності продукту кресленню И.3136-Д1 «Кришка до соски-пустушки И.3128.00, И.3129.00, И.3130.00, И.3131.00» (п. 2.6);

- 54 000, 00 грн - після випробувань на потужностях замовника прес-форми з модернізованими 8-ма нижніми напівматрицями, що виготовлені для відповідності продукту кресленню И.3136-Д1 «Кришка до соски-пустушки И.3128.00, И.3129.00, И.3130.00, И.3131.00» (2.7).

Оскільки 270 540,00 грн. вже було сплачено позивачем до укладення сторонами додаткової угоди, останнім 24.12.2020 року на виконання п. 2.5 додаткової угоди сплачено 40 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6323.

Таким чином, загальна сума сплачена позивачем за товар в якості попередньої оплати становить 311 040,00 грн.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором виконав належним чином, у порядку та у строки встановлені договором та додатковою угодою до нього.

В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором, 12.07.2021 року на адресу відповідача була направлена претензія № 01пр-53 про повернення коштів, отриманих в рахунок попередньої оплати за договором в розмірі 311 040,00 грн., а також пені та штрафу за прострочення виконання зобов`язання.

Однак відповідач свого обов`язку не виконав, грошові кошти не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, договірні відносини у даній справі є змішаного типу до яких застосовуються положення договору поставки та договору підряду.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Запереуючи проти позовних вимог відповідач зазначає, що 20.02.2020 року відповідач передав позивачу товар, який повністю відповідає специфікації та кресленням, погодженим сторонами. Однак, сторони зазначену передачу документально не оформили.

04.03.2020 року позивач, провівши випробування товару на своїх потужностях, електронною поштою направив відповідачу листа з вкладенням «Кришка_поправки_на_3.03.2020». Даним листом позивач фактично просив змінити розміри запчастини товару.

На підставі вказаного, 21.12.2020 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору № 20191101 від 01.11.2019.

24.12.2020 року позивач за актом приймання-передачі товару до додаткової угоди № 1 до договору № 20191101 від 01.11.2019 повертає відповідачу товар на подальшу модернізацію.

За твердженням відповідача, він виконав модернізацію товару та передав його позивачу, однак документально вказане не оформив.

Апелянт вважає вказаний акт прийому-передачі від 24.12.2020 року належним доказом виконання відповідачем робіт за договором № 20191101 від 01.11.2019 та передання їх позивачеві.

Однак, колегія суддів не погоджується із вказаними твердженнями апелянта з огляду на наступне.

Згідно з п. 4.2. договору обов`язки виконавця щодо виготовлення товару за цим договором вважаються виконаними у момент підписання сторонами акту проведення випробувальних робіт (випробувань, тестування), без зауважень замовника. Акт проведення випробувальних робіт (випробувань, тестування) складається сторонами у день після завершення випробувань товару на потужностях виконавця.

Про готовність товару до проведення випробувальних робіт (випробувань, тестування) на потужностях виконавця останній повідомляє замовника в письмовій формі шляхом направлення рекомендованого листа або електронною поштою на електронну адресу по факту готовності товару, але не пізніше ніж за 5 робочих днів до прогнозованої дати проведення випробувальних робіт (випробувань, тестування).

Випробувальні роботи (випробування, тестування) на потужностях виконавця відбуваються в присутності уповноваженого представника замовника з використанням матеріалу замовника. (п. 4.3.договору).

Передача виконавцем товару та прийом товару замовником підтверджується підписаними сторонами видатковою накладною, товаротранспортною накладною, актом приймання-передачі товару.

Після підписання сторонами акту проведення випробувальних робіт (випробувань, тестування), без зауважень замовника, виконавець протягом 3-х робочих днів здійснює належне пакування та завантаження товару на транспорт для його поставки замовникові (п. 4.7.- п. 4.8. договору).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не надано жодних документально підтверджуючих доказів на підтвердження виготовлення та поставки товару, що погоджені умовами договору, а саме: повідомлення про готовності товару до проведення випробувальних робіт (випробувань, тестувань), акту проведення випробувальних робіт без зауважень замовника, видаткової накладної, товаротранспортної накладної, акту приймання-передачі товару відповідач які підписані обома сторонами.

Посилання апелянта на акт прийому-передачі від 24.12.2020 року як на належний доказ виконання ним своїх зобов`язань за договором не приймається судом до уваги, оскільки якщо навіть відповідач і передавав позивачу товар передбачений умовами спірного договору, вказаним актом він був повернутий відповідачеві на модернізацію.

Належних та допустимих доказів подальшого (після модернізації) передання відповідачем позивачеві прес-форми на виріб «Кришка до соски-пустушки И.3128.00, И.3129.00, И.3130.00, И.3131.00» матеріали справи не містять.

Також необґрунтованими є твердження апелянта, що між сторонами наявний лише спір щодо якості поставленого товару.

Так, відповідно до п. 4.7 договору у випадку наявності недоліків товару, виявлених під час проведення випробувальних робіт (випробувань, тестування), сторони зазначають про таке в акті та встановлюють строк та порядок усунення таких недоліків. Після усунення недоліків товару у строки встановлені сторонами в акті, сторони повторно проводять випробувальні роботи (випробувань, тестування), за результатами чого складають відповідний акт.

Водночас, матеріали справи не містять підписаного сторонами акту виявлених недоліків.

Згідно із ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 1-2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи, що відповідач погодженого умовами договором товару не виготовив та не поставив у визначений строк, спірні кошти у сумі 311 040,00 грн. не повернув, розмір заявлених про стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи, факт отримання коштів та їх безпідставного утримання відповідачем не спростовано, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що вимога позивача про стягнення з відповідача 311 040,00 грн. є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою та підлягає задоволенню.

При цьому, колегія суддів погоджується із апелянтом, що договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування судом положень ст. 1212 ЦК України. Однак, апеляційний господарський суд наголошує, що посилання суду першої інстанції на вказану норму не призвело до неправильного вирішення спору.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 64 480,86 грн. пені та 81 108,00 грн. штрафу на підставі п. 5.1 договору нарахованої від вартості не виготовленого та непоставленого товару за період з 21.02.2021 року по 30.07.2021 року.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 5.1 договору при порушенні виконавцем строку виготовлення та/або поставки товару виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості товару за кожен день прострочення виготовлення та/або поставки товару. При простроченні строків виготовлення та/або поставки товару більше ніж на 30 календарних днів, виконавець окрім пені сплачує замовникові штраф у розмірі 20 % від вартості товару.

Перевіривши розрахунок пені, колегією суддів встановлено, що він є арифметично вірним, а тому суд першої інстанції підставно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 64 480,86 грн.

Штраф правомірно нарахований в сумі 20% від вартості товару, прострочення по яому тривало понад 30 календарних днів, що відповідає п. 5.1 договору, а відтак обґрунтовано задоволений місцевим господарським судом у сумі 81 108,00 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітал-Пласт» на рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2023 року у справі № 911/2273/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2023 року у справі № 911/2273/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2023 у справі № 911/2273/21.

4. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

5. Матеріали справи №911/2273/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич

Дата підписання повного тексту 20.11.2023 (у зв`язку із участю колегії суддів в підготовці для підтримання кваліфікації у НСШУ з 13.11.2023 по 17.11.2023)