РІШЕННЯ

20 листопада 2023 року м. ТернопільСправа № 921/618/23

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Гуменної І.В.

розглянув справу

за позовом Вишнівецької селищної ради, 47313, Тернопільська область, Кременецький район, смт. Вишнівець, вул. Грушевського, буд. 6

до відповідача Приватного агропромислового підприємства "Добрий Самарянин", 47313, Тернопільська область, Кременецький район, с. Бутин, вул. Бригадна, 1

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головного сервісного центру МВС, 04085, м. Київ, вул. Лук`яновича, 62

про визнання недійсним договору купівлі - продажу

за участі представників від:

позивача: головного спеціаліста відділу загальної та організаційної роботи Буграк Н.А., довіреність № 5 від 30.10.2023;

відповідача: керівника Намисняка В.С., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

третьої особи: представника Андрощука В.В., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Суть справи: Вишнівецька селищна рада звернулася до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до відповідача Приватного агропромислового підприємства "Добрий Самарянин" про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 6414/2023/4008785 від 22.08.2023.

В обґрунтуваннях позовних вимог позивач посилається на те, що ПАП "Добрий Самарянин" мав намір подарувати транспортний засіб Вишнівецькій територіальній громаді в якості благодійної допомоги, однак під час процедури перереєстрації транспортного засобу, реєстратор у ГСЦ МВС у Тернопільській області оформив договір купівлі продажу. Вказаний договір купівлі-продажу № 6414/2023/4008785 від 22.08.2023 Вишнівецька селищна рада вважає таким, що укладений під впливом помилки та порушує права та обов`язки сторін, оскільки внутрішня воля сторін правочину не відповідає її зовнішньому прояву, тобто даний правочин не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, зокрема ч. 3 ст. 203 ЦК України та має бути визнаний недійсним в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 15 вересня 2023 позовну заяву № б/н від 08.09.2023 (вх.№665 від 11.09.2023) Вишнівецької селищної ради залишено без руху, надавши позивачу час (протягом 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали) для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду переліку документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних документів, копії яких додано до заяви.

03 жовтня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла заява б/н від 03.10.2023 (вх. №7903 від 03.10.2023) про усунення недоліків позовної заяви, про які зазначено в ухвалі від 15 вересня 2023 року про залишення без руху.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву № б/н від 08.09.2023 (вх. № 665 від 11.09.2023) Вишнівецької селищної ради до розгляду, відкрито провадження у справі № 921/618/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30 жовтня 2023 року.

До того ж, вказаною ухвалою залучено до участі у цю справу Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Тернопільській області (47715, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Підгороднє, вул. Стрийська, 5), як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

17.10.2023 від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Тернопільській області до суду надійшла заява від 17.10.2023 № 31/19-4235 (вх. № 8348), відповідно до якої останній вважає, що не може виступати третьою особою у даній справі з огляду на те, що Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), до компетенції якого віднесено функції надання адміністративних послуг з приводу реєстраційних дій щодо транспортних засобів, оформленні, видачі посвідчення водія тощо, відповідно до Положення про регіональний сервісний центр МВС ГСЦ в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), яке затверджено наказом ГСЦ МВС 27.04.2020 №22, є відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи та має статус державної установи, код ВП43611891, ідентифікаційний код юридичної особи 40109173. Відповідно, Регіональний сервісний центр вважає, що стороною у цій справі, у відповідності до вимог п.6 ч.1 ст.20 ГПК може виступати лише Головний сервісний центр MBC, Код , вул. Лук?янівська, 62 м. Київ.

Також, 17.10.2023 Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Тернопільській області подано пояснення від 17.10.2023 № 31/19-4236 (вх.№ 8349 від 17.10.2023), відповідно до якого третя особа вказує, зокрема, на те, що під час перереєстрації транспортного засобу співробітники територіального сервісного центру № 6146 РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області діяли виключно в межах чинного законодавства. Відповідно, оскільки спірний договір купівлі-продажу транспортного засобу укладений у відповідності до вимог чинного законодавства, то скасування та визнання його таким, що укладений помилково можливе лише за рішенням суду.

19.10.2023 до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву від 19.10.2023 (вх. № 8410), відповідно до якого ПАП "Добрий Самарянин" вимоги позивача визнає в повному обсязі та просить ухвалити рішення про задоволення позову.

Окрім того, 26.10.2023 аналогічний за змістом відзив б/н від 25.10.2023 (вх. №8607 від 26.10.2023) надійшов від відповідача через підсистему Електронний суд.

30.10.2023 позивачем, через канцелярію суду, подано клопотання № 1176/1-1-12 від 27.10.2023 (вх. № 8676 від 30.10.2023) про заміну третьої особи, відповідно до якого Вишнівецька селищна рада просить суд замінити третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Тернопільській області (47715, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Підгороднє, вул. Стрийська, 5) на Головний сервісний центр МВС України (04085, м. Київ, вул. Лук`яновича, 62, ), оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Тернопільській області є філією Головного сервісного центру МВС, тому не може бути стороною у справі.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 30.10.2023 задоволено клопотання позивача Вишнівецької селищної ради № 1176/1-1-12 від 27.10.2023 (вх. № 8676 від 30.10.2023) про заміну третьої особи та замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Тернопільській області (47715, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Підгороднє, вул. Стрийська, 5) на Головний сервісний центр МВС (04085, м. Київ, вул. Лук`янівська, 62, ), а також відкладено підготовче засідання у справі № 921/618/23 на 20 листопада 2023 року о 11:15 год.

15.11.2023 Головним сервісним центром МВС подано до суду пояснення від 15.11.2023 № 31/19-ПС-8 (вх. № 9246), відповідно до якого третя особа вказує про те, що під час перереєстрації транспортного засобу співробітники ТСЦ № 6141 діяли виключно в межах чинного законодавства, однак у разі прийняття судом рішення про визнання недійсним договору купівлі продажу, вказане судове рішення буде підставою для скасування державної реєстрації транспортного засобу.

В підготовче судове засідання 20.11.2021 прибули представники усіх учасників справи.

У свою чергу, представником позивача долучено до матеріалів справи підтвердження про направлення до суду доказів надіслання третій особі копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Разом з тим, суд відзначає, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 2 ст. 191 ГПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (п. 4 ст. 191 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд враховує, що про визнання позову відповідач зазначає у письмовому відзиві на позов, який підписаний уповноваженим представником відповідача, а саме директором ПАП "Добрий Самарянин" Василем Намисняком, окрім того визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Окрім того, присутні в підготовчому засіданні 20.11.2023 представники позивача та третьої особи не заперечують проти заяви відповідача про визнання позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для прийняття визнання відповідачем позову.

У зв`язку з прийняттям визнання відповідачем позову, судом, у підготовчому засіданні 20.11.2023, справу розглянуто по суті та, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне.

22 серпня 2023 року між Вишнівецькою селищною радою та ПАП "Добрий Самарянин" було укладено договір купівлі-продажу № 6141/2023/4008785 транспортного засобу Renault Duster, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , рік випуску 2021, колір білий.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що ПАП "Добрий Самарянин" мав намір подарувати транспортний засіб Вишнівецькій селищній територіальній громаді, в якості благодійної допомоги як службовий транспортний засіб для поліцейського офіцера Вишнівецької селищної територіальної громади, що підтверджується листом ПАП "Добрий Самарянин" до Вишнівецької селищної територіальної громади від 18.08.2023 (копія додана до матеріалів справи).

У зв`язку з чим, власник ПАП "Добрий Самарянин" прийняв рішення № 3 від 18.08.2023 про дарування транспортного засобу: Renault Duster, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , рік випуску 2021, колір білий, Вишнівецькій селищній територіальній громаді у якості благодійної допомоги та 18.08.2023 директором ПАП "Добрий Самарянин" видано наказ про здійснення перереєстрації транспортного засобу у зв`язку з його даруванням Вишнівецькій селищній територіальній громаді (копії додані до матеріалів справи).

22.08.2023 представники позивача та відповідача із пакетом документів (в. т.ч. рішення № 3 від 18.08.2023 про дарування транспортного засобу та наказом від 18.08.2023 про здійснення перереєстрації транспортного засобу у зв`язку з його даруванням) необхідних для отримання адміністративної послуги/перереєтрації права власності транспортного засобу, звернулися до суб`єкта надання адміністративної послуги РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області.

В ході процедури перереєстрації транспортного засобу, через неуважність щодо оцінки поданих документів на предмет правової підстави переходу права власності на транспортний засіб, реєстратор у РСЦ ГСЦ МВС у Тернопільській області сформував та надав сторонам для підписання не договір дарування, як того вимагалося згідно поданих документів, а договір купівлі-продажу транспортного засобу №6414/2023/4008785 від 22.08.2023, який був підписаний представниками обох сторін, без з`ясування його дійсного змісту, нерозуміння правової природи, прав та обов`язків сторін, що з нього випливають.

Згодом, після укладення договору купівлі-продажу, позивач і відповідач зрозуміли, що відбулася помилка з необачності сторін правочину та реєстратора, обставини якої мають істотне значення. Помилка полягає в характері правочину, а саме: в правах та обов`язках сторін, відповідно до яких, згідно з договором купівлі - продажу, Вишнівецькій селищній раді потрібно виділити кошти у розмірі 670 870,00 грн (шістсот сімдесят тисяч вісімсот сімдесят гривень) 00 копійок з місцевого бюджету на оплату покупки транспортного засобу, а це суперечить правочину, який позивач і відповідач мали намір вчинити, а саме - дарування.

Вказані вище обставини, на думку позивача, свідчать про недійсність договору купівлі - продажу, оскільки внутрішня воля сторін правочину не відповідає її зовнішньому прояву, тобто даний правочин не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, зокрема частини третьої статті 203 ЦК України, а тому має бути визнаний судом недійсним.

Вказані обставини слугували підставою для звернення із цим позовом до суду.

Дослідивши норми чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Згідно із ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Основною відмінною ознакою договору купівлі-продажу від договору дарування є оплатність першого та безоплатність другого. Так як договір дарування є одностороннім правочином дарувальника, в обдарованого не виникає обов`язку вчинення зворотніх дій, зокрема, щодо оплати набутої у власність речі.

За змістом статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Ураховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів наявність обставин, які вказують на обман або помилку, - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ці обставини дійсно мають істотне значення.

Матеріалами справи підтверджується, що при укладенні спірного договору купівлі продажу мала місце помилка щодо обставин, які мають істотне значення. Так, ПАП "Добрий Самарянин" мав намір укласти договір дарування, за умовами якого транспортний засіб Renault Duster, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , рік випуску 2021, колір білий мав перейти у власність Вишнівецькій селищній територіальній громаді, в якості благодійної допомоги як службовий транспортний засіб для поліцейського офіцера Вишнівецької селищної територіальної громади.

Однак, під час укладення оспорюваного договору купівлі - продажу волевиявлення ПАП "Добрий Самарянин" не відповідало його внутрішній волі та не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором купівлі - продажу.

Згідно зі статтею 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійспим.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Помилка може виникнути внаслідок необачності або самовпевненості учасників правочину, невірного розуміння сторонами одна одної в ході переговорів, невірного тлумачення закону, дій третіх осіб тощо.

У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам роз`яснено обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (ст. 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину.

Отже, оспорюваний правочин не відповідає загальним підставам дійсності правочинів (частина третя статті 203 ЦК України), а тому відповідно до частин першої, третьої статті 215, частини першої статті 229 ЦК України підлягає визнанню судом недійсним.

З огляду на викладене, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги Вишнівецької селищної ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 6414/2023/4008785 від 22.08.2023, укладеного між Приватним агропромисловим підприємством "Добрий Самарянин" (47313, Тернопільська область, Кременецький район, с. Бутин, вул. Бригадна, 1, ) та Вишнівецькою селищною радою (47313, Тернопільська область, Кременецький район, смт. Вишнівець, вул. Грушевського, буд. 6, ) є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Позивачем при зверненні з позовом було сплачено 2 684,00 грн судового збору, що підтверджується квитанцією № 9317-5525-2218-4926 від 11.09.2023.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог, позивачу, в порядку ч. 1 ст. 130 ГПК України, підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків від судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 1 342,00 грн.

Решта судового збору, сплаченого позивача при поданні позову, в розмірі 1 342,00 грн. покладається на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

За таких обставин, керуючись ст. 20, 46, 73, 74, 79, 86, 129, 130, 185, 191, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір" , господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати недійсним договір купівлі - продажу транспортного засобу № 6414/2023/4008785 від 22.08.2023, укладений між Приватним агропромисловим підприємством "Добрий Самарянин" (47313, Тернопільська область, Кременецький район, с. Бутин, вул. Бригадна, 1, ) та Вишнівецькою селищною радою (47313, Тернопільська область, Кременецький район, смт. Вишнівець, вул. Грушевського, буд. 6, ).

3. Стягнути з Приватного агропромислового підприємства "Добрий Самарянин" (47313, Тернопільська область, Кременецький район, с. Бутин, вул. Бригадна, 1, ) на користь Вишнівецької селищної ради (47313, Тернопільська область, Кременецький район, смт. Вишнівець, вул. Грушевського, буд. 6, ) 1 342 (одну тисячу триста сорок дві) грн 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Повернути з Державного бюджету України на користь Вишнівецької селищної ради (47313, Тернопільська область, Кременецький район, смт. Вишнівець, вул. Грушевського, буд. 6, ) - 1 342 (одну тисячу триста сорок дві) грн 00 коп. судового збору, сплаченого згідно квитанції № 9317-5525-2218-4926 від 11.09.2023.

6. Копію рішення направити учасникам справи відповідно до положень ч. 5 ст. 6 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено та підписано 22.11.2023.

Суддя Н.В. Охотницька