ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. Справа №910/9725/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Луцюк А.В.

представники сторін:

від позивача: Клян А.Ф.

від відповідача: Прокопів Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 (повний текст складено 02.10.2023)

у справі №910/9725/23 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індіан Солар Мліїв"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 2 194 636,72 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індіан Солар Мліїв" (далі - ТОВ "Індіан Солар Мліїв") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - ДП "Гарантований покупець") заборгованості у розмірі 2 194 636,72 грн, з яких: 2 010 200,38 грн - заборгованість за продану електричну енергію, 143 783,24 грн - інфляційні втрати, 40 643,10 грн - три проценти річних.

У позовній заяві позивач повідомив суд першої інстанції про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.08.2023 у справі №910/9725/23 позов задоволено частково. Закрито провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 82 054,88 грн. Стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Індіан Солар Мліїв" 1 928 145,50 грн заборгованості, 40 643,10 грн трьох процентів річних, 143 783,24 грн інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 32 919,40 грн.

07.09.2023 до Господарського суду міста Києва від ТОВ "Індіан Солар Мліїв" надійшла заява про стягнення з ДП "Гарантований покупець" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн.

19.09.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення проти клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі №910/9725/23, у яких ДП "Гарантований покупець" просило відмовити в покладенні витрат на правничу допомогу в повному обсязі, а у разі задоволення клопотання обмежити розмір витрат ТОВ "Індіан Солар Мліїв" на професійну правничу допомогу до 1,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Індіан Солар Мліїв" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Суд першої інстанції, при ухвалені вказаного додаткового рішення, враховуючи включення у заявлений до стягнення з відповідача необґрунтований розмір витрат на відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн (розмір нарахованого ПДВ), дійшов висновку про стягнення відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу адвоката у сумі 20 000,00 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, ДП "Гарантований покупець" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі №910/9725/23 в задоволеній частині, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Так, в апеляційні скарзі ДП "Гарантований покупець" зазначає, що місцевим господарським судом допущено неповне з`ясування фактичних обставин, не досліджено докази, які мають значення для правильного вирішення даної справи, а додаткове рішення в задоволеній частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також, не з`ясувавши відповідних обставин, не дослідивши пов`язані з ними докази, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів, аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у даній справі.

Таким чином, з огляду на наведене, матеріалами цієї справи підтверджується необґрунтованість заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, а тому на думку скаржника, оскаржуване додаткове рішення підлягає скасуванню в задоволеній частині з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

Згідно з витягом протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 24.10.2022 апеляційну скаргу ДП "Гарантований покупець" у справі №910/9725/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5963/23. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень - до 16.11.2023. Розгляд апеляційної скарги призначено на 22.11.2023.

20.11.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ДП "Гарантований покупець", а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі №910/9725/23 - без змін, посилаючись на те, що додаткове рішення ухвалено судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права та за повного і всебічного дослідження доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.11.2023 підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі №910/9725/23, в задоволеній частині та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У разі задоволення клопотання зменшити розмір витрат ТОВ "Індіан Солар Мліїв" на професійну правничу допомогу до 1,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 22.11.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі №910/9725/23 залишити без змін.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, відповідно до статті 74 ГПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом позивачем вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, зокрема, складатиметься з витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у розмірі 24 000,00 грн.

24.05.2023 між Адвокатським об`єднанням "Гвоздій та Оберкович" (виконавець) та ТОВ "Індіан Солар Мліїв" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №25/05-23, за умовами якого виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту, обсяг якої визначається у додатках/додаткових угодах до цього договору, або іншим чином письмово погоджується сторонами, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар за надані послуги та компенсувати всі фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Згідно з пунктом 2.3 договору, виконавець направляє клієнту два примірники підписаного та скріпленого печаткою виконавця акта надання послуг. Строки та періодичність надання клієнту актів виконавцем визначається у додатках/додаткових угодах до цього договору.

Відповідно до пункту 2.4 договору, клієнт зобов`язується на протязі 5 календарних днів з моменту отримання актів підписати акти, скріпити їх своєю печаткою (за її наявності) та повернути один оригінальний примірник виконавцю. У разі, якщо на протязі зазначеного в цьому пункті строку виконавець не отримає підписаний клієнтом примірник акта, акт вважається підписаним сторонами, а послуги такими, що надані належним чином на першу календарну дату, що слідує за спливом вказаного строку.

Розмір гонорару, порядок його обчислення (фіксований розмір, погодинна оплата тощо) та порядок проведення розрахунків за надання послуг клієнту згідно з цим договором, визначається у додатках/додаткових угодах до цього договору, які є його невід`ємними частинами.

Також, 24.05.2023 між сторонами укладено додаток №1 до вказаного договору, згідно з яким сторони дійшли взаємної згоди, що фіксований гонорар, що підлягає оплаті клієнтом виконавцю за послуги щодо представництва інтересів клієнта в Господарському суді міста Києва у справі за позовом клієнта до ДП "Гарантований покупець" про стягнення з останнього заборгованості за договором №1845/02/21 від 23.06.2021, складає 20 000,00 грн.

31.08.2023 між сторонами складено та підписано акт надання послуг, підписанням якого сторони підтвердили, що виконавець дійсно надав клієнту послуги, що вказані в цьому акті. Детальна інформація щодо наданих виконавцем послуг (повний перелік фактично наданих послуг, витрачений час роботи адвокатів) міститься в описі деталізованого обсягу наданих послуг від 31.08.2023 до додатку №1 від 24.05.2023 до договору про надання правової допомоги від 24.05.2023 №25/05-23, за які ТОВ "Індіан Солар Мліїв" здійснило оплату за рахунком від 24.05.2023 №4919, згідно з платіжною інструкцією від 25.05.2023 №728.

Позивачем також долучено до матеріалів справи вищенаведений опис деталізованого обсягу наданих послуг від 31.08.2023, який містить перелік наданих виконавцем послуг та час виконання.

З матеріалів справи вбачається, що надані адвокатським об`єднанням послуги з правової допомоги оплачені позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 25.05.2023 №728 на суму 24 000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції звертається до правової позиції, яка є сталою та підтверджується, зокрема, постановами Верховного Суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18 про те, що витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Колегією суддів встановлено, що у суді першої інстанції відповідачем подано заперечення щодо розміру адвокатських витрат, заявлених позивачем, у яких просив відмовити в покладенні витрат на правничу допомогу в повному обсязі, а у разі задоволення клопотання обмежити розмір витрат ТОВ "Індіан Солар Мліїв" на професійну правничу допомогу до 1,00 грн.

У поданих до суду запереченнях щодо розміру адвокатських витрат відповідач, зокрема, вказав на те, що стягнення заявленої суми витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності, справедливості та співмірності. Витрати часу на складання позовної заяви, а також інших документів є явно завищеними та не підлягають задоволенню.

За висновком суду першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, відповідачем у наданих запереченнях проти клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу не доведено неспівмірності заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу з виконаною Адвокатським об`єднанням "Гвоздій та Оберкович" роботою щодо представлення інтересів позивача у даному судовому процесі.

Разом із тим, дослідивши матеріали, місцевим господарським судом встановлено, що до заявленої до стягнення суми Адвокатським об`єднанням "Гвоздій та Оберкович" додано ПДВ у розмірі 4 000,00 грн, що відповідно вбачається з рахунку на оплату послуг від 24.05.2023 №4919 та платіжної інструкції від 25.05.2023 №728, в той час як об`єднанням не надано доказів того, що останнє є платником ПДВ.

Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України, можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №910/13034/20).

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд, ухвалюючи спірне рішення, дійшов вірного висновку, що включення у заявлений до стягнення з відповідача розмір витрат на відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн (розмір нарахованого ПДВ) є необґрунтованим, а відтак стягненню з відповідача підлягають витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини та матеріали справи, апеляційний господарський суд вважає, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі №910/9725/23 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ДП "Гарантований покупець" не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки сторонами оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі №910/9725/23 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 у справі №910/9725/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9725/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 27.11.2023.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов