ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 листопада 2023 року Справа № 903/100/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Традекс Агрі, м. Здолбунів, Здолбунівський р-н., Рівненська обл.
до відповідача: Державного підприємства Дослідне господарство Перемога Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, с. Баківці, Луцький р-н., Волинська обл.
про стягнення 6 516 149 грн. 25 коп.
Суддя Кравчук А.М.
Секретар судового засідання Мачульська Л.В.
від позивача: Сокол Т.Л., ордер серія АЕ №1182135
від відповідача: н/з
встановив: рішенням суду від 04.10.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство" Перемога" Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Традекс Агрі" 2 941 993 грн. 50 коп. попередньої оплати та 44 129 грн. 90 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 2 986 123 грн. 40 коп. (два мільйони дев`ятсот вісімдесят шість тисяч сто двадцять три грн. 40 коп.). У решті позову відмовлено.
16.10.2023 на адресу суду надійшла заява позивача (надіслана засобом поштового зв`язку 09.10.2023) про відшкодування судових витрат в сумі 72 367 грн. 00 коп.
Ухвалою суду від 18.10.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Традекс Агрі від 09.10.2023 про відшкодування судових витрат прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено у судовому засіданні 26.10.2023 о 12 год. 00 хв. Запропоновано боржнику до 24.10.2023 подати суду пояснення по суті заяви.
З метою повного та всебічного розгляду справи, з врахуванням рівності учасників судового процесу, думки представника заявника, суд протокольною ухвалою від 26.10.2023 розгляд справи відклав.
Відповідач у клопотанні від 25.10.2023 просить зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу. Зазначає, що позивачем завищено та не обґрунтовано тривалість часу судових засідань. Справа не є складною, адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права та судову практику для подання відповіді на відзив, апеляційної скарги. Підготовка відповіді на відзив включає таку послугу як аналіз відзиву.
У судовому засіданні представник стягувача заяву підтримала.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу), відбувається в такі етапи:
1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частини перша, друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У позовній заяві ТОВ «Традекс Агрі» вказало, що орієнтовний розмір судових витрат, які підприємство очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, складає 50 000 грн 00 коп.
У заяві про стягнення судових витрат товариство просить стягнути з відповідача 72 367 грн 00 коп.
04.01.2023 між ТОВ «Традекс Агрі» та АО «Інсолв» укладено договір про надання правової допомоги (том 2, а.с. 175-177), згідно умов якого АО надає клієнту необхідну правову допомогу у статусі представника клієнта, а останній виплачує винагороду за надання правової допомоги (п. 1.1). Сторони погодили, що оплата за правову допомогу, яка надається за дійсним договором, сплачується клієнтом за таким тарифом: 1 000 грн на годину (п. 4.1.1). Об`єм та загальна вартість наданої правової допомоги підтверджується актом приймання-передачі, який підписується клієнтом протягом 3 робочих днів з дня його отримання від АО (п. 4.2). Дійсний договір, якщо він не буде припинений з ініціативи клієнта, діє до 31.12.2024 (п. 6.1).
06.10.2023 ТОВ «Традекс Агрі» та АО «Інсолв» підписано акт приймання-передачі наданої правової допомоги (том 2, а.с. 178-180), згідно якого надані такі послуги:
- аналіз первинної документації по господарських правовідносинах між клієнтом та ДП «ДГ «Перемога» ВДСГДС ІК НААКУ (договір поставки, листування, протоколи, платіжні доручення) 2,5 год, 2 500 грн;
- консультування клієнта щодо стратегії захисту його прав та інтересів, перспектив стягнення боргу, формування пропозиції стосовно правової позиції клієнта 2 год, 2 000 грн;
- підготовка позовної заяви від клієнта до ДП «ДГ «Перемога» ВДСГДС ІК НААКУ щодо стягнення заборгованості за договором поставки №22-09-22-06 від 22.09.2022 (в т.ч. розрахунок суми заборгованості, пошук релевантної практики правозастосування, формування додатків до позовної заяви, відправка позовної заяви стороні та суду) 9 год, 9 000 грн;
- контроль прийняття позовної заяви клієнта до ДП «ДГ «Перемога» ВДСГДС ІК НААКУ господарським судом, подальший контроль руху справи №903/100/23 (протягом всього періоду юридичного супроводу) 1,5 год, 1 500 грн;
- підготовка заяви від 21.02.2023 №21/02-23/2 про участь у судовому засіданні 01.03.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (роздруківка та засвідчення додатків до заяви, забезпечення направлення заяви засобом електронного зв`язку до суду та сторони процесу) 1 год, 1 000 грн;
- аналіз та надання правової оцінки відзиву ДП «ДГ «Перемога» ВДСГДС ІК НААКУ на позовну заяву 1,5 год, 1 500 грн;
- підготовка відповіді на відзив (забезпечення її направлення засобом поштового зв`язку учасникам справи та суду) 4 год, 4 000 грн;
- підготовка клопотання від 23.02.2023 №23/02-23 про долучення до матеріалів справи №903/100/23 належні копії (читабельні) доданих до позовної заяви договору поставки та специфікації від 22.09.2022 (на вимогу суду), направлення на електронну адресу суду 1 год, 1 000 грн;
- підготовка адвоката до участі у судовому засіданні 01.03.2023 1,5 год, 1 500 грн;
- участь адвоката у судовому засіданні 01.03.2023 0,5 год, 500 грн;
- підготовка заяви від 07.03.2023 №07-03-23 про участь у судовому засіданні 15.03.2023 в режимі відеоконференції (роздруківка, засвідчення додатків, направлення заяви до суду та сторонам процесу) 0,5 год, 500 грн.;
- підготовка клопотання від 09.03.2023 №09/03-23 про долучення до матеріалів справи №903/100/23 належної копії (читабельної) доданого до позовної заяви протоколу розбіжностей до договору поставки (направлення до суду) 0,5 год, 500 грн;
- підготовка клопотання від 13.03.2023 про відкладення судового засідання №903/100/23 (його направлення до суду) 1 год, 1 000 грн;
- підготовка заяви від 17.03.2023 №17/03-23 про участь у судовому засіданні 29.03.2023 в режимі відеоконференції (роздруківка, засвідчення додатків, направлення заяви до суду та сторонам процесу) 0,5 год, 500 грн;
- підготовка адвоката до участі у судовому процесі, участь у судовому засіданні 29.03.2023 2 год, 2 000 грн;
- підготовка заяви від 31.03.2023 №31/03-23 про участь у судовому засіданні 12.04.2023 в режимі відеоконференції (роздруківка, засвідчення додатків, направлення заяви до суду та сторонам процесу) 0,5 год, 500 грн;
- підготовка адвоката до участі у судовому процесі, участь у судовому засіданні 12.04.2023 2 год, 2 000 грн;
- підготовка заяви від 12.04.2023 №12/04-23 про участь у судовому засіданні 19.04.2023 в режимі відеоконференції (роздруківка, засвідчення додатків, направлення заяви до суду та сторонам процесу) 0,5 год, 500 грн;
- підготовка заперечення від 17.04.2023 на клопотання відповідача про долучення доказів (роздруківка, засвідчення додатків, направлення заяви до суду та сторонам процесу) - 2,5 год, 2 500 грн;
- підготовка адвоката до участі у судовому процесі, участь у судовому засіданні 19.04.2023 2 год, 2 000 грн;
- підготовка апеляційної скарги на ухвалу суду від 19.04.2023 №903/100/23 4 год, 4 000 грн;
- підготовка заяви від 21.06.2023 №21/06-23 про участь у судовому засіданні 28.06.2023 в режимі відеоконференції (роздруківка, засвідчення додатків, направлення заяви до суду та сторонам процесу) 0,5 год, 500 грн;
- підготовка листів до відповідача (з метою надання відповідних доказів) 2 год, 2 000 грн;
- підготовка клопотання про перехід/повернення до підготовчого провадження від 21.06.2023 (роздруківка, засвідчення додатків, направлення заяви до суду та сторонам процесу) 3 год, 3 000 грн;
- підготовка пояснень від 21.06.2023 (пошук актуальної практики щодо застосування Інконтермс 2010, роздруківка, засвідчення додатків, направлення заяви до суду та сторонам процесу) 5 год, 5 000 грн;
- підготовка клопотання від 21.06.2023 про витребування доказів (роздруківка, засвідчення додатків, направлення заяви до суду та сторонам процесу) 2,5 год, 2 500 грн;
- аналіз результатів впливу справи №918/94/23 на дану справу 1 год, 1 000 грн;
- підготовка заперечень від 21.06.2023 проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (пошук актуальної практики, роздруківка, засвідчення додатків, направлення заяви до суду та сторонам процесу) 3 год, 3 000 грн;
- підготовка адвоката до участі у судовому процесі, участь у судовому засіданні 28.06.2023 2 год, 2 000 грн;
- підготовка адвоката до участі у судовому засіданні 24.07.2023, яке не відбулося у зв`язку зі збоєм програми Підсистеми відеоконференцзв`язку 1 год, 1 000 грн;
- підготовка заяви від 17.08.2023 про участь у судовому засіданні 06.09.2023 в режимі відеоконференції (роздруківка, засвідчення додатків, направлення заяви до суду та сторонам процесу) 0,5 год, 500 грн;
- участь у проведенні перемовин по питанню укладення мирової угоди (спілкування з юридичним департаментом відповідача, консультування клієнта щодо умов мирової угоди та проведення розрахунків) 3 год, 3 000 грн;
- підготовка заяви від 25.08.2023 (уточнення позовних вимог), пошук судової практики застосування ст. 693 ЦК України, по питанню уточнення правових норм позову, направлення заяви суду та стороні процесу 4 год., 4 000 грн;
- підготовка адвоката до участі у судовому процесі, участь у судовому засіданні 06.09.2023 2 год, 2 000 грн;
- підготовка адвоката до участі у судовому процесі, участь у судовому засіданні 04.10.2023 2 год, 2 000 грн.
Загальна вартість наданих послуг становить 72 000 грн.
Крім того просить стягнути 367 грн витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (на поштову кореспонденцію).
Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5 - 7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, у відповідності до ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1)має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертої статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.4 ст.126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих послуг та подані документи, врахувавши, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, суд вважає за можливе не присуджувати на користь позивача заявлену суму в повному обсязі.
Заявлені позивачем витрати в сумі 9 000 грн з підготовки позовної заяви від клієнта до ДП «ДГ «Перемога» ВДСГДС ІК НААКУ щодо стягнення заборгованості за договором поставки №22-09-22-06 від 22.09.2022 (в т.ч. розрахунок суми заборгованості, пошук релевантної практики правозастосування, формування додатків до позовної заяви, відправка позовної заяви стороні та суду) є співмірними та підлягають стягненню з відповідача.
В той же час заявлені витрати в сумі 4 500 грн, що включають в себе аналіз первинної документації по господарських правовідносинах між клієнтом та ДП «ДГ «Перемога» ВДСГДС ІК НААКУ (договір поставки, листування, протоколи, платіжні доручення) 2,5 год, 2 500 грн; консультування клієнта щодо стратегії захисту його прав та інтересів, перспектив стягнення боргу, формування пропозиції стосовно правової позиціє клієнта 2 год, 2 000 грн;
Вказаний позивачем такий вид послуги як аналіз первинної документації по господарських правовідносинах між клієнтом та ДП «ДГ «Перемога» ВДСГДС ІК НААКУ (договір поставки, листування, протоколи, платіжні доручення), консультування клієнта щодо стратегії захисту його прав та інтересів, перспектив стягнення боргу, формування пропозиції стосовно правової позиціє клієнта охоплюється послугою з підготовки та подання позовної заяви, у зв`язку з чим бюро помилково визначило такі послуги як окремі та самостійні, а не як складові частини послуги з підготовки та подання позовної заяви, у зв`язку з чим вони не підлягають задоволенню.
Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду №922/1964/21 від 16.11.2022.
Суд не знаходить підстав для покладення на відповідача витрат позивача на підготовку (написання) та забезпечення направлення засобами поштового зв`язку до суду та учасникам справи заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки такі витрати не спричинені протиправною (чи будь-якою) поведінкою відповідача. Більш того, подання відповідного клопотання є правом, а не обов`язком сторони, яке спрямоване на спрощення доступу до правосуддя. Суд вважає, що підготовка заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференці та її спрямування до суду засобами поштового зв`язку не є складною дією та не потребує значних часових витрат. Відповідно, суд вважає, що вказані витрати є необґрунтованими, у зв`язку з чим витрати на підготовку заяв про участь у судових засіданнях 01.03.2023 (1 000 грн), 15.03.2023 (500 грн), 29.03.2023 (500 грн), 12.04.2023 (500 грн), 19.04.2023 (500 грн), 28.06.2023 (500 грн), 06.09.2023 (500 грн) не підлягають задоволенню.
Витрати на підготовку адвоката до участі у судовому засіданні та безпосередня його участь є за своєю природою дублюванням одного і того ж виду робіт, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими вимоги щодо участі адвоката у судових засіданнях 01.03.2023, 29.03.2023, 19.04.2023, 28.06.2023, 06.09.2023, 04.10.2023 по 500 грн (визначених позивачем) за кожне окреме судове засідання.
Підготовка адвоката до участі у судовому засіданні 24.07.2023 в сумі 1 000 грн не підлягає визнанню судом, оскільки судове засідання, яке призначене у режимі відеоконференції за заявою позивача, не відбулось через збій програми Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС та неможливістю встановлення зв`язку з представником позивача, що підтверджується відповідним актом відповідальних осіб суду. В той же час ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву (п. 5 ст. 197 ГПК України).
Такі витрати, як контроль прийняття позовної заяви судом та подальший контроль руху справи №903/100/23 є також дублюванням одного і того ж виду робіт, як подання позовної заяви, участь у судових засіданнях, подання заяв по суті спору, у зв`язку з чим не підлягає стягненню з відповідача.
Витрачений адвокатом час на підготовку відповіді на відзив (4 год) включає в себе такий вид роботи як аналіз та надання правової оцінки відзиву, у зв`язку з чим підставними та підлягають визнанню вимоги в сумі 4 000 грн за підготовку та подання відповіді на відзив.
Щодо заявлених адвокатом вимог за підготовку клопотань від 23.02.2023, 09.03.2023 про долучення до матеріалів справи належних копій доданих до позовної заяви доказів (договір, специфікація, протокол розбіжностей) в сумі 1 500 грн суд зазначає, що такі роботи здійснені адвокатом у зв`язку неналежним їх оформленням самим позивачем та подання до суду не читабельних доказів, не спричинені протиправною (чи будь якою) поведінкою відповідача, у зв`язку з чим не підлягають визнанню.
Підготовка клопотання про відкладення судового засідання не є обов`язковою дією в судовому процесі та обумовлена неможливістю забезпечення явки уповноваженого представника, яка не визнавалась судом обов`язковою, у судовому засіданні 15.03.2023, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.
Витрати на подання заперечень від 17.04.2023 на клопотання відповідача про долучення доказів, на подання клопотання про перехід/повернення до підготовчого провадження є обґрунтованими та підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Крім того, згідно з детального опису наданих послуг вбачається про дублювання певних видів послуг, як окремих, оскільки подання пояснень від 21.06.2023 включають в себе такий вид роботи як аналіз впливу справи №918/94/23 про розірвання договору поставки, на підставі якого позивач просить повернути попередню оплату в межах даної справи, а подана 25.08.2023 заява фактично повторює зміст пояснень від 21.06.2023.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Сокол Т.Л. брала участь при розгляді даної справи та справи №918/94/23. Відтак, обізнаність адвоката щодо предмета спору та специфічністю правовідносин, про наявність судових рішень та хід розгляду справи презюмується, а витрачений час (5 год) для пошуку нової актуальної судової практики щодо застосування Інконтермс 2010 умови FCA при незмінності предмету спору викликають обґрунтовані сумніви щодо дійсної необхідності витраченого часу, у зв`язку з чим суд вважає, що нараховані витрати в сумі 5 000 грн не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підставними та співмірними є витрати в сумі 3 000 грн.
Судом враховано, що положення ГПК України не передбачають подання таких заяв по суті спору, як пояснення, є правом, а не обов`язком учасника справи, яке використовується ним на власний розсуд.
Суд протокольною ухвалою від 06.09.2023 у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовив, у зв`язку з чим витрати адвоката на його підготовку в сумі 2 500 грн не підлягають відшкодуванню.
З заявлених позивачем 3 000 грн витрат на підготовку заперечень від 21.06.2023 на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі співмірними суд вважає 1 000 грн, оскільки питання про зупинення з аналогічних питань вже розглядалось судом (ухвала суду від 19.04.2023), адвокат не підтвердив необхідність вивчення нової судової практики щодо одних і тих же підстав зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим співмірними суд вважає витрати в сумі 1 000 грн.
Суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з участю адвоката позивача у проведенні перемовин по питанню укладення мирової угоди, оскільки такі витрати нічим не підтверджуються.
Позивач не підтвердив необхідність та доцільність понесених витрат на підготовку (та відправку) запитів до відповідача щодо підтвердження відчуження товару за договором поставки, оскільки факт відчуження товару за договором не заперечувався відповідачем, підтверджувався ним в межах справи №9018/94/23, відповідачем якої є позивач.
Щодо заявлених витрат в сумі 4 000 грн за підготовку апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 19.04.2023 суд зазначає, що відповідно до положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно статті 282 цього Кодексу постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Отже кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями статті 124 зазначеного кодексу особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.
При розподілі судових витрат також береться до уваги, що рішення у справі прийнято судом керуючись принципом "jura novit curia" ("суд знає закони"), а не з підстав та мотивів на які посилався в своїх запереченнях відповідач.
Судом враховано відсутність контррозрахунку відповідача суми судових витрат на професійну правничу допомогу позивача.
Враховуючи вищевикладене, наявність заперечень відповідача щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу; оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позовної заяви та інших документів по справі, як кваліфікований фахівець, незначний обсяг доказів у справі, виконані адвокатом роботи, керуючись критеріями розумності, обґрунтованості, співмірності та пропорційності з заявлених позивачем 72 000 грн 00 коп витрат підставними є витрати в сумі 26 000 грн 00 коп, які відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою в межах даної справи.
Судом також береться до уваги, що відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати пов`язані із розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з частковим задоволенням позову підлягають до стягнення з відповідача 11 738 грн 81 коп. пропорційно задоволених позовних вимог.
Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, вказала зокрема те, що частина 2 статті 126 ГПК України чітко розділяє: 1) витрати на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України); 2) витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, а саме витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).
Позивач просить стягнути з відповідача 367 грн 00 коп витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду, зокрема на поштову кореспонденцію, які підтверджуються описами вкладення у цінний лист, накладними, квитанціями АТ «Укрпошта» (том 2, а.с. 185-200), є витратами адвоката, необхідними для надання правничої допомоги відповідно до ст.123, 126, 129 ГПК України, підтверджені належними доказами, що містяться в матеріалах справи, є співмірними, а тому підлягають стягненню з відповідача.
При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Традекс Агрі» від 09.10.2023 про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
- 11 738 грн 81 коп. витрат на професійну правничу допомогу, 367 грн 00 коп витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, а всього:12 105 грн 81 коп (дванадцять тисяч сто п`ять грн 81 коп).
3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.
Повний текст рішення
складений 20.11.2023.
Суддя А. М. Кравчук