УХВАЛА

м. Київ

23.11.2023Справа № 910/14060/23
Суддя Господарського суду міста Києва суддя Павленко Є.В., розглянувши заяву фізичної особи - підприємця Харахаша Павла Владленовича від 21 листопада 2023 року про скасування судового наказу, виданого за відповідною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт Партс" від 16 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпорт Партс" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи - підприємця Харахаша Павла Владленовича (далі - Підприємець) основної заборгованості за договором поставки товару від 7 вересня 2022 року № 07/09 у розмірі 248 500,00 грн.

10 жовтня 2023 року Господарським судом міста Києва було видано судовий наказ № 910/14060/22 про стягнення з Підприємця на користь Товариства вказаної заборгованості, а також 268,40 грн судового збору.

16 листопада 2023 року через загальний відділ канцелярії суду від Підприємця надійшла заява від цієї ж дати про скасування даного судового наказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20 листопада 2023 року вказана заява Підприємця про скасування судового наказу № 910/14060/22 від 10 жовтня 2023 року була повернута у зв`язку з недодержанням вимог щодо її оформлення, передбачених приписами статті 157 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

21 листопада 2023 року через загальний відділ канцелярії суду від Підприємця надійшла заява від цієї ж дати про скасування судового наказу № 910/14060/22 від 10 жовтня 2023 року, яка обґрунтована тим, що вимога Товариства про наявність заборгованості у боржника за договором поставки товару від 7 вересня 2022 року № 07/09 не відповідає дійсності, оскільки Підприємцем взагалі вказаний правочин з Товариством не укладався, жодних господарський операцій, у тому числі щодо поставки товару, не здійснювалися. При цьому, Підприємець зазначив, що він не підписував ні вказаного договору, ні видаткову накладну від 9 вересня 2022 року № 35, подану стягувачем на підтвердження зазначеної заборгованості. Разом із вказаною заявою Підприємець подав клопотання про поновлення строку на звернення із даною заявою до суду, в якому зазначив, що про судовий наказ йому стало відомо лише після надходження повідомлення з банку про наявність постанови виконавця від 13 листопада 2023 року про арешт коштів за ВП № 73309691. Натомість, про зміст судового наказу, а також зміст заяви Товариства представник Підприємця довідався лише 15 листопада 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи № 910/14060/22.

Відповідно до частини 1 статті 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною1 статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (частина 2 статті 157 ГПК України).

Згідно з частинами 1, 3, 6 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши доводи заявника та дослідивши надані ним докази, суд дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску останнім вказаного процесуального строку, у зв`язку з чим клопотання Підприємця про поновлення цього строку підлягає задоволенню.

Частиною 3 статті 158 ГПК України встановлено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, положення ГПК України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення у ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (пункт 5 частини 3 статті 157 ГПК України).

Оскільки судом встановлено, що заява Підприємця про скасування судового наказу відповідає вимогам, встановленим частинами 3, 4, 5 статті 157 ГПК України, суд, керуючись частиною 3 статті 158 цього Кодексу, дійшов висновку про необхідність скасування судового наказу Господарського суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року № 910/14060/23, виданого за заявою Товариства.

Водночас суд роз`яснює Товариству, що воно не позбавлене права звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому, згідно з приписами частини 2 статті 151 ГПК України, у разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. Однак, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Разом із цим, вимоги заявника про покладення на Товариство понесених Підприємцем судових витрат, зокрема, витрат по сплаті судового збору, сплачених за заявою про скасування судового наказу, та витрат на професійну правничу допомогу, задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, за приписами частини 2 статті 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Нормами ГПК України, які регулюють порядок розгляду вимог, передбачених статтею 148 вказаного Кодексу, не передбачено можливості відшкодування судових витрат боржника.

У той же час, ні інші норми ГПК України, ні спеціальні норми Закону України "Про судовий збір" не містять положень, на підставі яких вказані боржником витрати підлягають стягненню з Товариства.

Відтак, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог Підприємця про стягнення на його користь з Товариства суми судового збору, сплаченого ним за подання заяви про скасування судового наказу, та понесених Підприємцем витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 119, 157, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Клопотання фізичної особи - підприємця Харахаша Павла Владленовича про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу задовольнити.

Поновити фізичній особі - підприємцю Харахашу Павлу Владленовичу строк на подання заяви про скасування судового наказу та прийняти її до розгляду.

Скасувати судовий наказ Господарського суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року № 910/14060/23, виданий за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт Партс" від 16 серпня 2023 року.

У задоволенні клопотання фізичної особи - підприємця Харахаша Павла Владленовича про стягнення на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпорт Партс" 134,20 грн судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу, та 7 500,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання: 23 листопада 2023 року.

СуддяЄ.В. Павленко