УХВАЛА

22 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 914/2133/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія" за вх. № 7660/2023

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.10.2023

у складі колегії суддів: Бойко С. М. (головуючий), Бонк Т. Б., Якімець Г. Г.,

та на рішення Господарського суду Львівської області від 31.05.2023

у складі судді Долінської О.З.

у справі № 914/2133/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надрагідробурмаш"

до Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія"

про стягнення 800 000,00 грн, -

В С Т А Н О В И В:

07.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Надрагідробурмаш" (далі - ТОВ "Надрагідробурмаш") звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія" (далі - ДП ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" про стягнення 800 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДП ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" не приступило до виконання підрядних робіт за договором підряду № 03-73/17 від 14.06.2017, грошові кошти в розмірі 800 000,00 грн позивачу не повернуло.

31.05.2023 рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 914/2133/22 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ДП ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" на користь ТОВ "Надрагідробурмаш" 800 000,00 грн заборгованості, 9 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 12 000,00 грн витрат по сплаті судового збору.

04.10.2023 постановою Західного апеляційного господарського суду (повний текст постанови складено 13.10.2023) рішення Господарського суду Львівської області від 31.05.2023 у справі № 914/2133/22 залишено без змін.

02.11.2023 (згідно з відміткою на поштовому конверті) ДП ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду віл 04.10.2023 та рішення Господарського суду Львівської області від 31.05.2023 у справі № 914/2133/22; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Надрагідробурмаш" відмовити повністю.

06.11.2023 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В. Г. (суддя-доповідач), суддів: Картере В. І., Огородніка К. М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ДП ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія", Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 914/2133/22 з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У пункті 1 частини першої статті 163 ГПК України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 установлено у розмірі 2 481 грн.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення 800 000,00 грн, що загалом менше ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час подання позову у 2022 році (2 481 грн х 500 = 1 240 500 грн).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, ДП ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" в якості підстави касаційного оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 та рішення Господарського суду Львівської області від 31.05.2023 у справі № 914/2133/22 зазначає пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України - застосування судами в оскаржуваних рішеннях норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду.

Розглянувши викладені у касаційній скарзі доводи ДП ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія", Верховним Судом встановлено, що вказана касаційна скарга не містить жодних обґрунтувань щодо наявності підстав, передбачених підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за умови наявності яких можливе відкриття Верховним Судом касаційного провадження за касаційною скаргою на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує п?ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а суд з власної ініціативи таких умов також не вбачає. Відтак, підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою ДП ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" немає.

При цьому під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги ДП ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" колегією суддів взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство та врахував межі, порядок та повноваження апеляційного суду щодо розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Таким чином, законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині першій статті 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

З огляду на викладене суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДП ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" на постанову Західного апеляційного господарського суду віл 04.10.2023 та рішення Господарського суду Львівської області від 31.05.2023 у справі № 914/2133/22, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Водночас, Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

У постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів. Встановлення в процесуальному кодексі виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення. Введення процесуальних "фільтрів" не порушує право на доступ до суду, оскільки таке право вже реалізоване при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій, можна стверджувати, що введення процесуальних "фільтрів" допуску до перегляду судових рішень касаційним судом не порушує право доступу до правосуддя.

Керуючись статтями 12, 163, 234, 235, пунктом 2 частини 3 статті 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія" на постанову Західного апеляційного господарського суду віл 04.10.2023 та рішення Господарського суду Львівської області від 31.05.2023 у справі № 914/2133/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Пєсков

Судді В. Картере

К. Огороднік