УХВАЛА

м. Київ

24.11.2023Справа № 910/17919/23

Суддя Господарського суду міста Києва Кирилюк Т.Ю., розглянувши без виклику представників сторін

заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви про скасування реєстраційних дій щодо зміни засновника і керівника ПП «Дніпросервіс»

ВСТАНОВИВ:

Громадянин України ОСОБА_1 звернувся 22.11.2023 до Господарського суду міста Києва з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чижикова О.О. та ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на все належне ПП "Дніпросервіс, код - 16484017, майно та рахунки ПП "Дніпросервіс", код - 16484017, в банківських установах, а також заборонити будь-яким особам незалежно від форми власності та підпорядкування, у т.ч. державним реєстраторам, нотаріусам тощо у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо проведення оцінки, вчинення правочинів, будь-яким іншим способом відчуження і внесення даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ПП "Дніпросервіс" та його засновників і органів управління.

Заяву обґрунтовано порушенням права заявника діями відповідачів, які вчинено на підставі нікчемної довіреності (сторінки 1-5 заяви). У той же час, необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявником доводиться лише посиланням до мети захисту свого майна від його можливого відчуження (абзац 3 сторінки 5 заяви).

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (частина перша статті 139 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись до суду з вимогою про вжиття заходів забезпечення позову заявник має довести належними доказами, що невжиття визначених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як зазначалось судом раніше, у даному випадку заявником зазначено про наявність його власної мети зберегти майно, проте не наведено жодного доводу про реальну можливість вчинення відповідачами майбутнього позову дій, що можуть мати наслідком істотне ускладнення виконання відповідного судового рішення.

Заявник вірно посилається до практики Європейського суду з прав людини в частині необхідності дотримання балансу інтересів сторін, проте повне обмеження ведення господарської діяльності юридичної особи без дослідження усіх обставин в порядку позовного провадження з забезпеченням права кожного з учасників корпоративного спору на справедливий суд є прямим порушенням балансу та принципу справедливості.

За процесуально-правовими приписами частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Суд має окремо зазначити, що накладення арешту на рахунки підприємства буде мати прямим наслідком повне зупинення господарської діяльності цієї юридичної особи, у тому числі і неможливість виплат заробітної плати та виконання податкових зобов`язань.

Вимога заяви про заборону будь-яким особам незалежно від форми власності та підпорядкування вчиняти у будь-який спосіб дії не може взагалі ні за яких обставин отримати судовий захист, оскільки прямо протирічить суті господарсько-процесуального правового інституту забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову не можуть розповсюджуватися на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, що пояснюється відсутністю самого позову до цих осіб.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви про скасування реєстраційних дій щодо зміни засновника і керівника ПП «Дніпросервіс» повністю.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140 та 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви про скасування реєстраційних дій щодо зміни засновника і керівника ПП «Дніпросервіс» повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кирилюк Т.Ю.