СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
15 листопада 2023 року м. Харків Справа № 922/976/23
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Тихий П.В.,
за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,
за участю представників сторін:
від позивача не з`явився;
від відповідача - не з`явився;
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструктивні технології", Київська область, м.Бориспіль,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ССК ТМ, м.Харків,
про стягнення коштів,
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 у справі №922/976/23 залишено без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ССК ТМ; рішення господарського суду Харківської області від 04.07.2023 та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 17.07.2023 у справі №922/976/23 залишено без змін.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
10.11.2023 представником відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ССК ТМ подано до апеляційного господарського суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення підсистеми "Електронний суд".
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2023 задоволено заяву представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ССК ТМ про участь у судовому засіданні 15.22. 2023р. о 14:30 годині у справі №922/976/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
14.11.2023 відповідачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить суд зменшити розмір адвокатських витрат до 6000,00грн., з яких 5000,00грн. за участь адвоката в судових засіданнях і 1000,00грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу.
У судове засіданні Східного апеляційного господарського суду 15.11.2023 представники сторін не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання про стягнення судових витрат.
Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструктивні технології" про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю ССК ТМ судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, судова колегія зазначає наступне.
Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):
- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1 - 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
З клопотанням про покладення на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю ССК ТМ судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та доказами їх понесення позивач звернувся засобами електронного зв`язку 06.11.2023, тобто в межах встановленого п`ятиденного процесуального строку з дати ухвалення судового рішення.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні засади регулювання та принципи будь-якого договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Верховний Суд у постанові від 19.11.2021р. у справі № 910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.
Так як до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Конструктивні технології" (надалі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Альони Забари» (надалі - адвокат) як під час розгляду справи місцевим господарським судом так і під час апеляційного перегляду даної справи підтверджуються договором про надання правової допомоги від 28.02.2020 №113 (надалі договір т.1 а.с.42-45), відповідно до умов якого адвокат у відповідності до статті 59 Конституції України, статей 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», надає клієнту правову допомогу, а клієнт сплачує та приймає такі послуги в порядку і строки передбачені договором (пункт 1.1. договору).
Відповідно до пункту 1.2. договору, суть, форма, термін або строк надання доручень, що складають у своїй сукупності весь обсяг послуг за договором, узгоджуються сторонами шляхом укладення додаткових угод до договору, які з моменту їх підписання є невід`ємними частинами договору.
На виконання пункту 1.2. договору, 16.08.2023 сторонами було складено та підписано додаткову угоду №5 до договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 №113 (т.1 а.с.47), відповідно до умов якої клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання, яке надалі іменується доручення:
-надання правничої допомоги під час розгляду справи в Східному апеляційному господарському суді №922/976/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ССК ТМ (далі- відповідач) на рішення господарського суду Харківської області від 04.07.2023 та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 17.07.2023 у справі №922/976/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструктивні технології" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ССК ТМ про стягнення коштів: вивчення доводів апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, підготовка всіх необхідних процесуальних заяв по суті (відповідь на відзив, клопотання, пояснення) (підпункт 1 пункту 1 додаткової угоди).
- приймати участь в усіх судових засіданнях, призначених по справі в Східному апеляційному господарському суді (підпункт 2 пункту 1 додаткової угоди).
Згідно з пунктом 3 додаткової угоди, розмір гонорару адвоката за виконання доручення, обумовленого в підпункті 2 пункту 1 цієї угоди складає 2500,00грн. за участь в одному судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Строк виконання доручення складає до винесення рішення в суді апеляційної інстанції (пункт 4 додаткової угоди).
Згідно з пунктом 5 додаткової угоди, оплата за виконання доручення проводиться в наступному порядку:
- 2500,00грн. за участь в одному судовому засіданні в режимі відеоконференнції за 3 (три) календарних дні до призначеної дати судового засідання.
Отже, сторонами було узгоджено, що вартість наданих адвокатом послуг визначена у фіксованому розмірі.
Відповідно до розділу 4 договору, приймання клієнтом наданих послуг здійснюється протягом 3 робочих днів з моменту отримання ним від адвоката акту їх приймання передачі за наслідками виконання конкретного доручення або сплину одного року з моменту укладення цього договору, якщо сторонами не буде визначено інше.
Таким чином, відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги від 28.02.2020р. №113, підставою для проведення розрахунків є відповідний акт наданих послуг.
- правнича допомога під час розгляду справи в Східному апеляційному господарському суді №922/976/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ССК ТМ (далі - відповідач) на рішення господарського суду Харківської області від 04.07.2023 та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 17.07.2023 у справі №922/976/23.
Крім того, зі змісту актів №62 від 21.09.2023 та №77 від 01.11.2023 до договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 №113 вбачається, що позивачу були надані наступні правничі послуги на загальну суму 5000,00грн., а саме:
- участь в судових засіданнях у справі №922/976/23 в Східному апеляційному господарському суді 21.09.2023 та 01.11.2023
21.09.2023 та 01.11.2023 Адвокатським об`єднанням «Альони Забари» було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Конструктивні технології" рахунки №64 та №80 на загальну суму 5000,00грн., рахунок №64 було сплачено згідно платіжної інструкції №2347 від 22.09.2023.
З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що представником позивача Адвокатським об`єднанням «Альони Забари» в особі адвоката Забари В.В. було подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та заяву про стягнення судових витрат у зв`язку із розглядом справи.
Крім того, матеріалами справи також підтверджується, що адвокат Забара В.В. приймала участь в судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду у даній справі, які відбулись 30.08.2023, 21.09.2023, 01.11.2023.
Отже, матеріалами справи підтверджується факт надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції Товариству з обмеженою відповідальністю "Конструктивні технології" Адвокатським об`єднанням «Альони Забари» в особі адвоката Забари В.В.
Згідно з частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Судова колегія зазначає, що загальне правило щодо розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Така позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №906/598/19, додатковій постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №915/324/20.
У постанові Верховного Суду від 05.10.2021р. у справі №907/746/17 зазначено, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, встановленого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначено також частинами 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
З матеріалів справи вбачається, що 14.11.2023 відповідачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить суд зменшити розмір адвокатських витрат до 6000,00грн., з яких 5000,00грн. за участь адвоката в судових засіданнях і 1000,00грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу.
Судова колегія зазначає, що з аналізу умов укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги випливає, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначено сторонами у вигляді фіксованої суми.
Відповідно до правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 19.11.2021р. у справі №910/4317/21, від 02.02.2023 у справі № 915/606/21, у разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро/ об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.
Отож, у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання умов договору та призвели до настання цих умов не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару у цих конкретних правовідносинах, що склалися між позивачем і його адвокатом у цій справі, як і не має значення витрачений адвокатом позивача час на надання послуг правничої допомоги та зазначення кількості витрат такого часу.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,
Повний текст постанови складено 20.11.2023р.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Головуючий суддя О.В. Плахов
Суддя Н.О. Мартюхіна
Суддя П.В. Тихий