ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/203/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства Надія, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за вх.№2-1515/23 на рішення приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня, 19, оф. 310) щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області у справі №916/203/21

за позовом: Акціонерного товариства ПроКредит Банк (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 107-А, )

до відповідачів:

1.Приватного сільськогосподарського підприємства Надія (68251, Одеська обл., Саратський р-н, с. Зоря, вул. Комсомольська, буд. 91, )

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

3. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

про стягнення, -

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідачів (скаржників): Мурашко І.С., адвокат, діє на підставі оредерів

від приватного виконавця: Зауліна О.Г., адвокат, діє на підставі довіреності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.06.2021 у справі №916/203/21 позовні вимоги Акціонерного товариства ПроКредит Банк задоволено повністю; солідарно стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства Надія, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ПроКредит Банк 4000000 грн. капіталу, 247002,22 грн. процентів та 96666,66 грн. процентів за неправомірне користування кредитом за кредитним договором №501.48790/FW504.532 від 24.09.2019; солідарно стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства Надія, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ПроКредит Банк 2000000 грн. капіталу, 147000 грн. процентів, 14000 грн. процентів за неправомірне користування кредитом та 31,10 грн. пені за договором про надання траншу №501.48983/FW504.532 від 14.02.2020; солідарно стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства Надія, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ПроКредит Банк 1200000 грн. капіталу, 102333,34 грн. процентів, 4333,33 грн. процентів за неправомірне користування кредитом за договором про відкриття кредитної лінії №501.49043/FW504.532 від 13.03.2020; стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства Надія на користь Акціонерного товариства ПроКредит Банк 39056,84 грн. судового збору; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ПроКредит Банк 39056,83 грн. судового збору; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ПроКредит Банк 39056,83 грн. судового збору.

04.08.2021 Господарським судом Одеської області видано відповідні накази.

09.10.2023 за вх.№2-1515/23 до суду від відповідачів надійшла скарга в порядку ст. 339 ГПК України щодо визнання неправомірною та скасування постанов приватного виконавця, в якій відповідачі просять суд визнати неправомірним та скасувати пункт 3 постанов про повернення виконавчих документів стягувачу. В обґрунтування поданої скарги скаржники посилаються, зокрема, на те, що:

- з метою примусового виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2021 у справі №916/203/21 АТ ПроКредит Банк отримало відповідні накази Господарського суду Одеської області та звернулось до Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича задля примусового виконання зазначеного судового рішення; приватним виконавцем Колечко Д.М. 22.10.2021 було відкрито наступні виконавчі провадження: 1) де боржником є ПСП Надія: ВП №67242780 - щодо стягнення 39056,84 грн. судового збору, а також у ВП №67242780 винесено постанову про стягнення 3905,68 грн. основної винагороди; ВП №67242751 - щодо стягнення 1200000 грн. капіталу, 102333,34 грн. процентів, 4333,33 грн. процентів, а також у ВП №67242751 винесено постанову про стягнення 130666,67 грн. основної винагороди; ВП №67242695 - щодо стягнення 2000000 грн. капіталу, 147000 грн. процентів, 14000 грн. процентів за неправомірне користування кредитом та 31,10 грн. пені, а також у ВП №67242695 винесено постанову про стягнення 216103,11 грн. основної винагороди; ВП №67242619 - щодо стягнення 4000000 грн. капіталу, 247002,22 грн. процентів, 96666,66 грн. процентів за неправомірне користування кредитом, а також у ВП №67242619 винесено постанову про стягнення 434366,89 грн. основної винагороди; 2) де боржником є ОСОБА_2 : ВП №67242945; ВП №67242927; ВП №67242894; ВП №67242872; 3) де боржником є ОСОБА_1 : ВП №67242883; ВП №67242844; ВП №67242772; ВП №67242946;

- 09 та 10 грудня 2021 року на адресу Приватного виконавця Колечко Д.М. від представника АТ ПроКредит Банк за довіреністю Соломахи А.П. надійшли заяви по усім вищезазначеним виконавчим провадженням про повернення виконавчих документів та завершення виконавчих проваджень на підставі п.1 ч.1 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження; 09.12.2021 приватним виконавцем Колечко Д.М. було винесено постанови про повернення виконавчих документів у виконавчих провадженнях по кожному з боржників; 30.09.2023 на адресу відповідачів від Приватного виконавця Колечко Д.М. надійшли листи з вимогою здійснити оплату відповідно до вищезазначених постанов про стягнення з боржників основної винагороди від 22.10.2021;

- у вищезазначених виконавчих провадженнях стягувачем було відкликано виконавчий документ; чинним законодавством не передбачено за виконавчими документами майнового характеру можливості стягнення винагороди приватного виконавця поза межами відкритого ним же виконавчого провадження, але незважаючи на це, в постановах про повернення виконавчого документа стягувачу Приватний виконавець Колечко Д.М. зазначив, що винесені ним при відкритті виконавчих проваджень постанови про стягнення з боржника основної винагороди підлягають примусовому виконанню; після повернення виконавчих документів стягувачу виконавче провадження закінчується та, відповідно, виконавець не може здійснювати дії з примусового виконання виконавчих документів; відтак, оскільки Приватним виконавцем Колечко Д.М., після повернення стягувачу виконавчих документів, не було здійснено дії з примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області з примусового виконання рішення суду по фактичному стягненню на користь стягувача присуджених сум, а тому підстави для отримання основної винагороди відсутні; основну винагороду, на яку має право Приватний виконавець Колечко Д.М., останній отримав в рамках виконавчого провадження в розмірі 10% від фактично стягнутих з відповідачів грошових сум; після повернення виконавчих документів стягувачу, відповідачами було виконано обов`язки встановлені рішенням Господарського суду Одеської області в добровільному порядку шляхом перерахування грошових коштів безпосередньо на рахунок стягувача; отже, враховуючи зазначене, п.3 постанов про повернення виконавчих документів стягувачу в рамках виконавчих проваджень ВП 67242619, 67242695, 67242751, 67242780, 67242872, 67242945, 67242927, 67242894, 67242883, 67242844, 67242772 є неправомірними та підлягають скасуванню;

- стягнення основної винагороди приватного виконавця за рішеннями майнового характеру вже після завершення виконавчого провадження (в тому числі в разі повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження) за умови, що стягнення за рішенням фактично не відбулося, є неможливим в силу положень статті 31 Закону України Про органи та осіб. які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів та пункту 19 Порядку (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), оскільки приватний виконавець зобов`язаний вирахувати розмір основної винагороди пропорційно від фактично стягнутої суми;

- загальна сума вимог Приватного виконавця Колечко Д.М. до відповідачів становить 1938054 (один мільйон дев`ятсот тридцять вісім тисяч п`ятдесят чотири) гривні 92 копійки та враховуючи той факт, що судом було стягнуто з відповідачів грошові суми у солідарному порядку, то й основна винагорода має стягуватись у солідарному порядку; в той же час, Приватний виконавець Колечко Д.М. збільшив розмір основної винагороди з 10% до 30% та вимагає від кожного боржника сплатити окрему суму винагороди без урахування особливостей виконання солідарного обов`язку; відтак, можна дійти висновку, що виконання п.3 Постанов про повернення виконавчого документу стягувачу, призведе до невиправданого збагачення Приватного виконавця Колечко Д.М. у вигляді отримання 30% від сум, що підлягали стягненню за виконавчими документами; постанови про стягнення з боржників основної винагороди виконавця, винесені Приватним виконавцем Колечко Д.М., всупереч ч.4 ст. 543 ЦК України не містять відомостей про солідарність обов`язку відповідачів у сплаті основної винагороди;

- Верховним Судом в постанові від 26 травня 2022 року у справі №420/6845/18 було визначено ефективний спосіб захисту: 54. При цьому Суд звертає увагу на те, що позивач не був позбавлений права оскаржити постанову приватного виконавця від 14.02.2019 про повернення виконавчого документа в частині примусового виконання постанови ВП№57313480 від 27.09.2018 про стягнення з боржника основної винагороди, що б забезпечило ефективний захист його прав та законних інтересів. Однак, позивач таким правом не скористався та звернувся до суду з позовною вимогою про скасування саме постанови ВП №57313480 від 27.09.2018 про стягнення з боржника основної винагороди; враховуючи вказані висновки Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних правовідносинах, ефективним способом захисту відповідачів є визнання п.3 постанов про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними;

- відповідачами оскаржується п.3 постанов про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчих провадженнях №№ 67242619, 67242695, 67242751, 67242780, 67242872, 67242945, 67242927, 67242894, 67242883, 67242844, 67242772, оскільки саме він порушує права відповідачів; вказані постанови відповідачі отримали лише 30.09.2023 разом з вимогою Приватного виконавця Колечка Д.М.; до зазначеної дати відповідачі не були повідомлені про зміст постанов про повернення виконавчого документа стягувачу у зазначених виконавчих провадженнях, оскільки не отримували їх; факт отримання зазначеного листа саме 30.09.2023 підтверджується знімком з екрану офіційного сайту Укрпошти, конвертом із зазначенням трекінг номеру для відслідковування; відтак, оскільки відповідачі довідались про зміст постанов про повернення виконавчих документів стягувачу лише 30.09.2023, то саме з цієї дати слід починати встановлений статтею 341 ГПК України десятиденний строк на подання скарги до суду; останнім днем строку на звернення до суду зі скаргою є 10.10.2023; отже подаючи скаргу до 10.10.2023, відповідачами не було пропущено строк на подання скарги до суду, визначений ч.1 ст. 341 ГПК України; у випадку, якщо суд дійде висновку про те, що відповідачами було пропущено строк позовної давності, відповідачі вважають за необхідне просити суд поновити відповідачам строк позовної давності, оскільки вони довідались про порушення своїх прав в момент отримання листа - вимоги Приватного виконавця Колечко Д.М. До поданої заяви відповідачами додано, зокрема: постанови приватного виконавця про повернення виконавчих документів стягувачу від 09.12.2021 та 10.12.2021; постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 22.10.2021; листи приватного виконавця від 21.09.2023 до відповідачів щодо сплати основної винагороди приватного виконавця за постановами від 22.10.2021, з доказами надсилання та їх отримання.

Ухвалою суду від 11.10.2023 розгляд скарги за вх.№2-1515/23 призначено на 20.10.2023 о 10:15;

19.10.2023 за вх.№37299/23 до суду від приватного виконавця Колечка Д.М. надійшло клопотання про витребування у АТ Укрпошта доказів.

20.10.2023 за вх.№37397/23 до суду від приватного виконавця Колечка Д.М. надійшов відзив на скаргу, який судом прийнято до розгляду, та додаткові документи, які судом долучено до матеріалів справи. У поданому відзиві приватний виконавець просить суд відмовити у задоволенні скарги та вказує наступне:

- 22.10.2021 приватним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № 65275221, №67242780, №67242751, №67242695 з примусового виконання виконавчих документів, які були надіслані сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 26.10.2021, що підтверджується фіскальним чеком №560; того ж дня у рамках кожного із виконавчих проваджень були винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат; 22.10.2021 також була винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження; того ж дня приватним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника, яка була надіслана до виконання до банківських установ; того ж дня, у день відкриття провадження, за результатами електронного запиту до ДФС України було встановлено, що у боржника відкриті рахунки у банківських установах; наступного дня, 23.10.2021, до відповідних банківських установ приватним виконавцем були скеровані вимоги на списання коштів; за наслідком арешту коштів та надсилання вимог до банків, з рахунків боржника у період з 22.10.2021 по 09.12.2021 вдалось списати кошти у загальному розмірі 1538155,31 грн.; також у день відкриття провадження згідно із запитом до МВС України було виявлено транспортні засоби боржника, що були оголошені у розшук згідно із постановою від 25.10.2021; 15.11.2021 приватним виконавцем було складено постанову про опис та арешт 23 транспортних засобів; керівник боржника, що є солідарним боржником за виконавчими документами, Владов Іван Дмитрович, був присутнім під час опису та прийняв на відповідальне зберігання зазначене майно під власний підпис, що і відображено у постанові; у той же день, 15.11.2021, приватним виконавцем була винесена постанова про припинення розшуку майна боржника; 09.12.2021 надійшли заяви від стягувача про повернення виконавчих документів стягувачу у зв`язку із тим, що між стягувачем та боржником було досягнуто домовленості щодо порядку добровільного виконання вимог за кредитними договорами, відтак 09.12.2021 були винесені постанови про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження №67242619, №67242780, №67242751, №67242695 та у той же день була винесена постанова про зняття арешту з коштів №67242619 та постанови про повернення виконавчих документу стягувачу №67242619, №67242780, №67242751, №67242695, що були надіслані боржнику згідно із супровідними листами №10810, №10803, №10805, №10807;

- 22.10.2021 року приватним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання вищезазначених виконавчих документів відносно трьох боржників, які були надіслані сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 26.10.2021, що підтверджується фіскальними чеками №560, №578, №586; боржники вважаються належним чином повідомленими про розпочате примусове виконання, оскільки їм у встановленому ст. 28 ЗУ Про виконавче провадження порядку надсилались постанови про відкриття виконавчого провадження; у постановах про відкриття виконавчого провадження був зазначених обов`язок боржників сплатити основну винагороду виконавця та вказано ідентифікатор доступу до АСВП; до АСВП внесені всі документи виконавчого провадження, у тому числі оскаржувані постанови від 09.12.2021 та 10.12.2021, які протягом з 2021 по 2023 могли бути переглянуті у АСВП боржниками;

- виходячи з принципу змагальності в господарському процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених ГПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням, тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку; норми господарського процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи, при цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк; відтак, звертаючись до суду із скаргою, скаржники зазначають, що довідались про зміст оскаржуваних постанов лише 30.09.2023 та зробити це раніше не могли, між тим, навіть якщо боржники і не отримували фактично надіслані ним постанови про відкриття провадження 26.10.2021 та не мали ідентифікаторів доступу до АСВП, вони, через проведені виконавцем дії (списання коштів з рахунків на загальну суму більше ніж 1,5 млн. грн., опис транспортних засобів) були фактично обізнані про розпочате примусове виконання та самоусунулись від реалізації своїх прав, передбачених ч.1 ст. 19 ЗУ Про виконавче провадження; за таких обставин єдина зазначена скаржниками підстава поновлення строку не має ознак непереборності та незалежності від волевиявлення заявника, а тому не може бути підставою для поновлення строку, передбаченого для звернення до суду у порядку судового контролю, враховуючи наведене, скарга боржників підлягає залишенню без розгляду;

- оскільки заяви стягувача про повернення виконавчих документів стягувачеві були мотивовані досягнутою боржником домовленістю щодо добровільно виконання рішення суду, але через те, що кошти не проходили через депозитний рахунок виконавця, основна винагорода залишилась несплаченою; 16.08.2023 приватний виконавець звернувся до стягувача із запитами №9289 з метою з`ясування того, чи фактично призвели вжиті приватним виконавцем у рамках виконавчих проваджень заходи до повного та фактичного виконання рішення суду; на вказаний запит 31.08.2023 від стягувача було отримано відповідь, згідно із якою дійсно вжиті приватним виконавцем заходи у рамках виконавчих проваджень фактично призвели до повного та фактичного виконання рішення суду; із запиту стягувача вбачається, що борг був погашений боржником повністю, прощення залишків не відбувалось; таким чином, хоча і наявний чіткий причинно-наслідковий зв`язок між діями приватного виконавця, вжитими у рамках виконавчого провадження, та фактичним погашенням боргу, проведеним боржниками, через те, що кошти не пройшли через депозитний рахунок виконавця, його основна винагорода так сплачена боржниками і не була; враховуючи наведене, 21.09.2023 приватний виконавець звернувся із листами №11158, №11155, №11152, до яких були додані винесені виконавцем постанови про стягнення основаної винагороди від 22.10.2021 та постанови про повернення виконавчих документів стягувачу від 09.12.2021 та 10.12.2021, запропонувавши боржникам сплатити основну винагороду виконавцеві у добровільному порядку; приватний виконавець вважає, що забезпечивши повне фактичне виконання рішення суду, він виконав завдання, покладене на нього ЗУ Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів та має право на отримання основної винагороди, а отже скарга боржників, яка зводиться до намагання у судовому порядку позбавити виконавця його конституційного права на працю, не може бути задоволена; зазначення у постанові повернення виконавчого документа стягувачу суми основної винагороди приватного виконавця є не правом виконавця, а є законодавчо встановленим обов`язком, між тим право на стягнення основної винагороди виникає не на підставі постанови про повернення виконавчого документа, а на підставі постанови про стягнення основної винагороди;

- таким чином, для задоволенні скарги, поданої у порядку судового контролю, необхідний збіг двох умов: незаконність дій/бездіяльності виконавця та порушення цими діями/бездіяльністю прав скаржника; між тим, по цій справі, заявляючи вимогу про скасування п.3 постанов про повернення виконавчого документу стягувачу, скаржник не обґрунтовує незаконність зазначення виконавцем у цих постановах обов`язку боржника сплатити основну винагороду виконавця, який встановлений не оскаржуваними постановами, а відповідними постановами про стягнення з боржника основної винагороди, що боржниками не оскаржуються та скасовані не були.

20.10.2023 за вх.№37404/23 до суду від заявників надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 20.10.2023 судом у протокольній формі частково задоволено клопотання приватного виконавця про витребування за вх.№37299/23 від 19.10.2023 та витребувано у АТ Укрпошта (01001, Україна, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, ) інформації щодо одержання/причин повернення поштових відправлень, надісланих 26.10.2021 від Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича Приватному сільськогосподарському підприємству «Надія» (№560); Владову Івану Дмитровичу (№578); Янєвій Надії Іванівні (№586), а також інформації щодо відправлення/одержання постанов про відкриття виконавчих проваджень та постанов про повернення виконавчих документів стягувачу у виконавчих провадженнях №67242780 від 09.12.2021, №67242751 від 09.12.2021, №67242695 від 09.12.2021, №67242619 від 09.12.2021, №67242945 від 09.12.2021, №67242927 від 09.12.2021, №67242894 від 09.12.2021, №67242872 від 09.12.2021, №67242883 від 09.12.2021, №67242844 від 09.12.2021, №67242772 від 09.12.2021, №67242946 від 09.12.2021, у строк до 08.11.2023.

У судовому засіданні 20.10.2023 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 08.11.2023 о 12:20.

31.10.2023 за вх.№39081/23 до суду від позивача надійшла заява про розгляд скарги без участі його представника.

07.11.2023 за вх.№40080/23 до суду від відповідачів надійшла відповідь на відзив приватного виконавця, яка прийнята судом до розгляду. У поданій відповіді на відзив відповідачі вказують:

- факт обізнаності скаржників про відкриття виконавчих проваджень жодним чином не впливає на обізнаність зі змістом постанови про повернення виконавчих документів стягувачу; постанови про повернення виконавчих документів стягувачу є документом, яким завершується виконавче провадження, а отже обізнаність про існування виконавчого провадження абсолютно не є безумовним підтвердженням обізнаності із оскаржуваними постановами;

- виконавцем не було надано належних та допустимих доказів направлення боржникам постанов про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу, а також отримання боржниками таких постанов; як зазначає сам виконавець, ним було направлено листи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, а відтак у випадку отримання скаржниками відповідних постанов, до виконавця повинні були повернутись відповідні повідомлення про вручення з особистими підписами скаржників та датою отримання таких листів; за відсутності опису вкладення до поштового відправлення відсутня можливість встановити зміст направлених виконавцем листів, тобто які саме документи були направлені, їхня кількість та інша інформація про зміст вкладення; чинне законодавство не покладає обов`язок на боржників відвідувати сайт Автоматизованої системи виконавчих проваджень, а доказів відвідування боржниками зазначеного сайту виконавцем надано не було, а відтак твердження виконавця про те, що боржники повинні були ознайомитись зі змістом оскаржуваної постанови, є необґрунтованими; у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №910/22695/13 було зроблено наступні висновки: 4.24. Однак суди першої та апеляційної інстанцій, обмежившись лише посиланням на те, що неотримання скаржником відповідної постанови приватного виконавця не перешкоджало своєчасному зверненню за захистом своїх порушених прав з огляду на відкритий доступ до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, дійшли передчасного висновку щодо відсутності підстав для визнання наведених скаржником причин пропуску процесуального строку поважними;

- невиконання виконавцем обов`язку щодо направлення боржникам постанови про повернення виконавчого документу стягувачу призвело до несвоєчасного повідомлення боржників про зміст зазначеної постанови; як вбачається з відзиву виконавця, а також матеріалів виконавчих проваджень, виконавцем не було виконано обов`язок щодо направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу; так, матеріали виконавчих проваджень не містять будь-яких доказів направлення боржникам постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, що є беззаперечним доказом невиконання такого направлення;

- виконавець стверджує, що ним було забезпечено повне фактичне виконання рішення суду та, відповідно, він має право на отримання основної винагороди та посилається на лист стягувача, в якому зазначається, що вжиті заходи у рамках виконавчих проваджень фактично призвели до повного та фактичного виконання рішення суду, проте скаржники категорично не погоджуються із відповідною позицією виконавця та вважають, що ним було забезпечене не повне фактичне виконання рішення суду, а лише часткове; виконавець може здійснювати виконавчі дії виключно в рамках відкритого ним виконавчого провадження та чинним законодавством не передбачено права виконавця здійснювати виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішень поза межами виконавчого провадження; виконавець не має можливості забезпечити виконання будь-якого рішення поза межами виконавчого провадження та після завершення виконавчого провадження будь-які дії з примусового виконання рішення не можуть здійснюватись виконавцем, а відтак незрозуміло яким чином приватний виконавець Колечко Д.М., не здійснюючи будь-яких виконавчих дії після закінчення виконавчого провадження, забезпечив повне виконання рішення суду; вчинення виконавцем виконавчих дій після завершення виконавчого провадження є протиправним;

- системний аналіз норм законодавства дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі, при цьому право на стягнення суми основної винагороди, визначеної у постанові про стягнення основної винагороди, залежить від того чи виконане рішення в повному або частковому обсязі внаслідок дій приватного виконавця;

- твердження виконавця про те, що ним було забезпечено повне фактичне виконання рішення суду, є голослівним та не відповідає дійсності; наданий виконавцем лист стягувача, в якому зазначається, що вжиті заходи у рамках виконавчих проваджень фактично призвели до повного та фактичного виконання рішення суду, не можуть бути взяті до уваги, оскільки чинним законодавством не передбачено права стягувача вирішувати питання щодо дій виконавця після закінчення виконавчого провадження, тим більше, що зазначене твердження абсолютно не відповідає дійсності, оскільки після закінчення виконавчого провадження виконавець не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду;

- висновки, які були зроблені Верховним Судом у постанові від 26 травня 2022 року у справі №420/6845/18, в повній мірі дають відповіді з приводу вищезазначених заперечень виконавця; висновки, викладені Верховним Судом в пунктах 51 та 52 зазначеної постанови, зазначають, що наразі відсутні підстави для оскарження постанов про стягнення основної винагороди, оскільки зазначена винагорода не є винагородою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа; саме лише існування такої постанови, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не означає безумовного та гарантованого стягнення основної винагороди, не надає права приватному виконавцю стягувати визначену ним суму без здійснення фактичних дій з виконання судового рішення, а відтак твердження виконавця щодо не оскарження постанов про стягнення основної винагороди є необґрунтованим та суперечить практиці Верховного Суду.

07.11.2023 за вх.№40093/23 до суду від АТ Укрпошта надійшло повідомлення, в якому повідомлено зокрема те, що на сьогодні інформація стосовно пересилання відправлень за №578, №560 та № 586 від 26.10.2021 в автоматизованій системі Укрпошти відсутня, тому що вони були прийняті до пересилання більше ніж півроку тому, у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання надати інформацію та копії документів щодо пересилання рекомендованих поштових відправлень №578, №560 та № 586 не надається можливим.

У судове засідання 08.11.2023 позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги належним чином повідомлений.

У судовому засіданні 08.11.2023 представник відповідачів (скаржників) просить суд задовольнити скаргу.

У судовому засіданні 08.11.2023 представник приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Розглянувши скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства Надія, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за вх.№2-1515/23, господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги, з огляду на наступне.

З наявних матеріалів справи судом вбачається, що на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2021 у справі №916/203/21 господарським судом 04.08.2021 видано відповідні накази.

Накази перебували на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича.

В матеріалах справи наявні матеріали зведених виконавчих проваджень відносно боржників: Приватного сільськогосподарського підприємства Надія, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з яких вбачається, зокрема, наступне.

22.10.2021 приватним виконавцем відносно боржника - ОСОБА_2 було відкрито виконавчі провадження:

- у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №67242872 (наказ №916/203/21 від 04.08.2021 про солідарне стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства Надія, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ПроКредит Банк 4000000 грн. капіталу, 247002,22 грн. процентів та 96666,66 грн. процентів за неправомірне користування кредитом за кредитним договором №501.48790/FW504.532 від 24.09.2019) визначено: відкрити виконавче провадження з виконання наказу; зобов`язано боржника, протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 434366,89 грн.; копію постанови направити сторонам виконавчого провадження; сторони виконавчого провадження мають право ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до АСВП; визначено ідентифікатор для доступу; в матеріалах справи наявний супровідний лист від 22.10.2021 №7917 про відкриття виконавчого провадження, а також фіскальний чек від 26.10.2021 та список №171-26.10.2021 згрупованих поштових відправлень;

- у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №67242945 (наказ №916/203/21 від 04.08.2021 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ПроКредит Банк 39056,83 грн. судового збору) визначено: відкрити виконавче провадження з виконання наказу; зобов`язано боржника, протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 3905,68 грн.; копію постанови направити сторонам виконавчого провадження; сторони виконавчого провадження мають право ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до АСВП; визначено ідентифікатор для доступу; в матеріалах справи наявний супровідний лист від 22.10.2021 №7933 про відкриття виконавчого провадження;

- у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №67242927 (наказ №916/203/21 від 04.08.2021 про солідарне стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства Надія, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ПроКредит Банк 1200000 грн. капіталу, 102333,34 грн. процентів, 4333,33 грн. процентів за неправомірне користування кредитом за договором про відкриття кредитної лінії №501.49043/FW504.532 від 13.03.2020) визначено: відкрити виконавче провадження з виконання наказу; зобов`язано боржника, протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 130666,67 грн.; копію постанови направити сторонам виконавчого провадження; сторони виконавчого провадження мають право ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до АСВП; визначено ідентифікатор для доступу; в матеріалах справи наявний супровідний лист від 22.10.2021 №7927 про відкриття виконавчого провадження;

- у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №67242894 (наказ №916/203/21 від 04.08.2021 про солідарне стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства Надія, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ПроКредит Банк 2000000 грн. капіталу, 147000 грн. процентів, 14000 грн. процентів за неправомірне користування кредитом та 31,10 грн. пені за договором про надання траншу №501.48983/FW504.532 від 14.02.2020) визначено: відкрити виконавче провадження з виконання наказу; зобов`язано боржника, протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 216103,11 грн.; копію постанови направити сторонам виконавчого провадження; сторони виконавчого провадження мають право ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до АСВП; визначено ідентифікатор для доступу; в матеріалах справи наявний супровідний лист від 22.10.2021 №7923 про відкриття виконавчого провадження.

22.10.2021 приватним виконавцем відносно боржника - ОСОБА_1 було аналогічно відкрито виконавчі провадження з виконання наказів №916/203/21 від 04.08.2021, а саме: ВП №67242946; ВП №67242883; ВП №67242844; ВП №67242772.

22.10.2021 приватним виконавцем відносно боржника - ПСП Надія було аналогічно відкрито виконавчі провадження з виконання наказів №916/203/21 від 04.08.2021, а саме: ВП №67242619; ВП №67242780; ВП №67242751; ВП №67242695.

В матеріалах справи наявні постанови приватного виконавця від 22.10.2021 про стягнення з боржників основної винагороди по кожному виконавчому провадженню, відкритому виконавцем з виконання наказів №916/203/21 від 04.08.2021.

Також в матеріалах справи наявні постанови приватного виконавця про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанови про опис та арешт майна (коштів) боржників; запити/листи приватного виконавця до установ, організацій про надання інформацій стосовно боржників.

У листах від 06.12.2021 АТ ПроКредит Банк повідомив приватного виконавця про те, що між стягувачем і боржником - ОСОБА_2 досягнуто домовленості щодо порядку добровільного виконання вимог стягувача, у зв`язку з чим просив приватного виконавця повернути накази від 04.08.2021 у справі №916/203/21 та припинити дії з примусового виконання виконавчих документів та закінчити ВП №67242872, ВП №67242945, ВП №67242927, ВП №67242894.

У постановах приватного виконавця від 10.12.2021 у ВП №67242872, ВП №67242945, ВП №67242927, ВП №67242894 про повернення виконавчого документа стягувачу постановлено, зокрема: виконавчий документ повернути стягувачу (п.1); припинити чинність арешту майна боржника - ОСОБА_2 та скасувати інші заходи примусового виконання рішення (п.2); постанови від 22.10.2021 ВП №67242872, ВП №67242945, ВП №67242927, ВП №67242894 про стягнення з боржника основної винагороди за примусове виконання наказів №916/203/21, підлягає примусовому виконанню, в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження (п.3). В матеріалах справи наявні супровідні листи від 10.12.2021 №10850, №10833, №10835, №10840 про повернення виконавчого документа.

В матеріалах справи наявні аналогічні листи АТ ПроКредит Банк про повернення наказів від 04.08.2021 у справі №916/203/21 та припинення дії з примусового виконання виконавчих документів та закінчення виконавчих проваджень за наказами від 04.08.2021 №916/203/21 відносно боржника - ОСОБА_1 у ВП №67242946; ВП №67242883; ВП №67242844; ВП №67242772.

У постановах приватного виконавця від 10.12.2021 у ВП №67242946; ВП №67242883; ВП №67242844; ВП №67242772 про повернення виконавчого документа стягувачу постановлено, зокрема: виконавчий документ повернути стягувачу (п.1); припинити чинність арешту майна боржника - ОСОБА_1 та скасувати інші заходи примусового виконання рішення (п.2); постанови від 22.10.2021 ВП №67242946; ВП №67242883; ВП №67242844; ВП №67242772 про стягнення з боржника основної винагороди за примусове виконання наказів №916/203/21, підлягає примусовому виконанню, в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження (п.3). В матеріалах справи наявні супровідні листи від 10.12.2021 №10826, №10819, №108321 №10823 про повернення виконавчого документа.

В матеріалах справи наявні аналогічні листи АТ ПроКредит Банк про повернення наказів від 04.08.2021 у справі №916/203/21 та припинення дії з примусового виконання виконавчих документів та закінчення виконавчих проваджень за наказами від 04.08.2021 №916/203/21 відносно боржника - ПСП Надія у ВП №67242619; ВП №67242780; ВП №67242751; ВП №67242695.

У постановах приватного виконавця від 09.12.2021 у ВП №67242619; ВП №67242780; ВП №67242751; ВП №67242695 про повернення виконавчого документа стягувачу постановлено, зокрема: виконавчий документ повернути стягувачу (п.1); припинити чинність арешту майна боржника - ПСП Надія та скасувати інші заходи примусового виконання рішення (п.2); постанови від 22.10.2021 ВП №67242619; ВП №67242780; ВП №67242751; ВП №67242695 про стягнення з боржника основної винагороди за примусове виконання наказів №916/203/21, підлягає примусовому виконанню, в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження (п.3). В матеріалах справи наявні супровідні листи від 09.12.2021 №10810, №10803, №10805 №10807 про повернення виконавчого документа.

У листі АТ ПроКредит Банк надало відповідь на лист приватного виконавця Колечка Д.М. від 16.08.2023 №9289 та повідомило, зокрема, що за рішенням Господарського суду Одеської області у справі №916/203/21 заборгованість погашена у добровільному порядку; накази від 04.08.2021 №916/203/21 повторно не пред`являлись; накази від 04.08.2021 №916/203/21 виконані фактично і в повному обсязі; вжиті приватним виконавцем Колечко Д.М. заходи примусового виконання рішень призвели до повного та фактичного виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04.08.2021 №916/203/21; частину боргу за договорами боржникам прощено не було.

У листах приватного виконавця Колечка Д.М. від 21.09.2023 №1158, 11155, 11152 до ПСП Надія, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вказано, зокрема, що на теперішній час приватним виконавцем вирішується питання можливого пред`явлення до примусового виконання постанов про стягнення з боржників основної винагороди від 22.10.2021, оскільки вимоги виконавчих документів, у добровільному порядку, боржниками - не виконуються; задля уникнення примусового виконання виконавчих документів та вжиття відносно боржників заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом України Про виконавче провадження, запропоновано боржникам в добровільному порядку сплатити залишок основної винагороди приватного виконавця за постановами від 22.10.2021 у ВП №67242619; ВП №67242780; ВП №67242751; ВП №67242695, ВП №67242872, ВП №67242945, ВП №67242927, ВП №67242894, ВП №67242946; ВП №67242883; ВП №67242844; ВП №67242772.

В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення боржниками поштових відправлень з відміткою про їх отримання.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

За ч.1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За ч.ч. 1-3 ст. 44 Закону України Про виконавче провадження органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам. Приватний виконавець для здійснення примусового виконання рішень відкриває в державних банках рахунки, у тому числі за потреби в іноземній валюті, для: 1) обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам; 2) зарахування коштів виконавчого провадження; 3) зарахування винагороди. Кошти, зазначені у пунктах 1 і 2 частини другої цієї статті, не є доходом приватного виконавця.

У відповідності до ст. 45 Закону України Про виконавче провадження розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1-7, 9 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Солідарні боржники несуть солідарний обов`язок із сплати основної винагороди.

Відповідно до п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643, якою затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, визначено, зокрема, що розмір основної винагороди приватного виконавця становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

За ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У відповідності до ч.1 ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

За ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Господарський суд зазначає, що як було встановлено судом 22.10.2021 приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитром Миколайовичем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень по боржникам - Приватному сільськогосподарському підприємству Надія, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04.08.2021 у справі №916/203/21. Також 22.10.2021 приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитром Миколайовичем були винесені постанови про стягнення з боржників основної винагороди по кожному виконавчому провадженню (ВП №№ 67242619, 67242695, 67242751, 67242780, 67242872, 67242945, 67242927, 67242894, 67242883, 67242844, 67242772). 09.12.2021 та 10.12.2021 на виконання заяв стягувача про повернення виконавчих документів приватним виконавцем були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, в яких у п.3 виконавцем було вказано, що постанови від 22.10.2021 про стягнення з боржників основної винагороди за примусове виконання наказів №916/203/21, підлягає примусовому виконанню, в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Господарський суд вказує, що на обґрунтування строків звернення з даною скаргою, скаржниками вказано, що постанови приватного виконавця від 09.12.2021 та 10.12.2021 про повернення виконавчих документів стягувачу, в яких містяться оскаржуваний п.3 постанов, відповідачі отримали лише 30.09.2023 разом з вимогами Приватного виконавця Колечка Д.М. та до зазначеної дати відповідачі не були повідомлені про зміст постанов про повернення виконавчого документа стягувачу у зазначених виконавчих провадженнях.

Вирішуючи питання стосовно строків на звернення з даною скаргою, господарський суд дійшов висновку, що відповідачі (скаржники) були обізнані про наявність щодо них відкритих виконавчих проваджень, та враховуючи те, що оскаржувані постанови були винесені в грудні 2021 року, а скарга була подана в жовтні 2023 року, господарський суд дійшов висновку, що скаржниками пропущено строк на подання скарги. Разом з тим, скаржниками також заявлено клопотання про поновлення строку на подання скарги. Вирішуючи питання про поновлення скаржникам строку на подання скарги, господарський суд враховує, що в матеріалах справи в якості доказів направлення постанов про повернення виконавчих документів стягувачу наявні супровідні листи про направлення вказаних постанов, проте в матеріалах справи відсутні докази їх направлення саме рекомендованим поштовим відправленням, а також відсутній опис вкладення, який мав би містити перелік документів, які були надіслані. Враховуючи викладене, а також те, що виконавцем також було надіслано боржникам постанови про повернення виконавчих документів у листах від 21.09.2023, які були отримані 30.09.2023, господарський суд вважає за необхідне поновити скаржникам строк на подання скарги та розглянути її по суті.

Господарський суд зауважує, що основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі, при цьому право на стягнення суми основної винагороди, визначеної у постанові про стягнення основної винагороди, залежить від того чи виконане рішення в повному або частковому обсязі внаслідок дій приватного виконавця. Як вбачається з наявних матеріалів справи, приватним виконавцем було частково забезпечено виконання виконавчих документів, проте виконавчі документи, які стали підставою для визначення суми основної винагороди, приватний виконавець повернув стягувачу на підставі його заяви.

Господарський суд враховує, що у ч.7 ст. 31 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів передбачений обов`язок приватного виконавця виносити одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, у якій має бути наведено розрахунок та зазначено порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Разом з тим, господарський суд наголошує, що сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постановах про її стягнення, яка винесена одночасно з постановами про відкриття виконавчого провадження, не є винагородою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа. Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що оскільки виконавчі документи були повернуті стягувачу за його заявою до повного виконання боржниками своїх зобов`язань в рамках виконавчих проваджень, а у зв`язку з домовленістю безпосередньо між стягувачем та боржниками, то визначення в п.3 постанов приватного виконавця про повернення виконавчих документів стягувачу того, що постанови про стягнення з боржників основної винагороди підлягають примусовому виконанню, є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки суми основної винагороди у визначених постановах розраховані з урахуванням повного виконання боржниками вимог виконавчих документів в рамках діючих виконавчих проваджень.

Господарський суд не приймає до уваги посилань приватного виконавця на те, що у листі стягувача від 31.08.2023 зазначено, що вжиті приватним виконавцем заходи у рамках виконавчих проваджень фактично призвели до повного та фактичного виконання рішення суду, борг був погашений боржниками повністю та те, що наявний чіткий причинно-наслідковий зв`язок між діями приватного виконавця, вжитими у рамках виконавчого провадження, та фактичним погашенням боргу, оскільки вказані обставини не відміняють той факт, що повне виконання вимог боржниками виконано вже не в рамках виконавчого провадження, а дії приватного виконавця під час примусового виконання наказів можливо і вплинули на боржників та сформували у них намір будувати домовленості із стягувачем стосовно погашення боргів (поза виконавчим провадженням), проте погашення боргів на підставі домовленостей в позапримусовому порядку після повернень виконавчих документів стягувачу не може бути підставою для стягнення сум, що визначені у постановах приватного виконавця від 22.10.2021, на яке є посилання в п.3 оскаржуваних постанов.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, аналізуючи положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи вищезазначені висновки суду, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги Приватного сільськогосподарського підприємства Надія, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за вх.№2-1515/23 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Поновити Приватному сільськогосподарському підприємству Надія, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк на звернення зі скаргою.

2.Скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства Надія, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за вх.№2-1515/23 - задовольнити.

3.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242780 від 09.12.2021.

4.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242751 від 09.12.2021.

5.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242695 від 09.12.2021.

6.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242619 від 09.12.2021.

7.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242945 від 10.12.2021.

8.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242927 від 10.12.2021.

9.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242894 від 10.12.2021.

10.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242872 від 10.12.2021.

11.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242883 від 10.12.2021.

12.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242844 від 10.12.2021.

13.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242772 від 10.12.2021.

14.Визнати неправомірним та скасувати 3 пункт постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №67242946 від 10.12.2021.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 17.11.2023.

Суддя Ю.С. Бездоля