ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" листопада 2023 р. м. Одеса Справа № 923/1804/14 (923/1581/21)

Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейш В.Д.,

При секретарі судового засідання Білинській І.І.

розглянувши матеріали справи №923/1804/14 (923/1581/21)

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

до відповідача: Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м.Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, , e-mail: )

про стягнення 176 902,92 грн.

в межах справи про банкрутство по справі 923/1804/14

за заявою Кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "Шплінт.УА" (місцезнаходження - м. Кам`янське (раніше Дніпродзержинськ), 3-й Баглійський провулок, буд. 1-Ж, )

до Боржника: Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (місцезнаходження - м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, )

про банкрутство

Представники сторін:

Представники сторін у судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 р. до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" про стягнення на його користь заборгованості в сумі 176 902 (сто сімдесят шість тисяч дев`ятсот дві) грн. 92 коп., з яких: середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 26 лютого 2021 року по 11 листопада 2021 року в сумі 157 434 (сто п`ятдесят сім тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 58 коп.; компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з лютого 2021 року по листопад 2021 року в сумі 9468 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 34 коп., відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 (десять тисяч) гри. 00 коп. без відрахування (утримання) з цієї суми податків, зборів та обов`язкових платежів; судові витрати по справі всього на загальну суму 9653 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят три) грн. 54 коп., з яких 2653 (дві тисячі шістсот п`ятдесят три) грн. 54 коп. витрати по сплаті судового збору; 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. витрати на професійну правничу допомогу .

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі наказу №5 к/п від 25.02.2021 позивача було звільнено з посади комерційного директора АТ "Таврійська будівельна компанія" за угодою сторін, однак відповідач в порушення ч 1 ст. 116 КЗпП не виплатив заробітну плату, що належала позивачу. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2021р. рішення Господарського суду Херсонської області по справі №923/1804/14 (923/409/21) від 08.06.2021р., яким задоволено позовні вимоги в повному обсязі, залишено без змін, з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з червня 2020р. по лютий 2021р. в сумі 178663,96 грн., а також компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків її виплати за період з червня 2020р. по січень 2021р. в сумі 2467,52 грн.

Вказане рішення фактично виконане 12.11.2021р. Внаслідок несвоєчасної виплати Позивачу заробітної плати та непроведення остаточного розрахунку в день звільнення, Відповідачем було грубо порушено права Позивача, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Враховуючи, що ухвалою від 24.12.2014р. порушено провадження та розглядається справа №923/1804/14 про банкрутство Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія", зазначений позов підлягає розгляду в межах справи про банкрутство.

З огляду на викладене, відповідно до п. 16 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, позову присвоєно єдиний унікальний помер 923/1804/14 (923/1581/21).

Ухвалою суду від 06.12.2021р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено перше засідання по справі на 04 січня 2022р., запропоновано відповідачу надіслати (надати) до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали: відзив на позовну заяву (одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, а відповідні докази представити суду); запропоновано позивачу надіслати (надати) до суду: відповідь на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

30.12.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" разом із клопотанням про зменшення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвалою суду від 04.01.2022 р. розгляд справи було відкладено на 01.03.22 року о 10:00 год. у приміщенні господарського суду Херсонської області за адресою: м. Херсон, вул. Театральна. 18, зал судових засідань №211.

Крім того, 10.01.2022 р. за вих. №121/22 до суду надійшла відповідь на відзив від ОСОБА_1 , а також заява про зменшення позовних вимог за вих. №58/22 на загальну суму 174 355,10 грн.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 № 1 1/0/9-22 відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість Господарським судом Херсонської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ вказаного суду, з віднесенням такої територіальної підсудності до Господарського суду Одеської області.

Актом прийому - передачі справу №923/1804/14 передано Господарському суду Одеської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №923/1804/14 передано судді Найфлейшу В.Д.

Ухвалою Господарському суду Одеської області від 15.06.2023р. справу №923/1804/14 прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 19.09.2023 р., серед іншого, призначено розгляд справи про банкрутство та позовних заяв №923/1699/21, №923/1627/21,923/1581/21 у судовому засіданні на « 14» листопада 2023 р. о 10:00 у приміщенні Господарського суду Одеської області у залі судового засідання №2, тел. (0482) 307-990.

Представники сторін повідомлені про дату та час судового засідання належним чином.

У судовому засіданні 14.11.2023р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд встановив

ОСОБА_1 з 2003 року працював у Закритому акціонерному товаристві «Таврійська будівельна компанія» (в подальшому Акціонерному товаристві «Таврійська будівельна компанія») та з 25.02.2021р. був звільнений із займаної посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст.36 Кодексу України законів про працю, що вбачається із відомостей вказаних в трудовій книжці.

Рішенням Господарського суду Херсонської області по справі №923/1804/14 (923/409/21) від 08.06.2021р., залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 21 жовтня 2021 року, з Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" було стягнено на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з червня 2020 року по лютий 2021 року в сумі 178 663 грн. 96 коп., а також компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з червня 2020 року по січень 2021 р. в сумі 2467 грн. 52 коп. Вказане рішення фактично виконане 12 листопада 2021 року.

Позивач зазначає, що в день звільнення остаточний розрахунок Відповідачем проведений не був, виплата заробітної плати відбувалася несвоєчасно, у зв`язку з чим Позивач вважає, що Відповідачем порушено його права, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП), заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст.ст. 21-22 Закону України «Про охорону праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

У ч. 3 ст. 15 зазначеного Закону закріплено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні.

Позивач вказує, що Відповідач провів остаточний розрахунок лише 12.11.2021р., тобто, більше ніж через вісім місяців з дня звільнення з роботи, у зв`язку з чим з Відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період прострочення виплати у розмірі 195 570, 90 трн.

Середній заробіток розраховувався самостійно Позивачем на підставі наявних документів (довідки про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 з червня 2020 року по лютий 2021 року), оскільки направлений представником Позивача адвокатом Плахотнюк М.О. на адресу AT «Таврійська будівельна компанія» адвокатський запит з вимогою надати довідку про середньоденну заробітну плату Позивача, розраховану з урахуванням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.95р. був залишений без відповіді.

30.12.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" разом із клопотанням про зменшення середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому АТ "Таврійська будівельна компанія" просить зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку до 41 658,42 гривень.

10.01.2022 р. за вих. №121/22 до суду надійшла відповідь на відзив від ОСОБА_1 , в якому Позивач не погоджується з доводами, наданими Відповідачем, зокрема, щодо зменшення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку до 41 658 грн. 42 коп.

Суд, враховуючи правові позиції Постанови Верховного Суду від 24.11.2021 р. по справі №910/21682/15 (910/15096/20) щодо відповідальності роботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку при звільненні, а також Постанови від 26.06.2019 р. у справі 751/9584/15ц щодо зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника, дійшов висновку про відхилення клопотання про зменшення середнього заробітку через відсутність доказів, які б підтверджували зменшення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Для обчислення розміру компенсації враховувались нарахування за січень та лютий 2021 року (останні два повних календарних місяці роботи, як передбачено абз.З п.2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №100 від 08.02.1995р.).

Визначення середньоденної заробітної плати здійснювались шляхом ділення заробітної плати за останні два календарних місяці роботи на кількість фактично відпрацьованих робочих днів у періоді (п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №100 від 08.02.1995р.).

Обчислення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку провадилося шляхом множення середньоденного заробітку на число днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком, як встановлено абз.1 п.8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженою Постановою Кабінету міністрів України №100 від 08.02.1995р.

Перевіривши надані позивачем та відповідачем розрахунки, враховуючи довідку про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 з червня 2020 року по лютий 2021 року, суд виходить з наступного обчислення середньоденного заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні:

742,88 грн. (середньоденна заробітна плата) * 259 (кількість днів за період затримки остаточного розрахунку з 26.02.2021р. по 11.11.2021р., які мають бути оплачені середнім заробітком) = 192 405 грн. 92 коп. (сума середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку без вирахування з цієї суми ПДФО та військового збору).

Розрахунок суми середнього заробітку до сплати після утримання ПДФО та військового збору проведено наступним чином:

192 405 грн. 92 коп. (нарахована сума середнього заробітку) * 18% (ставка ПДФО згідно п.167.1 ст. 167 ПК України) = 34 633 грн. 07 коп. (сума ПДФО, що підлягає утриманню з працівника),

192 405 грн. 92 коп. (нарахована сума середнього заробітку) * 1.5% (ставка військового збору згідно п.п. 1.2, 1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ від 02.12.2010 року №2755-VI) = 2886 грн. 09 коп. (сума військового збору, що підлягає утриманню з працівника).

192 405 грн. 92 коп. (нарахована сума середнього заробітку) - 34 633 грн. 07 коп. (сума ПДФО, що підлягає утриманню з працівника) - 2886 грн. 09 коп. (сума військового збору, що підлягає утриманню з працівника) = 154 886 грн. 76 коп. (середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 26.02.2021 по 11.11.2021р. після відрахування ПДФО та військового збору).

Щодо стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Оскільки рішенням Господарського суду Херсонської області по справі №923/1804/14 (923/409/21) від 08.06.2021 р., з Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" було стягнено на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з червня 2020 року по січень 2021 р. до стягнення заявляється компенсація за період з лютого 2021 року по листопад 2021 року.

Відповідно до розрахунку суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з лютого 2021 року по листопад 2021 року, що додана до позовної заяви, загальна сума компенсації, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 9468 грн. 34 коп.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку З порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у Зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 3 цього Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до п. 4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Перевіривши надані позивачем та відповідачем розрахунки, враховуючи довідку про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 за період з червня 2020р. по лютий 2021р., а також відповідно до розрахунку суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з лютого 2021 року по листопад 2021 року, що додається до позовної заяви, суд виходить з наступних висновків: загальна сума компенсації, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 9468 гри. 34 коп.

Щодо стягнення компенсації моральної шкоди.

Позивач фактично не отримував жодної винагороди за працю протягом останніх дев`яти місяців роботи (з червня 2020 року по лютий 2021 рік включно), крім цього, з дня звільнення до дня проведення остаточного розрахунку минуло що понад вісім місяців, таким чином, загалом більше ніж рік та чотири місяці ОСОБА_1 не отримував жодних виплат від роботодавця.

Позивач є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом періоду невиплати заробітної плати він не міг належним чином виконувати обов`язки по їх утриманню та вкладати необхідні кошти у їх всебічний розвиток, що стало для нього найбільшим джерелом моральних страждань.

Суд, розглядаючи матеріали справи, враховував правові позиції Пленуму Верховного Суду України, а саме: «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95р. №4, що надає визначення моральної шкоди.

Зокрема, це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того, за розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала особа, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Щодо стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., суд зазначає про наступне:

22.11.2021р. між адвокатом Плахотнюк Маргаритою Олегівною та гр. ОСОБА_1 укладений договір про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги), відповідно до умов якого клієнт доручає завдання та сплачує адвокату гонорар - винагороду. Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до нього Договору.

Відповідно до додатку № І до договору про надання правової допомоги клієнт зобов`язується сплатити на користь адвоката гонорар за професійну правничу допомогу, визначену п. 1.2 в розмірі 7000грн.

22.11.2021р. клієнтом сплачено на користь адвоката гонорар в розмірі 7000 грн., що вбачається із доданої до матеріалів справи копії розрахункової квитанції.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Частиною 5 ст.126 Господарського процесуального України встановлено, що у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідної заяви від відповідача з приводу зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до суду не надходило.

Процесуальні дії позивача відповідають критеріям обгрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката.

За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги задовольняються судом, суд вважає суму 7000,00грн. витрат позивача на оплату професійної правової допомоги визначеною правомірно.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 2653,54 грн. покладається за рахунок відповідача

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Враховуючи вищевикладене, наявність заборгованості відповідача перед позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м.Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, , e-mail: ) з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог про стягнення 174355,10 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м.Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, , e-mail: ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 174 355 (сто сімдесят чотири тисячі триста п`ятдесят п`ять) грн. 10 коп., з яких: середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, за період з 26 лютого 2021 року по 11 листопада 2021 року в сумі 154 886 (сто п`ятдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят шість) грн. 76 копійок; компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з лютого 2021 року по листопад 2021 року в сумі 9468 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 34 коп., відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 (десять тисяч) грн.; судові витрати по справі всього на загальну суму 9653 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят три) грн. 54 коп., з яких 2653 (дві шістсот п`ятдесят три) грн. 54 коп. витрати по сплаті судового збору; 7000 (сім тисяч) грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Наказ видати.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне рішення складено 23 листопада 2023 р.

Суддя В.Д. Найфлейш