ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2023 р. Справа№ 910/4846/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузьменко В.С. за ордером;

від відповідача: Тарасенко В.В. за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника АТ КБ "Приватбанк" про відшкодування судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 (повний текст складено 05.04.2023)

та апеляційних скарг Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2023

у справі №910/4846/22 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо"

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

про визнання дій протиправними, відшкодування збитків, ціна позову 374 674 158,16 грн,

УСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02 листопада 2023 року апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22 березня 2023 року - без змін. Апеляційні скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишено без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11 квітня 2023 року - без змін.

07 листопада 2023 року представником відповідача подано заяву про відшкодування судових витрат, в якій просить стягнути з позивача 460020,00 грн витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

23.11.2023 від позивача надійшли заперечення на заяву про відшкодування судових витрат, в яких він вказує, що на адресу позивача заява не надходила, однак враховуючи позицію відповідача щодо відшкодування аналогічних витрат позивач викладає свої доводи щодо заяви, просить відмовити у її задоволенні або зменшити розмір витрат до 1000 грн.

За клопотанням представника позивача судове засідання проводилось в режимі відеоконференції.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заяву, просив задовольнити її у повному обсязі, також вказав, що позивачу було направлено заяву з усіма додатками.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви та просив зменшити розмір витрат.

Перевіривши доводи представника позивача про не направлення позивачу заяви з додатками, апеляційний господарський суд встановив, що вони не відповідають дійсності, оскільки до заяви додані докази її направлення (разом з додатками) як на адресу місцезнаходження позивача, що підтверджується описом вкладення та поштовою квитанцією №1059089, так і на зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб адресу електронної пошти позивача (), що підтверджується роздруківкою з поштової скриньки відповідача у поштовому сервісі mail.gov.ua.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву відповідача про відшкодування судових витрат, апеляційний господарський суд вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, у тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу позивача на рішення суду вказав, що докази на підтвердження розміру судових витрат, пов`язаних із розглядом справи судом апеляційної інстанції, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення постанови суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02 листопада 2023 року апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22 березня 2023 року - без змін. Апеляційні скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишено без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11 квітня 2023 року - без змін.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

07 листопада 2023 року представником відповідача подано заяву про відшкодування судових витрат, в якій просить стягнути з позивача 460020,00 грн витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, відповідачем була зроблена відповідна заяви до закінчення судових дебатів та подані відповідні докази протягом п`яти днів, після ухвалення апеляційним господарським судом рішення у даній справі.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).

Апеляційним господарським судом було відмовлено у задоволенні як апеляційних скарг позивача на рішення та додаткове рішення, так і апеляційної скарги відповідача на додаткове рішення.

Таким чином, судові витрати відповідача, пов`язані із розглядом апеляційних скарг позивача, мають бути покладені на позивача, а пов`язані із розглядом апеляційної скарги відповідача - не підлягають відшкодуванню.

За вимогами частин 5, 8 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених ним судових витрат відповідач долучив до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 26.08.2022 № 2466/01-2022 між Банком та Адвокатським об`єднанням "Астерс", відповідно до пункту 1.1 договору об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво, а також надати клієнтові інші види юридичних послуг та правової (правничої) допомоги відповідно до його завдань та на умовах договору, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно з пунктами 6.4, 6.5 договору сторони погодили застосування змішаної погодинної ставки, незалежно від категорії фахівця фірми, що складає 5 500,00 грн/год, без ПДВ. На суму винагороди нараховується ПДВ за ставкою 20%.

На підтвердження обсягу наданих адвокатським об`єднанням послуг та розміру понесених витрат відповідачем надані: деталізації наданих послуг; акти приймання-передачі наданих послуг; рахунки; підтвердження оплати послуг за актами; тощо, згідно яких загальний час надання послуг за договором становив 69,7 годин.

Доводи позивача про те, що електронний цифровий підпис (з боку об`єднання) на актах неможливо перевірити, відхиляються судом, оскільки у протоколах підписів зазначено "Підпис вірний".

Матеріалами справи підтверджується, що правничу допомогу у справі відповідачу в суді апеляційної інстанції, під час розгляду апеляційної скарги, надавали адвокати Самсонович О.А., Тарасенко В.В. та Заведій В.І., якій діяли на підставі виданих відповідачем довіреностей.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Позивач скористався правом подати заперечення у яких вважає, що надані відповідачем докази є такими, що не підтверджують розмір понесених витрат, зокрема: електронний цифровий підпис представника адвокатського об`єднання Дідковського О.В. на актах приймання-передачі послуг не пройшов перевірку; заявлений розмір витрат є необґрунтованим та не пропорційним до предмету спору, складності справи та наданих адвокатом послуг; не всі надані адвокатським об`єднанням послуги фактично є правовою допомогою; вартість заявлених послуг з підготовки процесуальних документів та участі в судових засіданнях не є виправданою та не відповідає складності справи, більшість послуг фактично дублюють одна одну; правова позиція відповідача аналогічна правовій позиції в суді першої інстанції, тому подання процесуальних документів в суді апеляційної інстанції не вимагало додаткових зусиль і аналогічну правову позицію адвокатське об`єднання формулювало в аналогічній справі №910/4631/22; тому просить відмовити у задоволенні заяви або зменшити розмір витрат до 1000 грн.

Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

Дослідивши подані відповідачем загальний розрахунок витрат із деталізацією наданих послуг за період за квітень-лютий 2023 року та деталізації за окремі періоди, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, зокрема: відповідачем у розрахунок включено підготовку та участь у судовому засіданні 11.04.2023, хоча апеляційне провадження за скаргою відповідача було відкрито 09.05.2023; аналіз практики Верховного Суду для написання апеляційної скарги на додаткове рішення, і підготовка апеляційної скарги Банку на додаткове рішення, хоча у задоволенні цієї скарги судом було відмовлено; надання коментарів ЗМІ, що не відноситься до правової допомоги пов`язаною із розглядом справи; послуга з підготовки проекту відзиву на апеляційну скаргу та послуга з роботи над проектом відзиву фактично дублюють одна одну; робота над проектом додаткових пояснень та підготовка проекту письмових пояснень фактично дублюють одна одну; час, витрачений на підготовку процесуальних документів вочевидь не відповідає фактичному обсягу цих документів; не обґрунтований розрахунок витраченого часу на підготовку до участі у судових засіданнях тощо.

Також є слушними доводи позивача про те, що заперечення відповідача на апеляційні скарги позивача збігаються з доводами, якими він заперечував проти позову при розгляді даної справи у суді першої інстанції, а також при розгляді справи №910/4631/22, де іншій страховій компанії (ПрАТ СК "Інгострах") було відмовлено в задоволенні позовних вимог у подібних правовідносинах.

Тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду апеляційної інстанції адвокатами відповідача документів, їх значення для спору, а також тривалість судових засідань, в яких адвокати брали участь, апеляційний господарський суд, врахувавши доводи клопотання позивача, прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат відповідача в сумі 50000,00 грн.

В іншій же частині заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у цій справі на стадії апеляційного розгляду справи, не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не розподіляються судом.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково заяву представника АТ КБ "Приватбанк" про відшкодування судових витрат.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (69068, м. Запоріжжя, п-т Моторобудівників, буд. 34, ідентифікаційний код 13622789) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ідентифікаційний код 14360570) - 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

4. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складений 24.11.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко