ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2023 р.м. ХарківСправа № 922/4082/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Назарієва Миколи Івановича, с. Колінківці, Чернівецький р-н, Чернівецька обл.
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХНІК ТРЕЙД", м. Харків
про стягнення 75 000,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Назарієв Микола Іванович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХНІК ТРЕЙД" про стягнення заборгованості по договору №25 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.08.2023 в сумі 75000,00 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою від 19.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/4082/23 без повідомлення учасників справи.

Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву із нормативно-правовим та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції. Запропоновано надати до суду докази направлення на адресу позивача відзиву (ОПИС ВКЛАДЕННЯ).

Відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, запропоновано подати до суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали. Попереджено відповідача, що у разі неподання ним обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Встановлено позивачеві строк для подання відповіді на відзив у десять днів з дня отримання відзиву на позов. Запропоновано надати до суду докази направлення на адресу відповідача відповіді на відзив (ОПИС ВКЛАДЕННЯ). Встановлено відповідачеві строк для подання заперечень у десять днів з дня отримання відповіді на відзив. Запропоновано надати до суду докази направлення на адресу позивача заперечень (ОПИС ВКЛАДЕННЯ).

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про відкриття позовного провадження був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції (ухвала суду про відкриття провадження у справі) за адресою, вказаною у позовній заяві позивачем, яка відповідає відомостям про місцезнаходження відповідача, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61070, м. Харків, вул. Чебишева, буд. 69.

Копія ухвали суду від 19.09.2023 про відкриття провадження по справі була повернута до суду 28.09.2023 з довідкою Укрпошти від 26.09.2023 року "адресат відсутній за вказаною адресою".

Додатково, копію ухвали суду від 19.09.2023 про відкриття провадження по справі було направлено на електронну адресу відповідача вказану позивачем в позовній заяві: .

Згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №205/1129/19).

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Необхідно зазначити, що існує правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Зважаючи на вищевикладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд даної справи в господарському суді.

Приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

01 серпня 2023 року між ТОВ "ПРОМТЕХНІК ТРЕЙД" в особі директора Пузир Ю.А., який діє на підставі Статуту (надалі - Експедитор, Відповідач), з однієї сторони та фізичною особою-підприємцем Назарієв М. І., що діє на підставі виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі - Виконавець, Позивач), з іншої сторони, було укладено Договір №25 "Про перевезення вантажів автомобільним транспортом" (надалі - Договір), який визначає предмет договору, обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність сторін та інші умови договору.

Маршрут, транспорт, дата і місце завантаження та розвантаження вантажу, загальна сума за послуги та форма оплати, визначена сторонами у Заявці №25 від 01 серпня 2023 року, що були підписані сторонами в якості додатку до вищезазначеного договору.

Порядок розрахунків між Експедитором та Виконавцем передбачений пунктом 3.2. Договору, відповідно до якого:

"Замовник здійснює оплату виконаних робіт та послуг на протязі 5 робочих днів з моменту отримання від Виконавця належним чином оформлених оригіналів документів:

- акт виконаних робіт;

- рахунок;

- товарно-транспортна накладна (СМR).

Виконавець виставляє на адресу замовника (Експедитора) рахунок на оплату робіт і послуг згідно погодженої сторонами заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом після досягнення сторонами згоди відносно всіх істотних умов конкретного перевезення.

07 серпня 2023 року, Виконавцем було виконано умови договору та заявки, а саме здійснено перевезення вантажу, автомобільним транспортом SKANIA R420 ( НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ), за маршрутом Велико-Тирново, Болгарія - с. Княжичі, Київської області, Україна, що підтверджується СМR №23UA302.

За результатом виконаних робіт, Виконавцем на адресу Експедитора згідно договору, було виставлено Рахунок на оплату №07/08/23 від 07 серпня 2023 року та Акт виконаних робіт №07-1/08/23 від 07 серпня 2023 року, попередньо підписавши зі своєї сторони та відіславши їх Експедитору на електронну адресу.

Згодом, узгодивши з Експедитором у чат-мессенджері "Viber", спосіб надсилання документів, компанію поштового зв`язку, через яке надсилалось відправлення, контактні данні отримувача та адресу, що підтверджується скрін-шотами повідомлень.

З метою належного виконання умов договору, підписання Акту виконаних робіт зі сторони Експедитора та отримання оплати за надані послуги перевезення, позивачем за допомогою поштового зв`язку було надіслано всі, передбачені пунктом 3.2 Договору документи, що підтверджується експрес-накладною Нової пошти №4010 від 14.08.2023 року.

В позові позивач вказав, що станом на 11 вересня 2023 року, поштовий переказ так ніхто і не забрав, не кажучи вже про розрахунок, що підтверджується витягом детального трекінгу посилки №4010 з додатку "Нова пошта", роздруківку якого додано до позовної заяви.

Також, позивач вказує, що намагаючись зв`язатись з Експедитором, ні за контактним номером з яким попередньо велась розмова та інша переписка, ні за контактним номером який передбачений у Виписці ТОВ "ПРОМТЕХНІК ТРЕЙД" з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ні за номером телефону адресата поштового переказу, ніхто не виходив на зв`язок, тобто після надсилання оригіналів документів, відповідач почав повністю ігнорувати позивача.

22 серпня 2023 року на адресу Відповідача було спрямовано Претензію (вих. №13), відповідь на яку до теперішнього часу позивач не отримав.

Станом на сьогоднішній день у Експедитора залишається заборгованість в розмірі 75000 (сімдесят п`ять тисяч) грн., до теперішнього часу зазначена заборгованість не погашена, внаслідок чого Позивач вимушений з вимогою про її стягнення звернутися до Господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 ЦК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Варто зазначити, стосовно скрін-шотів повідомлень у якості доказів, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за ст.7 ЦК (постанови Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №914/2505/17, від 13.10.2021 у справі №923/1379/20, на яку посилався скаржник, ухвала Верховного Суду від 25.05.2022 у справі№914/1003/21).

Верховний Суд у постановах від 13.07.2020 у справі №753/10840/19, від 18.02.2021 у справі №442/3516/20 надані сторонами скрін-шоти повідомлень з телефону та планшету, роздруківки з "Viber" фактично визнав належними та допустимими доказами, які досліджені судами у їх сукупності та яким надана належна правова оцінка.

Також Верховний Суд у постановах від 17.04.2020 у справі №905/2319/17, від 25.03.2020 у справі№570/1369/17, від 13.07.2020 у справі №753/10840/19, від 27.11.2019 у справі №1540/3778/18 дійшов висновку, що переписна у "Viber", Skype та інших месенджерах, включно з голосовими повідомленнями та іншим, є належним електронним доказом у судових справах.

Відповідачем, у встановленому законом порядку, позовні вимоги позивача щодо стягнення суми основного боргу по Договору №25 від 01.08.2023 в сумі 75000,00 грн. не спростовано, заборгованість не погашено, а, отже, позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХНІК ТРЕЙД" (61070, м. Харків, вул. Чебишева, буд. 69, ) на користь Фізичної особи-підприємця Назарієва Миколи Івановича ( АДРЕСА_1 код РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованість по договору №25 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01 серпня 2023 року в сумі 75000,00 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "24" листопада 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко