ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" листопада 2023 р. Справа № 924/664/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.

за участю секретаря судового засідання Іщука О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства Акцент-банк, м. Дніпро

до ОСОБА_1 , м. Волочиськ Хмельницької області

про стягнення 81839,55 грн заборгованості

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 81839,55 грн заборгованості, з яких 54291,87 грн основного боргу, 15697,68 грн заборгованості за процентами, 11850,00 грн заборгованості за винагородою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором від 01.10.2020 №20.69.. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. ст. 525, 526, 530, 554, 549, 610 - 612, 625, 627, 806, 1054 ЦК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2023 справу розподілено судді Смаровозу М.В.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області (суддя Смаровоз М.В.) від 26.06.2023 відповідно до ч. 6 статті 176 ГПК України Волочиську міську раду зобов`язано надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Після надходження відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ухвалою суду від 18.07.2023 (суддя Смаровоз М.В.) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 23.08.2023.

У засіданні 23.08.2023 судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 27.09.2023.

У засіданні 27.09.2023 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 16.10.2023.

У судовому засіданні 16.10.2023 постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні на 14.11.2023.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023 з огляду на звільнення судді Смаровоза М.В. з посади судді справу №924/664/23 передано на розгляд судді Виноградовій В.В.

Ухвалою суду від 06.11.2023 справу №924/664/23 призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 20.11.2023.

Сторони представників у засідання не направили.

Позивачем подано до суду клопотання (від 12.04.2023) про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, зокрема про підтримання позовних вимог. Також від позивача на адресу суд надійшла заява (від 08.11.2023), в якій повідомив про внесення боржником після подання позову коштів у загальній сумі 9500,00 гривні та заява від 17.11.2023 з випискою по рахунку відповідача .

Відповідач відзиву на позов не надав, причини не повідомив. Ухвала суду від 06.11.2023 направлена на адресу відповідача, зазначену в довідці Центру надання адміністративних послуг Волочиської міської ради. Ухвала згідно з відомостями відстеження поштового відправлення АТ "Укрпошта" повернута із відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

З приводу наведеного судом враховуються положення ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

01.10.2020 між акціонерним товариством Акцент-банк (Банк) та фізичною особою-підприємцем Каменюк Наталією Іванівною (Позичальник) укладено кредитний договір №20.69. (далі - договір).

У розділі А.Істотні умови кредитування сторони узгодили вид кредиту строковий кредит; ліміт договору: 100000,00 грн - на фінансування поточної діяльності; термін повернення кредиту 30.09.2022 (п. п. А1 А3).

Також у п. А3 вищезазначеного розділу договору сторони визначили, що Позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (Додаток №1 цього Договору). Ануїтетний платіж включає, в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

- Сума щомісячного ануїтетного платежу = Сума кредиту за Договором*((1+Процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) * Процентна ставка за місяць)/((1+Процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)-1);

- Сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за Кредитом * річна процентна ставка/кількість днів поточного року) * кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтетного платежу;

- Сума щомісячного платежу за основним боргом = Сума щомісячного погашення Кредиту-Сума щомісячного платежу за %.

Згідно зі ст. ст. 212, 651 ЦК України у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення Позичальником заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 30.09.2022.

Згідно з п. п. А6, А8 договору за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 33,90% річних. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно, виходячи, з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів "факт/360"). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з Графіком платежу, то заборгованість за Кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.

Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного у п. А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати (п. А10 договору).

Пунктом А12 договору визначені умови зміни будь-якої істотної умови кредитування, передбаченої розділом «А» цього Договору, та зазначено, що зміни щодо істотних умов кредитування можуть вчинятися в тій же формі, що й укладено цей Договір, шляхом підписання Сторонами договору змін до цього Договору.

Згідно з п. 1.1 договору Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Строковий кредит (далі - "кредит") надається Банком у безготівковій формі шляхом, перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.

Термін повернення кредиту зазначений у п. А3 цього Договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п. п. А12, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору (п. 1.2 договору).

Усі істотні умови кредитування наведені у Розділі А цього Договору - Істотні умови кредитування (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору Банк зобов`язується: надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів Позичальника на цілі, відмінні від платежів на сплату судових витрат, у межах суми, обумовленої п. 1.1 цього Договору, а також за умови виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.1, 2.2.12 цього Договору (пп. 2.1.2); виконувати розрахункові документи Позичальника згідно п. п. 2.4.3, 2.4.4 цього Договору в день надходження до Банку розрахункового документа (платіжного доручення) за наявності технічної можливості для здійснення відповідної операції (пп. 2.1.6).

Позичальник зобов`язується: сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. п. 4.1, 4.2, 4.3 цього Договору (пп. 2.2.2); повернути кредит у терміни, встановлені п. п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього Договору (пп. 2.2.3); сплатити Банку винагороду відповідно до п. п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього Договору (пп. 2.2.5); доручає Банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, а також процентів за його використовування (пп. 2.2.6).

За умовами п. 2.3.2 договору Банк має право при настанні будь-якої з наступних подій, зокрема порушенні Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, на свій розсуд змінити умови цього Договору - зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Договором.

Банк має право списувати грошові кошти з поточних рахунків Позичальника згідно з п. 2.2.6 цього Договору при настанні термінів будь-якого з платежів, передбачених цим Договором, у межах сум, що належать до сплати Банку (пп. 2.3.4).

3а користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А6 цього Договору (п. 4.1 договору).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що відповідно до ст. 212 ЦКУ у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п. п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору, Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі, зазначеному у п. А7 цього Договору (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов цього Договору, встановленого п. А3 цього Договору).

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 4.1, 4.2 цього Договору, здійснюється згідно до п. А8 цього Договору (п. 4.3 договору).

Відповідно до п. 4.5 договору позичальник сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п. А10 цього договору.

У п. 4.7 договору зазначено, що у випадку, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки згідно з цим Договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені у банківський день, що передує вихідному або святковому дню.

Погашення кредиту, сплата процентів за цим Договором здійснюються у валюті кредиту (п. 4.8 договору).

Згідно з п. 4.9 договору зобов`язання за цим Договором, у тому числі строк виконання яких згідно з умовами цього Договору не наступив, за умови реалізації Банком права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього Договору, виконуються у наступній послідовності: кошти, отримані від Позичальника, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим Договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків Банку згідно з п. п. 2.2.13, 2.3.13 цього Договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього Договору, далі - простроченої винагороди, далі - винагороди, далі - прострочених процентів, далі - процентів, далі - простроченого кредиту, далі - кредиту, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього Договору.

Остаточне погашення заборгованості за цим Договором виконується не пізніше дати, зазначеної у п. 1.2 цього Договору. Під реалізацією права Банку щодо стягнення неустойки згідно розділу 5 цього Договору, Сторони узгодили дії Банку по розподілу грошей, отриманих від Позичальника для погашення заборгованості, згідно черговості погашення заборгованості, зазначеної в цьому пункті Договору. При цьому, Сторони узгодили, що додаткових вимог до Позичальника щодо реалізації Банком свого права по стягненню неустойки не потрібні.

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту (п. 4.10 договору).

Відповідно до п. 4.11 договору нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

За умовами п. 5.7 договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагорода, неустойки - пені, штрафів за цим Договором встановлюються Сторонами тривалістю 5 років.

Цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його Сторонами. Цей Договір у частині п. 4.4 цього Договору набуває чинності з моменту підписання цього Договору, в решті частин - з моменту надання Позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих, коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим Договором (п. п. 6.1, 6.2 договору).

У п. 6.3 договору зазначено, що він може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим Договором порядку.

До договору сторонами підписано додаток 1 графік погашення, в якому сторонами узгоджено терміни повернення частин кредиту, сплати процентів, комісійних винагород (01 число кожного місяця за період з листопада 2020 року по вересень 2022 року; при цьому останній термін встановлений на 30.09.2022); розміри частин кредиту та суми процентів, що підлягають сплаті у відповідну дату; суми комісійних винагород.

Відповідно до меморіального ордеру від 01.10.2020 на виконання договору позивачем перераховано на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 100000,00 гривні.

У подальшому сторонами було укладено додаткову угоду від 21.01.2021 №1 до договору, якою виклали перший абзац п. А3 розділу А. Істотні умови кредитування в редакції: «Термін повернення кредиту 30.11.2022. Позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (Додаток №1 до цього Договору)».

Також вищезазначеною додатковою угодою викладено у новій редакції графік платежів (Додаток №1 до Договору), в якому узгоджено терміни повернення частин кредиту, сплати процентів, комісійних винагород (01 число кожного місяця за період з лютого 2021 року по листопад 2022 року; при цьому останній термін встановлений на 30.11.2022); розміри частин кредиту та суми процентів, що підлягають сплаті у відповідну дату; суми комісійних винагород.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою (від 28.03.2023) сплатити до 04.04.2023 всю поточну заборгованість за кредитом у розмірі 80895,51 грн, в тому числі 54291,87 грн заборгованості за наданим кредитом, 15543,64 грн заборгованості за відсотками, 11060,00 грн заборгованості за комісією (опис вкладення у цінний лист та список згрупованих відправлень від 30.03.2023).

З огляду на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору від 01.10.2020 №20.69. щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів та винагороди, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 81839,55 грн заборгованості, з яких 54291,87 грн основного боргу, 15697,68 грн заборгованості за процентами, 11850,00 грн заборгованості за винагородою.

У матеріали справи надано виписки з особового рахунку відповідача за період з 01.10.2020 по 12.04.2023, по 08.11.2023 та по 17.11.2023, в яких відображено, зокрема надходження коштів у погашення кредиту та їх розподіл на сплату комісії, тіла кредиту, відсотків.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами укладено кредитний договір від 01.10.2020 №20.69., відповідно до якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит лімітом 100000,00 грн на фінансування поточної діяльності в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди в обумовлені цим Договором терміни (п. п. А1 А3).

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Меморіальним ордером від 01.01.2020 підтверджується факт надання позивачем відповідачу кредитних коштів за договором у загальній сумі 100000,00 грн, що також враховано та відображено позивачем у розрахунку заборгованості.

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У п. А3 договору сторони визначили, що позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток №1 цього договору). Ануїтетний платіж включає, в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А6 цього договору (п. 4.1 договору).

Згідно з п. А6 договору за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 33,90% річних.

Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79 процентів від суми зазначеного у п. А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів (п. А10 договору).

Як зазначалося вище, у додатку №1 до договору графіку погашення (зі змінами) сторонами узгоджено щомісячні терміни повернення частин кредиту та сплати процентів і винагороди, а також визначено розміри відповідних щомісячних платежів.

Однак, як убачається з матеріалів справи, відповідачем допущено порушення строків сплати визначених умовами договору щомісячних платежів.

З огляду на положення аб. 6 п. А3, п. 2.2.3 кредитного договору, позивач звернувся до відповідача з вимогою від 28.03.2023 погасити всю наявну заборгованість у розмірі 80895,51 грн, в тому числі 54291,87 грн заборгованості за наданим кредитом, до 04.04.2023.

Судом враховується, що згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

За приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.10 за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А6 цього договору; розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту, відповідно до п.п. 4.4, 4.5 позичальник сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п. А9 цього договору та за кредитне обслуговування згідно з п. А11 цього договору.

Велика Палата Верховного Суду розтлумачила термін користування чужими коштами в постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17. Так, термін користування чужими коштами може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з цим, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16.

Як убачається з матеріалів справи, пунктом А3 договору та додатку №1 (графік погашення) в редакції додаткової угоди від 21.10.2021 №1, пунктом 1.2 договору визначено кінцевий термін повернення кредиту 30.11.2022.

При цьому в абзаці 6 пункту А3 договору сторони також погодили, що згідно зі ст. ст. 212, 651 ЦК України у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення Позичальником заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою.

З матеріалів справи слідує, що відповідач у порушення умов кредитного договору кредитні кошти в строк до 30.11.2022 не повернув.

Відповідно, з огляду на положення аб. 6 п. А3, а також п. 2.2.3 кредитного договору, позивач у вимозі від 28.03.2023 встановив інший термін повернення кредиту до 04.04.2023,

Як слідує з наданого позивачем розрахунку, останнім нараховано проценти та винагороду станом на 31.03.2023, тобто у межах строку повернення кредиту, встановленого у вимозі від 28.03.2023, що свідчить про обгрунтоване звернення до суду з позовом про їх стягнення.

Разом з тим, як убачається із заяв позивача (від 08.11.2023, 17.11.2023) та виписки з особового рахунку відповідача за період з 01.10.2020 по 08.11.2023 та по 17.11.2023 відповідачем здійснено платежі в сумі 3000,00 грн 19.07.2023, в сумі 3500,00 грн 24.08.2023, в сумі 3000,00 грн 25.09.2023 та в сумі 25000,00 грн 14.11.2023, які зараховані позивачем у погашення простроченої заборгованості за комісією за договором в сумі 11850,00 грн, за процентами в сумі 15697,68 грн та за наданим кредитом в сумі 6952,32 грн, що узгоджується із п. 4.9 укладеного між сторонами кредитного договору.

Судом враховується, що відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи, зокрема, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи, у тому числі шляхом перерахування боргу після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

За таких обставин, подальше продовження процесу стає недоцільним.

Верховний Суд у постанові від 09.12.2020 у справі № Б-7732/2-25 звертає увагу, що "відсутність предмета спору" в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акту).

Беручи до уваги наведене, сплату відповідачем після подання позову до суду частини заявленої до стягнення заборгованості в погашення 6952,32 грн заборгованості за кредитом, 15697,68 грн - за процентами та 11850,00 грн за винагородою, суд доходить висновку, що предмет спору у справі в частині стягнення 6952,32 грн заборгованості за кредитом, 15697,68 грн заборгованості за процентами та 11850,00 грн заборгованості з винагороди припинив існувати. Як наслідок, провадження у справі у цій частині підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Контррозрахунку, доказів сплати решти заявленої до стягнення заборгованості за кредитом, а саме: в сумі 47339,55 грн, або належних та допустимих доказів, які би її спростовували, суду не подано.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За вищенаведених обставин справи та законодавчих положень, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення 47339,55 грн заборгованості за наданим кредитом. Провадження у справі в частині стягнення 6952,32 грн заборгованості за кредитом, 15697,68 грн заборгованості за процентами та 11850,00 грн заборгованості за винагородою необхідно закрити.

З-поміж іншого, при розгляді справи судом враховано, що відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач 09.02.2021 припинила свою діяльність як фізична особа-підприємець, про що у реєстр внесено відповідний запис.

При цьому відповідно до п. 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України у редакції до юрисдикції господарських судів відносяться спори, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, яку раніше здійснювала зазначена фізична особа, зареєстрована підприємцем (правова позиція наведена в пункті 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17).

У випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Аналогічна правова позиція наведена в пункті 4.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 231, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства Акцент-банк, м. Дніпро до ОСОБА_1 , м. Волочиськ Хмельницької області про стягнення 81839,55 грн заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "Акцент-Банк", Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11 (код 14360080) 47339,55 грн (сорок сім тисяч триста тридцять дев`ять гривень 55 коп.) заборгованості за кредитом, 1552,54 грн (одну тисячу п`ятсот п`ятдесят дві гривні 54 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Провадження у справі в частині стягнення 6952,32 грн заборгованості за кредитом, 15697,68 грн заборгованості за процентами, 11850,00 грн заборгованості за винагородою закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 20.11.2023.

Суддя В.В. Виноградова