УХВАЛА

25 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/1338/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Амірханяна Р.К.,

представників учасників справи:

ОСОБА_1 - не з`явився,

ОСОБА_2 - не з`явився,

ОСОБА_3 - Логвиненко О.С.,

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДМК" - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023

у справі за позовом ОСОБА_1

до відповідачів:

1) ОСОБА_2 ,

2) ОСОБА_3

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДМК" (далі - ТОВ "ТДМК")

про переведення прав покупця частки.

СУТЬ СПОРУ

1. Спір у цій справі стосується визнання удаваним договору дарування частки у статутному капіталі товариства і переведення на позивача, який прагне скористатися переважним правом на придбання частки іншого учасника товариства, прав та обов`язків покупця.

Підстави для передачі справи на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Корпоративна палата)

2. Колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків щодо встановлення вартості частки у статутному капіталі товариства у справах за позовом про визнання договору дарування частки удаваним та переведення прав покупця такої частки, викладених в постанові Верховного Суду від 23.02.2022 у справі №922/2182/21.

3. Колегія суддів вважає, що таку вартість не можна ототожнювати із номінальною вартістю частки в статутному капіталі товариства, натомість позивач має право вимагати переведення прав покупця саме за ринковою вартістю частки, яку (ринкову вартість) має доводити сам позивач.

4. Також колегія суддів вважає за необхідне уточнити висновки, викладені у постановах від 13.10.2021 та від 03.11.2022 у справі №912/3747/20, від 17.11.2022 у справі №910/5704/21, щодо предмета доказування у таких спорах.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

5. У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про переведення прав покупця частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК".

6. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 (власник 80% частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК") як продавець та ОСОБА_3 як покупець уклали договір купівлі-продажу належної ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК", вартістю 9 440,00 грн, чим позбавили позивача як власника 20% частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК" переважного права на придбання частки іншого учасника товариства.

7. Позивач зазначає, зокрема, таке:

- позивачу випадково стало відомо про те, що 09.05.2020 ОСОБА_2 , якому належало 80% частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК", та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК", вартістю 9 440,00 грн;

- ОСОБА_1 не підписував жодних протоколів зборів учасників товариства щодо продажу частки ОСОБА_2 , не відмовлявся від свого переважного права на купівлю частки у статутному капіталі товариства та всупереч вимог ст.20 Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не отримував від ОСОБА_2 жодних пропозицій на придбання частки;

- позивача як власника 20% частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК" позбавлено переважного права на придбання частки іншого учасника товариства, у зв`язку з чим, наявні підстави для переведення з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 права покупця частки в розмірі 80% у статутному капіталі ТОВ "ТДМК", відчуженої ОСОБА_2 , визнавши ОСОБА_1 учасником ТОВ "ТДМК" з часткою у розмірі 100% статутного капіталу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

8. 24.01.2001 проведено державну реєстрацію ТОВ "ТДМК" як юридичної особи (ідентифікаційний код юридичної особи 31283316).

9. З витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) вбачається, що станом на 01.05.2020 учасниками ТОВ "ТДМК" були:

1) ОСОБА_1 із розміром внеску до статутного фонду 2 360,00 грн (що становить 20% частки у статутному капіталі);

2) ОСОБА_2 із розміром внеску до статутного фонду 9 440,00 грн (що становить 80% частки у статутному капіталі).

10. 08.05.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасимчук В.В. провів державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме зміну складу учасників ТОВ "ТДМК".

11. Відповідно до відомостей, що містяться в ЄДР, на момент розгляду справи учасником ТОВ "ТДМК", окрім позивача, є ОСОБА_3 із часткою у статутному капіталі товариства 80%.

12. Статутом ТОВ "ТДМК" передбачено право учасника здійснити відчуження своїй частки (частини частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам у статутному капіталі у порядку, встановленому статутом та чинним законодавством України (пункти 6.1-6.3).

13. Як вбачається з доданої до матеріалів справи копії договору, який датовано 07.05.2020, він має назву "договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК". Відповідно до змісту договору:

- його укладено між громадянином України ОСОБА_2 , який іменується продавцем, та громадянином України ОСОБА_3 , який іменується покупцем (преамбула);

- його укладено на підставі статей 717-728 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) (преамбула);

- продавець передає покупцю, а останній приймає на умовах, передбачених договором частку у статутному капіталі ТОВ "ТДМК" у розмірі 80% статутного капіталу ТОВ "ТДМК", номінальною вартістю 9 440,00 грн (п.1.1);

- продавець передає покупцю у власність частку статутного капіталу товариства розміром 80% в дар безоплатно, без будь-яких обов`язків покупця вчинити на користь продавця будь-яку дію майнового або немайнового характеру (п.2.1);

- даний договір є чинним з моменту підписання його сторонами. У покупця виникає право власності на придбану частку у статутному капіталі товариства з дати укладення даного договору (п.2.2);

- у зв`язку зі зміною складу учасників товариства, до статуту товариства мають бути внесені відповідні зміни, що підлягають реєстрації в ЄДР (п.2.3);

- з дати укладення даного договору до покупця переходять всі права та обов`язки учасника товариства, які включають право на участь покупця в управлінні товариством, право на отримання певної частки прибутку (дивідендів) товариства та активів у разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші права, передбачені законом та статутом товариства (п.2.4);

- даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п.6.1).

14. Договір від 07.05.2020 підписано представником власника частки ОСОБА_2 - юристом Пушиною Н.Л., яка діє на підставі довіреності від 30.04.2020.

15. ОСОБА_2 оформив довіреність, що посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пучковою І.А.

16. З тексту довіреності вбачається, що ОСОБА_2 (довіритель) уповноважив Пушину Н.Л. (повіреного) представляти його інтереси як засновника (учасника) ТОВ "ТДМК" з усіх питан,ь пов`язаних з розпорядженням належною йому часткою статуного капіталу (корпоративних прав) ТОВ "ТДМК", у відповідних органах, установах та організаціях незалежно від їх організаційно-правової форми у державних та недержавних установах та організаціях всіх форм власності, у тому числі, а органах нотаріату, в реєстраційних службах Міністерства юстиції України, Центрах надання адміністравних послуг, інших суб`єктах державної реєстрації, зокрем, але не виключно, з метою отримання виписки, витягу, інформаційної довідки, подання відповідних заяв тощо, перед усіма фізичними та юридичними особами, в усіх установах, підприємствах, організаціях, товариствах незалежно від підпорядкованості та форми власності, як учасника (засновника) ТОВ "ТДМК", з усіма правами, обов`язками та повноваженнями, наданими мені як учаснику ТОВ "ТДМК" установчими документами товариства та чинним законодавством. Для цього, уповноваженому представнику надається право: підписувати та подавати від його імені заяви, в тому числі заяви про належність йому частки статутного капіталу ТОВ "ТДМК" на праві особистої приватної власності, заяву про вихід зі складу учасників (засновників); подавати та отримувати необхідні довідки та документи, розписуватися за нього, укладати всі дозволені чинним законодавством договори щодо розпорядження належної йому частки статутного капіталу (корпоративних прав) ТОВ "ТДМК", в тому числі але не виключно: договори купівлі-продажу статутного капіталу (корпоративних прав), вчиняти правочини, отримувати грошові кошти чи майнові цінності за укладеними договорами, правочинами, вносити зміни та доповнення, розривати укладені договори, правочини. вносити внески до статутного капіталу товариства, підписувати акти приймання-передачі часток в статутному капіталі; брати участь у зборах учасників ТОВ "ТДМК", з правом голосу від його імені, вимагати розгляду поставленого питання на зборах учасників: розписуватись від мого імені на документах товариства, з будь-яких питань діяльності товариства; тощо.

17. Довіреність підписав ОСОБА_2 особисто, а нотаріус Пучкова І.А. встановила особу ОСОБА_2 та перевірила дієздатність. Доказів того, що вказана довіреність була відкликана чи скасована матеріали справи не містять.

18. З довіреності від 30.04.2020 вбачається, що в ній не зазначено ані право повіреного укладати договір дарування, ані імені обдаровуваного.

19. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі в розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 повинен був сплатити та/або сплатив на користь ОСОБА_2 грошові кошти чи здійснив будь-яке майнове відшкодування за відчуження (передачу) частки (корпоративних прав) у статутному капіталі ТОВ "ТДМК".

20. У акті приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК" від 07.05.2020 відсутні умови про прийняття відповідачем-2 частки від відповідача-1 за плату, а також зазначено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасичук В.В. посвідчив справжність підпису ОСОБА_3 та Пушиної Наталії Львівни , яка діє на підставі довіреності, виданої від імені ОСОБА_2 , які зроблено в його присутності. Також нотаріус зазначив, що особи ОСОБА_3 та Пушиної Н.Л. , які підписали документ, встановлено, їх дієздатність та повноваження представника перевірено.

21. У відповіді, адресованій суду на ухвалу про витребування доказів, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасимчук В.В. вказав, що при засвідчені підпису на акті приймання-передачі частки у статутному капіталі нотаріус лише підтверджує, що підпис зроблено певною особою та не посвідчує факти, що викладені у документі.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

22. Господарський суд міста Києва рішенням від 09.02.2022 відмовив у задоволенні позову.

23. Рішення мотивоване тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами в розумінні статей 76, 77 ГПК, що частка у статутному капіталі ТОВ "ТДМК" була відчужена саме за відплатним договором (договором купівлі-продажу). Як наслідок, не знайшли свого підтвердження також доводи позивача про порушення його переважного права на придбання частки у статутному капіталі товариства як обов`язкової умови для набуття права вимагати переведення на себе прав і обов`язків покупця частки в судовому порядку.

24. Північний апеляційний господарський суд постановою від 27.04.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 змінив, виклавши його мотивувальну частину в редакції постанови. В іншій частині рішення залишив без змін.

25. Суд апеляційної інстанції, зокрема, додатково вказав:

- договір, копію якого надав відповідач, підписано представником власника частки ОСОБА_2 юристом Пушиною Н.Л., яка діяла на підставі довіреності від 30.04.2020;

- відповідно до вимог ч.4 ст. 720 ЦК, договір дарування від імені дарувальника може укласти його представник. Доручення на укладення договору дарування, в якому не встановлено імені обдаровуваного, є нікчемним;

- як вбачається з довіреності від 30.04.2020, наявної в матеріалах справи, в ній не зазначено ані право повіреного укладати договір дарування, ані імені обдаровуваного; Пушина Н.Л. як представник ОСОБА_2 не мала права укладати договір від 07.05.2020;

- суд першої інстанції не надав оцінку нікчемності доручення.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи

26. 29.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

27. Скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1 та 3 ч.2 ст.287 ГПК, та зазначає, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права та не врахував висновки щодо їх застосування, викладені у постановах Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №910/19473/17, від 16.02.2021 у справі №927/645/19, від 07.09.2016 у справі №6-1026цс16, від 11.04.2018 у справі №707/1541/16-ц.

28. Скаржник, зокрема, зазначає:

- суд апеляційної інстанції застосував статті 203, 215, 235 ЦК без врахування висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №910/19473/17, від 16.02.2021 у справі №927/645/19 (щодо удаваного договору дарування часток в статутному капіталі);

- суд апеляційної інстанції дійшов суперечливого висновку про те, що представник продавця за договором не мав права укладати договір дарування, але одночасно дійшов висновку про те, що було укладено саме договір дарування, відтак, відмовив у захисті прав позивача шляхом переведення на нього прав покупця частки;

- суд першої інстанції, поклавши на позивача обов`язок зі спростування факту отримання коштів за договором між двома фізичними особами, переклав на сторону обов`язок довести певний факт або спростувати його в умовах, коли такий обов`язок об`єктивно спроможна виконати лише інша сторона;

- заявлення окремої позовної вимоги про визнання правочину удаваним не вимагається, натомість у разі, якщо суд при розгляді справи встановлює наявність удаваного правочину, він має застосовувати до нього норми, що регулюють укладення та виконання того правочину, який сторони дійсно мали на меті, у цьому випадку - договору купівлі-продажу;

- отримана позивачем з реєстраційної справи засвідчена реєстратором копія нотаріально посвідченого Акту приймання-передачі частки є належним, допустимим та достовірним доказом, вірогідність якого переважає вірогідність наданої відповідачем ксерокопії не посвідченого договору купівлі-продажу, який він вважає договором дарування та намагається переконати в цьому суд;

- якби сторони договору від 07.05.2018 мали на меті саме дарування частки, вони б надали реєстратору не Акт приймання-передачі, а сам договір;

- суд першої інстанції погодився з доводами позивача про те, що договір містить ознаки підроблення та призначив судову експертизу, проте, суд апеляційної інстанції скасував цю ухвалу; сам факт апеляційного оскарження ухвали про призначення експертизи є зайвим підтвердженням підроблення договору;

- раптове дарування ОСОБА_2 частки в ТОВ "ТДМК", якою він володів з моменту створення товариства протягом багатьох років, сторонній особі є штучним і він отримав кошти за свою частку; жодних підстав для дарування сторонній особі 80% частки у статутному капіталі товариства, яке є учасником судових спорів про повернення активу вартістю понад 2 мільярди гривень, у ОСОБА_2 не було;

- при розгляді цієї справи суди попередніх інстанцій не вчинили обов`язкової процесуальної дії, передбаченої законом, щодо визначення суми, яку позивач має внести на депозит суду; така бездіяльність судів може свідчити про те, що вони заздалегідь знали, що ухвалять рішення про відмову в задоволенні позову.

29. При цьому у новій редакції касаційної скарги не наведено обґрунтувань щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої п.3 ч.2 ст.287 ГПК.

30. 25.07.2023 надійшов відзив ОСОБА_3 , в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

31. У відзиві, зокрема, вказує:

- скаржник вдається до повторного доказування і висловлення своєї позиції; незгода сторони із ухваленими рішеннями не є підставою для їх скасування; скаржник дублює свої аргументи, вказані в позові і в апеляційній скарзі; такі доводи скаржника спростовуються аргументами судів першої та апеляційної інстанцій, які ухвалили законні та обґрунтовані рішення;

- відповідач надав копію договору, який датовано 07.05.2020, та має назву "Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК"; при цьому у преамбулі договору вказано, що останній укладено на підставі статей 717- 728 ЦК;

- правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на його зміст; суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою спірний правочин не є договором купівлі-продажу, а є договором дарування;

- доказів проведення будь-яких розрахунків між сторонами за вказаним договором матеріали справи не містять; складений між відповідачами акт не спростовує того, що ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_3 прийняв подарунок за договором безоплатно;

- доводи скаржника, що відчуження частки відбулося на підставі договору купівлі-продажу, не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні статей 76, 77 ГПК;

- в довіреності зазначено, що ОСОБА_2 уповноважує Пушину Н.Л. представляти інтереси довірителя з усіх питань, пов`язаних з розпорядженням належною йому часткою у статутному капіталі ТОВ "ТДМК" з усіма правами, обов`язками та повноваженнями, наданими довірителю як учаснику товариства, в тому числі укладати всі дозволені чинним законодавством договори щодо розпорядження часткою, вчиняти правочини тощо; карантинні обмеження весни 2020 року не є підставою для сумніву у законності нотаріально посвідченого правочину;

- суди розглядали питання щодо внесення депозиту при розгляді справ про переведення прав і обов`язків покупця за договором купівлі-продажу корпоративних прав та дійшли висновку, що при даруванні частки не можна встановити розмір суми, яку необхідно внести на депозит суду (справа №910/19473/17, постанови Верховного Суду від 09.09.2021 у справі №911/106/20, від 03.11.2022 у справі №912/3747/20, від 17.11.2022 у справі №910/5704/21).

32. 31.08.2023 надійшла заява-пояснення ОСОБА_1 щодо мотивів укладення договору купівлі-продажу між відповідачами.

Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду

33. Верховний Суд ухвалою від 12.07.2023 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , розгляд справи призначив у відкритому судовому засіданні на 30.08.2023.

34. Верховний Суд ухвалою від 30.08.2023 оголосив перерву у судовому засіданні до 18.10.2023, а ухвалою від 18.10.2023 - до 25.10.2023.

35. У судовому засіданні 25.10.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалив рішення про передачу справи на розгляд Корпоративної палати на підставі ч.1 ст.302 ГПК.

ПІДСТАВИ ДЛЯ ПЕРЕДАЧІ СПРАВИ НА РОЗГЛЯД КОРПОРАТИВНОЇ ПАЛАТИ

36. Відповідно до ст.21 Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.

37. Підставою для переходу права власності на частку в статутному капіталі, зокрема до третьої особи та, відповідно, припинення права власності учасника на таку частку з набуттям його третьою особою, є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства та іншою особою. Відчуження відбувається на підставі договору купівлі-продажу, міни або дарування тощо (подібний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 909/1294/15).

38. Згідно із ч.5 ст.20 Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним.

39. Позивач звернувся з позовом до відповідачів про переведення прав покупця частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК". Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 (власник 80% частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК") як продавець та ОСОБА_3 як покупець уклали саме договір купівлі-продажу належної ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК", вартістю 9 440,00 грн, чим позбавили позивача як власника 20% частки у статутному капіталі ТОВ "ТДМК" переважного права на придбання частки іншого учасника товариства.

40. Суди відмовили у позові з мотивів того, що позивач не довів, що частка у статутному капіталі ТОВ "ТДМК" була відчужена саме за відплатним договором (договором купівлі-продажу).

41. Скаржник, посилаючись на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК, зазначає, зокрема, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування норм права (статей 203, 215 та 235 ЦК), які викладені в постановах Верховного Суду України від 07.09.2016 у справі №6-1026цс16, Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №910/19473/17, від 16.02.2021 у справі №927/645/19 (щодо удаваного договору дарування часток в статутному капіталі).

42. Частинами 1, 5 ст.203 ЦК передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

43. Відповідно до положень ст.215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

44. Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили (ст.235 ЦК).

45. Також скаржник, зокрема, зазначив, що не було жодних підстав для дарування сторонній особі 80% частки у статутному капіталі товариства, яке є учасником судових спорів про повернення активу вартістю понад 2 мільярди гривень, у ОСОБА_2 , а при розгляді цієї справи суди попередніх інстанцій не вчинили обов`язкової процесуальної дії, передбаченої законом, щодо визначення суми, яку позивач має внести на депозит суду.

46. Частиною 4 ст.362 ЦК передбачено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

47. Пункт 4 гл.VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлює, що до внесення відповідних змін до ГПК при розгляді справ, порушених за позовною вимогою, передбаченою ч.5 ст.20 цього Закону, застосовуються, зокрема, такі правила: позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі, сплаченому покупцем на виконання договору купівлі-продажу частки (частини частки), визначеному в ухвалі суду.

48. На розгляді Верховного Суду перебувала справа №922/2182/21, спір у якій виник через те, що один із трьох учасників товариства передав свою частку за актом приймання-передачі третій особі, а інші учасники звернулися з позовом про переведення на них прав і обов`язків покупця, вважаючи що було порушено їх переважне право купівлі частки. При цьому відповідачка ОСОБА_5 заперечувала проти позову, та стверджувала, що вона отримала частку у дар, а акт, у якому зазначалося, що він складений на виконання договору купівлі-продажу, підписала помилково.

49. Верховний Суд у постанові від 23.02.2022 у справі №922/2182/21, зазначив:

"59 (…) відповідно до акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства від 14.12.2020, укладеного на виконання умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства від 14.12.2020, ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_5 прийняла частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 500,00 грн, що складає 40% статутного капіталу Товариства.

60. На підставі цього доказу позивачі стверджували, що вартість відчуженої частки становить 500,00 грн.

64. ОСОБА_5 не просила суд призначити експертизу для визначення ринкової вартості частки, не надала жодного іншого доказу, який би свідчив про те що, частка відчужена за іншою ціною (висновок експерта, акт оцінки, листування між сторонами тощо). Натомість скаржниця у цій справі послідовно обстоювала позицію, що вона отримала частку у дар і її оплату не здійснювала.

65. Єдиним доказом вартості частки, який є в матеріалах справи, є акт приймання-передачі частки, в якому зазначена її вартість 500,00 грн.

66. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що сплаті підлягає сума в 500,00 грн, адже скаржниця не надала суду жодних доказів, зокрема, договору купівлі-продажу, яким була б визначена інша вартість частки, що була відчужена на її користь

85. Отже, суди попередніх інстанцій, керуючись стандартом "вірогідності доказів", дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5 набула право власності на частку на підставі договору купівлі-продажу, така купівля-продаж частки відбулася за її номінальною вартістю (500,00 грн). І саме ця сума була зарахована позивачами на депозитний рахунок і перерахована ОСОБА_5 з депозитного рахунку за рішенням суду".

50. У постанові від 13.10.2021 у справі №912/3747/20 Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд, дійшов такого висновку:

"44. Суди попередніх інстанцій не дослідили питання дійсної спрямованості волі сторін при укладенні договору дарування, мотиви вчинення ними правочину. Суди не дослідили надані позивачем докази та не пояснили причин їх відхилення. Тоді як відповідачі не надали жодних доказів чи пояснень, які би пояснювали мотиви вчинення правочину дарування. Суди попередніх інстанцій встановили, що номінальна вартість пакету акцій була незначною і становить лише 34,50 грн, що спростовує доводи позивача про невигідність правочину дарування для ОСОБА_7 .

45. При цьому позивач зазначав (із наведенням відповідного розрахунку), що ринкова вартість ЦП станом на 25.08.2016 становить 8 789,19 грн. Зокрема, з фінансового звіту ПрАТ "Весна" за 2015 рік (т.1 а.с.104) вбачається, що вартість чистих активів товариства на кінець звітного періоду становила 42 375,9 тис. грн. Оскільки загальна кількість акцій ПрАТ "Весна" становить 1 663 340 шт., то вартість 1 акції складає близько 25 грн, а вартість пакету із 345 спірних акцій - близько 9 тис. грн. Позивач також стверджує, що ПрАТ "Весна" володіє високоліквідним активом (рестораном у центрі міста). Тому вартість ЦП (345 акцій) очевидно не може становити 34,5 грн. Верховний Суд звертає увагу, що розрахунок такої вартості був наведений позивачем у відповіді на відзив ОСОБА_8 на позов (т.1, а.с.101-105), і не був спростований відповідачами. Втім, суди попередніх інстанцій не надали оцінки зазначеному аргументу позивача та наданим доказам".

51. Тобто у справах щодо визнання правочину дарування частки у статутному капіталі товариства та переведення прав покупця частки постає, зокрема, питання щодо того, як встановити вартість такої частки.

52. У постанові від 13.10.2021 у справі №912/3747/20 Верховний Суд дійшов висновку, що сторони удаваного договору дарування вочевидь будуть приховувати від інших осіб свою домовленість про відчуження майна за плату, факт отримання такої оплати тощо. Тому встановити факт усної домовленості про оплату та сам факт оплати, яка зазвичай відбувається у готівковій формі та за відсутності свідків, або з використанням інших, більш складних способів, дуже складно або неможливо. Відтак, доведення удаваності правочину відбувається не лише шляхом аналізу змісту укладеного правочину (удаваність якого доводиться позивачем), а за допомогою інших, непрямих доказів.

53. Колегія суддів вважає, що позивач має право вимагати переведення прав покупця саме за ринковою вартістю частки.

54. Тобто саме позивач, а не відповідач, має замовити і надати суду висновок незалежного оцінювача щодо ринкової вартості частки та внести відповідну суму на депозитний рахунок.

55. Верховний Суд у постановах від 13.10.2021 та від 03.11.2022 у справі №912/3747/20, від 17.11.2022 у справі №910/5704/21 зазначив, що позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: 1) факт укладення правочину, який, на його думку, є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваними правочинами.

56. Оскільки колегія суддів вважає, що позивач має право вимагати переведення прав покупця за ринковою вартістю частки та, відповідно, саме позивач має доводити таку ринкову вартість, то наявні підстави для уточнення висновків, викладених у постановах від 13.10.2021 та від 03.11.2022 у справі №912/3747/20, від 17.11.2022 у справі №910/5704/21 щодо предмета доказування у відповідних спорах.

57. Згідно зі ст.36 Закону "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

58. Відповідно до ч.2 ст.302 ГПК суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

59. Згідно з ч.1 ст.303 ГПК питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

60. З огляду на зазначене, Верховний Суд суду дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи №910/1338/21 на розгляд Корпоративної палати з підстав необхідності відступлення від висновків щодо встановлення вартості частки у статутному капіталі товариства у справах за позовом про визнання договору дарування частки удаваним та переведення прав покупця такої частки, викладених в постанові Верховного Суду від 23.02.2022 у справі №922/2182/21, а також необхідності уточнення висновків щодо предмета доказування у таких спорах, викладених у постановах від 13.10.2021 та від 03.11.2022 у справі №912/3747/20, від 17.11.2022 у справі №910/5704/21.

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Справу №910/1338/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 передати на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець