ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 Справа № 914/2189/23

За позовом: Фермерського господарства «Елітфрукт», м. Городок Львівської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Татлі Хайат», м. Львів,

про стягнення 426'669,76 грн заборгованості,

Суддя Б. Яворський,

при секретарі О. Муравець.

Представники сторін:

від позивача: П. Українець,

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу vkz.court.gov.ua.

СУТЬ СПОРУ. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фермерського господарства «Елітфрукт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Татлі Хайат» про стягнення 426'669,76 грн заборгованості за договором на виробництво та поставку товарів під власними торговими марками (private label food) №PL2022/06/01. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань з оплати поставленого позивачем за договором товару.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.07.2023 року справу № 914/2189/23 передано на розгляд судді Б. Яворському.

Ухвалою суду від 21.07.2023 суд залишив без руху позовну заяву та надав позивачу строк для усунення недоліків. Після усунення позивачем допущених недоліків, ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; суд встановив строк для реалізації сторонами процесуальних прав. Причини відкладення підготовчого засідання викладено у відповідних ухвалах суду.

Ухвала суду від 21.07.2023 та подальші ухвали були надіслані за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернута засобами поштового зв`язку із зазначенням у довідці про повернення «за закінченням терміну зберігання». Отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення відповідача та на нього як на особу, яка здійснює підприємницьку діяльність, покладається організація належного отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійсненням ним такої діяльності. Отже, негативні наслідки неодержання підприємцем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на нього (аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі №910/719/19). Відтак, в розумінні ст.242 ГПК України відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Суд враховує, що у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі. Окрім того, за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18.). Подальший хід розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Представник позивача у судовому засіданні 14.11.2023 позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Підтвердив, що заборгованість станом на 14.11.2023 не змінилася та становить 426'669,76 грн.

У судове засідання 14.11.2023 відповідач участі повноважного представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

Згідно пункту 1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.248 ГПК України).

Суд встановив, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання сторонами своїх доводів, заперечень, відзиву, доказів тощо, а також те, що відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі та подальші судові засідання на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам, створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, оскільки відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 14.11.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

28 червня 2022 року Фермерським господарством «ЕЛІТФРУКТ» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Татлі Хайат» (замовник) укладений договір на виробництво та поставку товарів №PL 2022/06/01 з додаками (паспорт товару, комерційні умови), згідно умов якого позивач зобов`язувався виготовляти, упаковувати та маркувати товари в асортименті та кількості, передбаченій планом виробництва товару, з урахуванням кількості, вказаної в заявках на виробництво товару, та поставляти вироблені товари, а саме, сік прямого віджиму під приватною торговою маркою «FAMILY HARVEST», а відповідач зобов`язувався сплатити грошові кошти за поставлений товар на умовах, передбачених в договорі.

Відповідно до п.5.1 договору ціни на товари, що поставляються, вказуються в товарних накладних та специфікації сторін (додаток № 7), що з моменту її підписання є невід`ємною частиною договору. Ціни вказуються в національній валюті, включаючи ПДВ.

Умови поставки погоджені сторонами у п.6 договору. Так, п.6.1 та 6.3 договору передбачено, що постачальник здійснює поставку товару на умовах FСА - склад постачальника (правила «ІНКОТЕРМС» 2020) за адресою: Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 661. Право власності, ризик випадкової загибелі і випадкового пошкодження товару переходить до покупця у момент підписання сторонами транспортної накладної, яка засвідчує момент приймання товару покупцем в місці поставки.

Підставою для приймання товару покупцем є відповідність поставки замовленню покупця. Приймання товару по кількості та якості здійснюється покупцем в порядку, передбаченому договором, а у випадках не врегульованих в договорі, сторони керуються Інструкціями П-6 від 15.06.1965 і №П-7 від 25.04.1966. При прийомі товару покупець зобов`язаний перевірити кількість, комплексність, асортимент, якість, цілісність товару, тари та/або упаковки (якщо вона передбачена), а також відсутність ознак пошкодження та/або псування товару. Якщо у процесі прийому товару по кількості виявляються невідповідності упаковки, невідповідної кількості, зовнішнього вигляду товару з пошкодженням пакування, зіпсованого товару, надмірної кількості товару, ціни товару тощо - покупець негайно письмово повідомляє постачальника та складає - акт про виявлені недоліки (далі акт) і в ТТН робиться відмітка «Акт додається», після чого акт прикріпляється до ТТН і є невід`ємною її частиною. При відсутності такої заяви товар вважаться прийнятим покупцем по кількості, асортименту, комплектності, зовнішньому вигляду, тарі та/або упаковці товару (розділ 7 договору).

Згідно з п.8.1 договору покупець здійснює 100 % попередню оплату вартості товару в 3-х денний термін з моменту виписки рахунків. Датою поставки товару вважається дата, зазначена представником покупця у видатковій накладній на поставку вказаного товару в момент його отримання (п.8.5 договору).

Договір вступає в силу з 28.06.2022 і діє до 31.12.2022 включно. Припинення дії договору не звільняє сторони від виконання всіх своїх зобов`язань, передбачених договором та невиконаних на момент припинення дії договору, в тому числі і зобов`язань, пов`язаних з оплатою послуг, а також від відповідальності за невиконання таких зобов`язань.

Згідно замовлення відповідача та після узгодження асортименту відповідачу виставлено рахунок на оплату №7 від 10.01.2023. Загальна вартість товару склала 731'669,76 грн.

Відповідач здійснив наступні оплати: 11.01.2023 шляхом оплати на банківський рахунок позивача 100'000,00 грн., 02.02.2023 - 200'000,00, грн., 28.04.2023 - 5'000,00 грн. Загальна сума отриманих від відповідача грошових коштів складає 305'000,00 грн.

Позивач стверджує, що на виконання умов договору 20.02.2023 ФГ «ЕЛІТФРУКТ» виконало свої зобов`язання повному обсязі та здійснило поставку товару за договором №PL 2022/06/01 від 28.06.2022, за адресою: м. Городок, вул. Львівська, 661 (в автотранспорт відповідача, самовивіз зі складу ФГ «ЕЛІТФРУКТ»), про що свідчить підписана представниками сторін видаткова накладна №115 від 20.02.2023. Вказана накладна підписана сторонами без зауважень.

Сторонами підписано акт звірки розрахунків за період 01.01.2022-22.03.2023 на суму 431'669,76 грн.

26.04.2023 відповідач надіслав позивачу гарантійний лист №1 щодо сплати заборгованості на суму 426'669,76 у строк до 31.05.2023, однак заборгованості не погасив.

01.06.2023 та 20.06.2023 позивач звертався до відповідача із претензіями щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, які залишені без задоволення.

11.10.2023 сторонами підписано акт звірки розрахунків на суму 426'669,76 грн.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Договір, відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору №PL 2022/06/01 від 28.06.2022.

Факт здійснення господарських операцій і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України також визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст. 175 ГК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання з поставки товару, проте обов`язок з оплати вартості товару відповідачем виконано лише частково (здійснено передоплату на суму 305'000,00 грн), решта вартості товару у розмірі 426'669,76 грн не сплачено. Вказане свідчить про неналежне виконання договірних зобов`язань зі сторони відповідача.

Відповідач підтвердив отримання товару від позивача та не заперечував наявність заборгованості у розмірі 426'669,76 грн, що підтверджується видатковою накладною, актами звірки розрахунків, проведеними між сторонами, та гарантійним листом № 1 від 26.04.2023. Відтак, вимога про стягнення з відповідача заявленого основного боргу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Станом на день прийняття рішення, відповідач доводів позивача не спростував, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, які досліджені в ході судового розгляду.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №4665 від 20.07.2023.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Татлі Хайат» (79034, м. Львів, вул. Бузкова, 2; ідентифікаційний код 43340361) на користь Фермерського господарства «Елітфрукт» (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 661; ідентифікаційний код 38224943) 426'669,76 грн. основного боргу та 6'400,05 грн витрат на оплату судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.11.2023.

Суддя Б. Яворський.