ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24 листопада 2023 року м. ЧернівціСправа № 926/5086/23

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча,

Представники сторін: не викликалися.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трітікум_АТ» (60141, Чернівецька область, Дністровський район, село Дністрівка, вул. Центральна, 29 код 36750090)

про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трітікум_АТ» (надалі ТОВ «Трітікум_АТ») звернулося до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група Зернарі» (надалі ТОВ «Торгова група Зернарі») заборгованості згідно договір поставки № 0-04/10/23 від 04.10.2023 в сумі 2301414,11 грн, у тому числі 2196062,96 грн основного боргу, 8122,42 грн. 3% річних та 97228,73 грн пені, що нараховані за період з 10.10.2023 по 24.11.2023.

В обґрунтування позовних вимов позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 0-04/10/23 від 04.10.2023 в частині оплати вартості поставленого товару, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 2196062,96 грн.

На підставі п. 7.2 договору поставки № 0-04/10/23 за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 97228,73 грн пені за період з 10.10.2023 по 24.11.2023.

Керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України ТОВ «Трітікум_АТ» просить стягнути з ТОВ «Торгова група Зернарі» 3 % річних за період з 10.10.2023 по 24.11.2023 в сумі 8122,42 грн

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 23.11.2023 позовну заяву передано судді Ніколаєву М.І.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій ТОВ «Трітікум_АТ» просить накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать відповідачу - ТОВ «Торгова група Зернарі», в межах ціни позову 2 301 414, 11 грн та заборонити відповідачу в межах цієї ціни відчужувати належне йому майно.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що виконання в майбутньому рішення суду в разі задоволення позовних вимог може бути утрудненим, оскільки поведінка Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група Зернарі» свідчить про ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань. Відповідачем підтверджено факт заборгованості зі сплати отриманого товару перед позивачем гарантійним листом, проте станом на 24.11.2023 узяті на себе зобов`язання не виконав, за поставлений товар не розрахувався.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини 4 цієї статті ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом пунктів 3, 4 частини 1 статті 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно частини 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

З урахуванням загальних принципів та вимог господарського судочинства, передбачених, зокрема, частиною 3 статті 13 та статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 139 ГПК України обов`язковим є належне обґрунтування заяви про забезпечення позову, зокрема 1) доводами про те, які саме фактичні обставини та яким саме чином суттєво перешкоджатимуть чи будуть унеможливлювати, при прийнятті судом рішення про задоволення позову, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, та 2) доказами, на підтвердження вказаних обставин.

Верховний Суд у постанові від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17 зазначив, що забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2021 у справі №904/5108/20, від 13.08.2021 у справі № 904/4982/21, від 18.10.2021 у справі №910/7029/21.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Висловивши припущення, що бездіяльність відповідача та ухилення від виконання договірних зобов`язань є доказом унеможливлення в майбутньому виконання рішення суду, позивач не навів будь-яких доводів щодо їх обґрунтованості та не надав доказів на підтвердження обставин, які свідчать, що невжиття судом заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В заяві про забезпечення позову позивач лише посилається на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання достатніх доказів.

Відтак, за результатами розгляду заяви про забезпечення позову суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Трітікум_АТ» про забезпечення позову відмовити.

Повний текст ухвали підписаний 24 листопада 2023 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 1 ст. 235 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції у письмовій формі (ст. 257 ГПК України).

Суддя М.І. Ніколаєв