ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3300/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бондар О.Р.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Коваль Н.Т.,

від відповідача: Чорний В.В.,

від третьої особи: не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства ,,Національна акціонерна компанія ,,Нафтогаз України до Комунального підприємства ,,Хлібодарське виробниче управління житлово-комунального господарства Авангардівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Оператор газотранспортної системи України, про стягнення 4261886,74 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.08.2023 р.: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3300/23; призначено підготовче засідання для розгляду справи за правилами загального позовного провадження на 05.09.2023 р.; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Оператор газотранспортної системи України (далі ТОВ ,,Оператор газотранспортної системи України).

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2023 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 21.09.2023 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.09.2023 р.: продовжено строк підготовчого провадження на 15 днів; закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 17.10.2023 р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 17.10.2023 р. оголошено перерву у судовому засіданні до 14.11.2023 р., а від 14.11.2023 р. до 16.11.2023 р.

Представник третьої особи в жодне засідання суду не з`явився. Про них повідомлений належним чином, що підтверджується, зокрема, доказами направлення ухвал на електронну пошту. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі її представника.

Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено позивачу можливість участі його представників у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням онлайн сервісу відеозв`язку ,,EASYCON.

Згідно із приписами ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 16.11.2023 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Акціонерне товариство ,,Національна акціонерна компанія ,,Нафтогаз України (далі АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства ,,Хлібодарське виробниче управління житлово-комунального господарства Авангардівської селищної ради (далі КП ,,ХВУЖКГ), в якій просить зобов`язати відповідача повернути позивачу в натурі безпідставно набуте майно природний газ в обсязі 128837,00 куб.м.

Обґрунтовуючи позов, АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України посилається на порушення КП ,,ХВУЖКГ умов договору постачання природного газу від 20.10.2020 р. № 20/21-4328-ТЕ-23 в частині дотримання вимог п.11 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 р. № 867 (далі Положення № 867), у зв`язку з чим постачання газу на підставі цієї угоди в березні та квітні 2021 р. не здійснювалось, а інші договори на постачання спожитого відповідачем з ресурсу позивача природного газу в обсязі 128837,00 куб.м не укладались, з огляду на що останній має бути повернутий згідно ст.1212 ЦК України.

У відзиві на позовну заяву КП ,,ХВУЖКГ: просить відмовити у позові про повернення природного газу; визнає позов в частині спожитого природнього газу 128837,00 куб.м за ціною згідно договору від 20.10.2020 р. № 20/21-4328-ТЕ-23, а саме за березень 2021 р. 7535,724 грн з ПДВ та за квітень 2021 р. 7827,432 грн з ПДВ, усього на суму 981206,46 грн.

Відповідач вказує, що на сьогоднішній день повернути природний газ не має можливості з об`єктивних причин, оскільки він використаний на опалення для населення. Отже, позивач на підставі ч.2 ст.1213 ЦК України може просити тільки стягнення вартості безпідставно набутого майна, тому у позові щодо повернення природного газу слід відмовити.

Крім того, КП ,,ХВУЖКГ повідомляє, що, отримавши вимоги від АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України щодо припинення споживання природного газу за договором від 20.10.2020 р. № 20/21-4328-ТЕ-23, не задовольнило їх, адже спожитий у березні та квітні 2021 р. обсяг газ входив до предмету названого договору. Для здійснення оплати за спожитий газ КП ,,ХВУЖКГ сформувало та направило акти приймання-передачі, які АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України повернуло непідписаними, з урахуванням чого необхідних передумов для проведення оплат не виникло. Відповідач зазначає про неналежну поведінку свого попереднього керівництва, яке змінено у 2022 р. При цьому зауважує, що КП ,,ХВУЖКГ очікувало на реструктуризацію боргу, однак сторонами укладено договір від 16.09.2022 р. № 273/1/1730-P3 про реструктуризацію заборгованості по договору від 20.10.2020 р. № 20/21-4328-ТЕ-23 лише в сумі 332221,15 грн, після чого КП ,,ХВУЖКГ неодноразово безрезультатно намагалось зв`язатись з представниками АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України для врегулювання питання щодо оплати спожитого газу за ціною згідно умов договору від 20.10.2020 р. № 20/21-4328-ТЕ-23.

В підготовчому провадженні надійшла заява про зміну предмета позову, в якій АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України просить стягнути з КП ,,ХВУЖКГ 4261886,74 грн вартості безпідставно набутого майна, зазначаючи, що природній газ є речовиною, яка споживається в момент її отримання, а тому не може бути повернута, в зв`язку з чим відшкодовуванню підлягає вартість безпідставно набутого майна на підставі ч.2 ст.1213 ЦК України. Вказана заява прийнята до розгляду протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2023 р.

Відповідач подав відзив на заяву про зміну предмету позову, в якому просить у відмовити у позові про стягнення 4261886,74 грн вартості набутого природнього газу. Одночасно КП ,,ХВУЖКГ визнає позов у частині спожитого природнього газу 128837,00 куб.м за ціною згідно договору від 20.10.2020 р. № 20/21-4328-ТЕ-23, а саме за березень 2021 р. 7535,724 грн з ПДВ та за квітень 2021 р. 7827,432 грн з ПДВ, усього на суму 981206,46 грн, та повідомляє про готовність укласти мирову угоду по цій сумі. У відзиві на заяву про зміну предмету позову відповідач стверджує, що природний газ в березні та квітні 2021 р. спожито відповідно до умов договору від 20.10.2020 р. № 20/21-4328-ТЕ-23 за ціною для населення.

Від АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України надійшла відповідь на відзив, у якій повідомляє, що у березні та квітні 2021 р. природний газ відібраний відповідачем саме з ресурсу позивача, однак без його згоди та не на підставі договору від 20.10.2020 р. № 20/21-4328-ТЕ-23, внаслідок чого АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України довелось врегулювати негативний небаланс. Відмову від підписання актів приймання-передачі газу, надісланих КП ,,ХВУЖКГ, АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України пояснює їх оформленням з посиланням на договір від 20.10.2020 р. № 20/21-4328-ТЕ-23, на виконання якого у спірний період не було правових підстав постачати природний газ відповідачу з огляду на недотримання останнім п.11 Положення № 867, яким передбачено забезпечення КП ,,ХВУЖКГ належного рівня розрахунків. Коментуючи укладання договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ у розмірі 332221,15 грн, АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України вказує, що до цієї суми увійшла кредиторська заборгованість, яка виникла саме за договором постачання природного газу від 20.10.2020 р. № 20/21-4328-ТЕ-23, а не вартість безпідставно набутого природного газу в обсязі 128837,00 куб.м, спожитого КП ,,ХВУЖКГ у березні, квітні 2021 року поза межами договірних правовідносин.

Додатково у відповіді на відзив та в окремих письмових поясненнях позивач звертає увагу, що у справах даної категорії вже формується судова практика на користь позивача.

Від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких зазначає про відсутність можливості стверджувати, що небаланс ЗПТ створився та був врегульований по якомусь окремому споживачу, а також відокремити подачі на точках входу для такого споживача у оператора ГТС. При цьому ТОВ ,,Оператор газотранспортної системи України повідомляє, що замовником послуг транспортування в особі АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України врегульовано обсяги добових небалансів за березень, квітень 2021 р. Обсяги природного газу, використані споживачем з ЕІС-кодом 56XQ0000U9IP400W за період з 01.03.2021 р. по 30.04.2021 р. внесено в алокацію постачальника АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України та становлять: з 01.03.2021 р. по 31.03.2021 р. 105405,00 куб.м; з 01.04.2021 р. по 30.04.2021 р. 23432,00 куб.м.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів учасників справи фактичним її обставинам та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Між АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України (Постачальник) та КП ,,ХВУЖКГ (Споживач) укладено договір постачання природного газу від 20.10.2020 р. № 20/21-4328-ТЕ-23 (Договір), згідно п.1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п.1.2 Договору).

Постачальник передає Споживачу у жовтні 2020 р. квітні 2021 р. замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу…, в т.ч. в березні 2021 р. 100000 куб.м, в квітні 2021 р. 15000 куб.м (п.2.1 Договору).

Постачання природного газу за цим договором здійснюється Постачальником виключно за умови одночасного виконання таких умов: виконання Споживачем вимог п.11 Положення № 867; включення Споживача Постачальником до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС. Включення Споживача Постачальником до реєстру здійснюється виключно за yмови дотримання Споживачем вимог п.11 Положення № 867... (п.3.2 Договору)

Якщо Споживач порушив умови п.11 Положення № 867, Постачальник протягом періоду порушення не здійснює постачання природного газу за цим Договором та не передає Споживачу замовлений згідно п.2.1 договору обсяг (об`єм) природного газу (п.3.3 Договору).

При настанні обставин, зазначених в п.3.3 Договору, Постачальник направляє Споживачу повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з дати, зазначеної в повідомленні. Копія цього повідомлення надається на електронну адресу Споживача, а також оператору ГРМ (п.3.4 Договору).

Відповідальність за будь-які наслідки, що виникають в результаті порушення Споживачем умов п.11 Положення № 867, покладається виключно на Споживача (п.3.5 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на виконання вимог п.3.4 Договору Постачальник засобами поштового та електронного зв`язку направив Споживачу повідомлення від 26.02.2021 р. № 23/3-238-21 та від 26.03.2021 р. № 23/3-419-21, в яких вимагав самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з 01.03.2021 р. та з 01.04.2021 р. відповідно в зв`язку з невиконанням Споживачем жодної з вимог, наведеної в п.11 Положення № 867.

Пунктом 11 Положення № 867, чинного на момент укладання Договору, передбачено, що виробник теплової енергії має право з 1 листопада 2018 р. по 20 травня 2021 р. придбавати природний газ для всіх категорій використання природного газу у НАК ,,Нафтогаз України у разі виконання таких умов: 1) укладення виробником теплової енергії договору постачання природного газу з НАК ,,Нафтогаз України відповідно до законодавства; 2) виконання виробником, на якого станом на 30 вересня 2015 р. поширювалася дія статті 19-1 Закону України ,,Про теплопостачання або якому надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс або індивідуально визначене майно з вироблення теплової енергії, що використовувалися виробником теплової енергії, на якого станом на 30 вересня 2015 р. поширювалася дія статті 19-1 Закону України ,,Про теплопостачання, обов`язку щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання. Крім того, виробнику теплової енергії необхідно виконати одну з таких умов: досягнення станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівня розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій), за усіма укладеними з НАК ,,Нафтогаз України договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) не нижче 90 відсотків (у період з 1 грудня 2018 р. до 1 квітня 2019 р. не нижче 78 відсотків, а для виробника теплової енергії, управління майном якого здійснює Фонд державного майна і який використовує природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, у період з 16 листопада 2018 р. до 1 квітня 2019 р. та у період з 1 жовтня 2019 р. до 20 травня 2021 р. не нижче 60 відсотків); або укладення з НАК ,,Нафтогаз України договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України ,,Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (за наявності відповідної заборгованості) та виконання зазначеного договору; або подання виробником теплової енергії до НАК ,,Нафтогаз України погодженого НАК ,,Нафтогаз України та виконавчим органом відповідної місцевої ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 1 січня 2021 р. щодо всіх договорів з НАК ,,Нафтогаз України), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, виданої НАК ,,Нафтогаз України, та виконання такого графіка, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ...

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами існували господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір постачання природного газу. Зміст правочину свідчить про письмову домовленість сторін відносно того, що Постачальник зобов`язаний постачати, а Споживач має право отримувати товар виключно у випадку дотримання п.11 Положення № 867, що зроблено Споживачем не було (у матеріалах справи наявні інформація про стан розрахунків станом на 23.02.2021 р., 23.03.2021 р., а також відомості про сальдо та операції Споживача, відповідно до яких рівень розрахунків останнього у спірний період був нижче 90 відсотків за відсутності договору реструктуризації всього існуючого боргу або погодженого в установленому порядку графіку погашення заборгованості. Факт недотримання приписів п.11 Положення № 867 не заперечується КП ,,ХВУЖКГ).

За таких обставин, господарський суд констатує, що внаслідок порушення Договору з боку Споживача на підставі ч.1 ст.611 ЦК України настав правовий наслідок, встановлений Договором, у вигляді припинення зобов`язання Постачальника постачати природний газ на виконання Договору у березні та квітні 2021 р., у зв`язку з чим, отримавши вимоги Постачальника, Споживач мав припинити споживання, однак з ресурсу Постачальника в названих двох місяцях отримав загалом 128837,00 куб.м природного газу. Споживання зазначеного обсягу газу відповідачем також не заперечується.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи викладене, те, що у КП ,,ХВУЖКГ не було права на споживання природного газу в березні та квітні 2021 р. на підставі Договору, а інші угоди на постачання спожитого відповідачем з ресурсу позивача природного газу в обсязі 128837,00 куб.м між сторонами не укладались, господарський суд доходить висновку, що товар отримано без достатніх для цього підстав, у зв`язку з чим на спірні правовідносини розповсюджуються норми ст.ст.1212, 1213 ЦК України. При цьому, оскільки повернути природний газ немає можливості з об`єктивних причин, адже він використаний на опалення для населення, позивач може просити тільки стягнення вартості безпідставно набутого майна.

В позові (з урахуванням заяви про зміну його предмета) АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України просить стягнути з КП ,,ХВУЖКГ 4261886,74 грн вартості безпідставно набутого майна. Ціна позову визначена шляхом помноження 128837,00 куб.м (обсяг спожитого газу) на 27,5664 грн за 1 куб.м без ПДВ (середній рівень цін на природний газ відповідно до публікацій інформаційних видань та за результатами торгів за період з 01.11.2022 р. по 29.11.2022 р.) плюс 20% ПДВ.

У судових засідання представник позивача пояснив, що середній рівень цін на природний газ в опалювальний сезон ним взято з відкритих спеціалізованих джерел. Відповідаючи на питання суду щодо того, чому АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України проігноровано момент обчислення, визначений в ч.2 ст.1213 ЦК України, представник повідомив, що: визначення та стягнення вартості товару на момент розгляду судом справи про повернення майна є несправедливим по відношенню до позивача, т.я. ціни на газ в опалювальний сезон та на момент розгляду цієї справи різні; у призначенні товарознавчої експертизи або доведенні вартості природного газу на теперішній час необхідності немає, оскільки суд має прийняти до уваги обгрунтовані розрахунки, додані до позовної заяви.

З цього приводу слід зауважити, що АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України неправомірно визначило вартість товару, який неможливо повернути в натурі, не у передбачений ч.2 ст.1213 ЦК України спосіб, згідно якого потерпілому відшкодовується вартість безпідставно набутого майна станом на момент розгляду судом справи про повернення майна, адже жодних виключень з правила, передбаченого в ч.2 ст.1213 ЦК України, законодавець для правовідносин, пов`язаних з поставками природного газу, не встановлює.

Приймаючи до уваги наведене, те, що АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України розрахувало вартість безпідставно набутого майна не на підставі ч.2 ст.1213 ЦК України, а саме виходячи з середнього рівня цін на природний газ чомусь у листопаді 2022 р., у той час як розгляд судом справи про повернення майна розпочато 02.08.2023 р. (позов подано 26.07.2023 р. поштою), господарський суд вважає, що АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України не довело правильність визначення ним вартості безпідставно набутого майна в розмірі 4261886,74 грн.

Між тим, відповідач у відзивах на позов та заяву про зміну предмету позову, розуміючи, що має обов`язок компенсувати вартість спожитого природного газу, визнав вимогу позивача в розмірі 981206,46 грн.

Згідно ч.ч.1,4 ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У даному випадку, враховуючи завдання господарського судочинства, буде справедливим та логічним, якщо за результатами розгляду справи відбудеться компенсація за рахунок КП ,,ХВУЖКГ, яке спожило 128837,00 куб.м газу, на користь АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України 981206,46 грн, незважаючи на те, що, по-перше, позивач не надав належний розрахунок позовних вимог, а, по-друге, визнання відповідачем позову ґрунтується на бажанні розповсюдити дію Договору на березень та квітень 2021 р., тобто на період, коли останній з наведених вище причин не діяв.

Відтак, господарський суд зазначає, що: відсутні достатні процесуальні передумови для постановлення згідно ч.ч.1,4 ст.191 ГПК України ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову; позов підлягає частковому задоволенню у визнаному відповідачем розмірі, який дорівнює 981206,46 грн.

Не приймаються до уваги посилання КП ,,ХВУЖКГ на те, що АТ ,,НАК ,,Нафтогаз України хибно відмовилось від підписання направлених йому актів приймання-передачі газу за березень та квітень 2021 р., а також від реструктуризації заборгованості за названі місяці, оскільки, наводячи відповідні аргументи, відповідач помилково вважає, що поставки газу у спірних періодах здійснювались на виконання Договору, ігноруючи неіснування позивача правових підстав постачати природний газ за Договором з огляду на недотримання відповідачем п.11 Положення № 867.

Решта доводів сторін на остаточний результат розгляду справи або мотиви, з яких суд частково задовольняє позов, ніяким чином не впливають, тому залишаються без правової оцінки.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України ,,Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов в частині стягнення 981206,46 грн, позивачу слід повернути з державного бюджету 7359,05 грн, тобто 50% судового збору, сплаченого за подачу визнаної частини позову, а також стягнути 7359,05 грн судового збору з відповідача на користь позивача. Решта судового збору, сплаченого за подачу позову, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.129,130,191,232,233,238,240,241 ГПК України, ст.7 Закону України ,,Про судовий збір, вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства ,,Хлібодарське виробниче управління житлово-комунального господарства Авангардівської селищної ради (67667, Одеська обл., Одеський р-н, селище міського типу Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, будинок 22, код 30342904) на користь Акціонерного товариства ,,Національна акціонерна компанія ,,Нафтогаз України (01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, код 20077720) 981206/дев`ятсот вісімдесят одна тисяча двісті шість/грн 46 коп. вартості безпідставно набутого майна, 7359/сім тисяч триста п`ятдесят дев`ять/грн 05 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Повернути Акціонерному товариству ,,Національна акціонерна компанія ,,Нафтогаз України (01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, код 20077720) з Державного бюджету України (ГУК в Одеській обл./Приморський р-н/ 22030101, , Казначейство України (ЕАП), р/р UA3015758, МФО 899998, КБК 22030101) 7359/сім тисяч триста п`ятдесят дев`ять/грн 05 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 07.07.2023 р. № , оригінал якого знаходиться у позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2023 р.

Суддя Л.В. Лічман