ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"17" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2900/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Степанюк А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД-А" про відвід судді у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП" (, 65031, м.Одеса, вул.Хутірська, 3-А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД-А" (, 65041, м.Одеса, вул.Хуторська, 3)

про витребування майна з чужого незаконного володіння

за участю представників сторін:

від позивача: Хаджи І.Д., адвокат

від відповідача: Тарановський Д.С., адвокат

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД-А" про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідно до якого просить витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД-А" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МБФ ТРЕЙДІНГ ГРУП" виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 66,5 кв.м., розташований за адресою: м.Одеса, вул.Хуторська, буд.3Б, який складається з: будівлі ГНС "З", ємності для зберігання пального "І, І", мостіння "ІІІ", воріт "№1", огорожі "№2", залізничної колії "№3", залізничної естакади "№4", блискавковідводу "№5-9", трубопроводу "№10, 11", автоестакади "№12".

Позовні вимоги обґрунтовані незаконним заволодінням відповідачем майном, власником якого є позивач.

Ухвалою від 31.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті спору.

У підготовчому засіданні 17.11.2023 були розглянуті клопотання відповідача про призначення судової експертизи та витребування доказів, за результатами розгляду яких відмовлено у їх задоволенні.

Після ухвалення судом про відмову у задоволенні клопотань ТОВ "СХІД-А" представником відповідача подано заяву про відвід головуючого у справі судді.

Обґрунтовуючи заяву про відвід представник товариства зазначив, що суддя Сулімовська М.Б. відмовила у задоволенні всіх процесуальних клопотань відповідача з метою позбавлення права здійснювати захист себе у суді. Всі дії судді, на думку відповідача, викликають недовіру до правосуддя та сприяють поданню сторонами не підтверджених копій. Також відповідач вважає, що відмова у отриманні від інших учасників справи документів позбавляє відповідача принципу диспозитивності та рівності, що не допустимо у правовій державі.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов наступних висновків.

Так право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Статтею 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

З підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до частин 1-4 ст.38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36, 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

На думку заявника, зазначені у заяві про відвід обставини викликають сумнів у неупередженості судді Сулімовської М.Б.

Отже, зі змісту поданої заяви про відвід судді вбачається, що вона мотивована незгодою сторони-заявника з процесуальними діями та рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Як вбачається з поданої заяви про відвід, заявником не наведено та не обґрунтовано наявності підстав, визначених частинами першою, другою та третьою статті 35, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п.п.8, 9 ч.3 ст.2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є: забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Разом з тим, частиною 4 ст. 35 ГПК України обумовлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, законодавством України передбачено право сторони на оскарження прийнятих судом рішень у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку (окремо або разом із судовим рішенням), а незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді. В той же час, підстави відводу, на які посилається позивач, фактично, є незгодою останнього з ухваленими судом процесуальними рішеннями у цій справі, що в силу ч.4 ст.35 ГПК України не може бути підставою для відводу, відповідно, наведені відповідачем мотиви не свідчать про упередженість судді при розгляді цієї справи.

Між цим, звертаючись до практики Європейського суду з прав людини, суд зазначає, що у рішенні від 15 липня 2005 року у справі "Межнаріч проти Хорватії" ЄСПЛ звернув увагу на те, що "слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною" (Meћnariж v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Занд проти Австрії", зазначає, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)", звертає увагу, що вирішення питання стосовно правомірності судового рішення суду першої інстанції відноситься виключно до дискреційних повноважень суду апеляційної інстанції. Відтак, в разі незгоди з ухваленим рішенням за результатами розгляду справи сторони мають право скористатись передбаченим діючим господарським процесуальним законодавством порядком апеляційного оскарження.

Судом відхиляються доводи заявника, як такі, що не підтверджені належними і допустимими доказами. Посилання заявника на неупередженість судді Сулімовської М.Б. під час розгляду справи №916/2900/23 є безпідставними.

Суд зазначає, що суддя у даній справі за участю заявника є суб`єктивно вільний від особистих прихильностей та упереджень, в тому числі й до особи заявника та інших представників сторін, які могли-би завадити всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи.

Суд підкреслює, що, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах "Ветштайн проти Швейцарії", п.44 та "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" від 7 серпня 1996 року, п.58 "При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Суд вважає, що побоювання заявника у безсторонності не є обґрунтованими об`єктивно та не ґрунтуються на нормах законодавства.

Право Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД-А" на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом не є порушеним.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статями 35, 36, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1 Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІД-А" про відвід судді Сулімовської М.Б. у справі №916/2900/23.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 17.11.2023, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і підписано 20.11.2023.