ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023м. ДніпроСправа № 904/4813/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Водянського ліцею Верхньодніпровської міської ради

про стягнення основного боргу

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 14 591,53 грн. - основного боргу, 3 308,48 грн. - пені, 199,09 грн. - 3 % річних, 351,80 грн. - індексу інфляції.

Відповідач позов частково заперечує, мотивуючи тим, що Відповідач є бюджетною установою, він, як розпорядник бюджетних коштів, керується регламентом роботи органів Державної казначейської служби України, тому наданий Позивачем акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2022, який надісланий 15.01.2023 електронною поштою Відповідачеві, не міг бути оплачений у 2023 році. Жодна із сторін Договору, ініціативи, щодо заключення довгострокового договору не проявила, у зв`язку з цим наданий Позивачем акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2022, безпідставно пред`явлений у 2023 році.

Від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій йдеться, що посилання Відповідача на відсутність відповідних бюджетних асигнувань на 2023 рік для виконання зобов`язань за 2022 рік перед Позивачем, не виключає вину Відповідача, оскільки ним не додано до матеріалів справи доказів, які б підтверджували подання на затвердження проекту кошторису на 2023 рік з сумою відповідних зобов`язань, відповідно до Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228. Крім того, відповідно до підп. 3.5.2. Договору на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірника акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника. До того ж, сторони в п. 2.1. Договору узгодили період поставки щомісяця, то враховуючи положення Кодексу газотранспортної системи розрахунковим період поставки за грудень 2022 року закінчився о 07-00 годині 01.01.2023, а отже Позивач не міг знати скільки Відповідачем фактично буде спожито природного газу, що унеможливлює завчасного складання та направлення відповідного акту приймання-передачі за грудень 2022 року.

Відповідач заперечення на відповідь не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 сторони уклали Договір № 03-1261/21-БО-Т постачання природного газу (далі Договір), за п. 1.1. якого Постачальник (Позивач) зобов`язується поставити Споживачеві (Відповідачеві) природній газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

За цим Договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України (п.1.3. Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 37 тис. куб. метрів.

Загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем за цим Договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених Споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії Договору (п. 2.1.3 Договору).

Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ (п. 3.1 Договору).

Постачання газу за цим Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення Споживача до реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС (п. 3.2. Договору).

Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.5. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:

ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,42грн,

крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 163,89грн за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим Договором становить 16 554,00грн.

Загальна вартість цього Договору на дату укладення становить 510 415,00 грн., крім того ПДВ 120 083,00 грн., разом з ПДВ 612 498,00 грн. (п. 4.3 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору оплата за природний газ за відповідний період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору (абз. 2 п. 5.3 Договору).

За невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором (п.7.1 Договору).

У разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2 Договору).

Даний Договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2022 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п. 13.1 Договору).

На виконання умов Договору, Позивач поставив Відповідачеві природній газ на загальну суму 407 358,80 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу: за грудень 2021 рік від 31.12.2021 на суму 95 249,87 грн., за січень 2022 року від 31.01.2022 на суму 101 613,38 грн., за лютий 2022 року на суму 63 922,58 грн., за березень 2022 року від 31.03.2022 на суму 54 503,04 грн. (коригуючий акт від 25.04.2022 на суму 49,06 грн.), за квітень 2022 року від 30.04.2022 на суму 279,01 грн., за травень 2022 року від 31.05.2022 на суму 288,54 грн., за червень 2022 року від 30.06.2022 на суму 279,26 грн., за липень 2022 року від 31.07.2022 на суму 288,54 грн., за серпень 2022 року від 31.08.2022 на суму 288,54 грн., за вересень 2022 року від 30.09.2022 на суму 279,26 грн., за жовтень 2022 року від 31.10.2022 на суму 288,53 грн., за листопад 2022 року від 30.11.2022 на суму 25 825,06 грн., за грудень 2022 року від 31.12.2022 на суму 64 302,25 грн., підписані сторонами без зауваження.

Відповідач частково оплатив поставлений природний газу у розмірі 392 767,27 грн., що підтверджується випискою банку.

Таким чином, за Відповідачем обліковується борг у розмірі 14 591,53 грн.

На прострочений борг Відповідача, Позивач, з посиланням на п. 7.2. Договору, нарахував 3 308,48 грн. пені за період з 16.02.2023 по 31.07.2023, та з посиланням на ст. 625 ЦК України нарахував 199,09 грн. 3 % річних за період з 16.02.2023 по 31.07.2023 та 351,80 грн. індексу інфляції за період з березня по липень 2023 року.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з постачанням Позивачем Відповідачеві природного газу та виконанням/невиконанням Відповідачем зобов`язань щодо оплати за спожитий газ, наявність підстав та правильність нарахування стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов заперечує частково з викладених у відзиві підстав.

Перевіривши надані сторонами доводи і докази, суд погоджується з Позивачем та не приймає позицію Відповідача.

Так, 29.11.2021 сторони уклали Договір № 03-1261/21-БО-Т постачання природного газу, за п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природній газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору оплата за природний газ за відповідний період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

На виконання умов Договору, Позивач поставив Відповідачеві природній газ на загальну суму 407 358,80 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу: за грудень 2021 рік від 31.12.2021 на суму 95 249,87 грн., за січень 2022 року від 31.01.2022 на суму 101 613,38 грн., за лютий 2022 року на суму 63 922,58 грн., за березень 2022 року від 31.03.2022 на суму 54 503,04 грн. (коригуючий акт від 25.04.2022 на суму 49,06 грн.), за квітень 2022 року від 30.04.2022 на суму 279,01 грн., за травень 2022 року від 31.05.2022 на суму 288,54 грн., за червень 2022 року від 30.06.2022 на суму 279,26 грн., за липень 2022 року від 31.07.2022 на суму 288,54 грн., за серпень 2022 року від 31.08.2022 на суму 288,54 грн., за вересень 2022 року від 30.09.2022 на суму 279,26 грн., за жовтень 2022 року від 31.10.2022 на суму 288,53 грн., за листопад 2022 року від 30.11.2022 на суму 25 825,06 грн., за грудень 2022 року від 31.12.2022 на суму 64 302,25 грн., підписані сторонами без зауважень.

Відповідач частково оплатив поставлений природний газ у розмірі 392 767,27 грн., що підтверджується випискою банку.

Відповідач суму основного боргу фактично не заперечує, тільки зазначає, що Акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2022, надісланий не у 2022 році, що призвело до його не оплати.

Однак, відсутність відповідних бюджетних асигнувань на 2023 рік для виконання зобов`язань за 2022 рік перед Позивачем, не виключає вину Відповідача у виникненні боргу, оскільки ним не додано до матеріалів справи доказів, які б підтверджували подання на затвердження проекту кошторису на 2023 рік з сумою відповідних зобов`язань, відповідно до Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228. Крім того, відповідно до підп. 3.5.2. Договору на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірника акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника. До того ж, сторони в п.2.1. Договору узгодили період поставки щомісяця, то враховуючи положення Кодексу газотранспортної системи розрахунковим період поставки за грудень 2022 року закінчився о 07-00 годині 01.01.2023, тому Позивач не міг знати обсяг газу, який Відповідачем фактично буде спожито у грудні 2022, що унеможливлювало завчасне складання та направлення Відповідачеві відповідного акту приймання-передачі за грудень 2022 року.

З урахуванням викладеного, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення 14 591,53 грн. основного боргу.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки індексу інфляції проведено правильно.

За перерахунком суду за період з 16.02.2023 по 31.07.2023 пеня становить 3 306,08 грн., 3 % - 199,08 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі: 14 591,53 грн. основного боргу, 3 306,08 грн. пені, 199,08 грн. 3 % річних, 351,80 грн. індексу інфляції, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Водянського ліцею Верхньодніпровської міської ради (51633, Дніпропетровська обл., Кам`янський район, с. Водяне, Верхньодніпровська ТГ, вул. 78-ї Гвардійської дивізії, буд. 4, код 26372638) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Полуденка, буд. 1, код 42399676) 14 591,53 грн. основного боргу, 3 306,08 грн. пені, 199,08 грн. 3 % річних, 351,80 грн. індексу інфляції, 2 683,65 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений статтею 256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков