ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

20 листопада 2023 року Справа № 926/5013/23

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва М.І., розглянувши заяву

стягувача Комунального підприємства "Міський торговельний комплекс "Калинівський ринок" (58020, м. Чернівці, вул. Калинівська, 13-А, код 22849693)

до боржника: Фізичної особи-підприємця Дарчук Ганни Василівни ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу в сумі 27683,60 грн

ВСТАНОВИВ:

17.11.2023 року до Господарського суду Чернівецької області звернулося Комунальне підприємство "Міський торговельний комплекс "Калинівський ринок" (стягувач) із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Дарчук Ганни Василівни (боржника) заборгованості за договором №3047 від 01.08.2017 про надання в користування торгівельного місця №101 в сумі 27683,60 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2023, судову справу № 926/5013/23 передано на розгляд судді Ніколаєву М.І.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

За змістом статті 147 Господарського процесуального кодексу України Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема,Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

У заяві про видачу судового наказу вказано, що договір №3047 про надання в користування торгівельного місця був укладений між КП «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» та ФОП Дарчук Г.В, проте згідно витягу з ЄДР, що додано до матеріалів справи, судом встановлено, що на дату подання такої заяви до суду, діяльність фізичної особи-підприємця Дарчук Г.В. припинено за власним рішенням.

З тексту заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимога пред`явлена про стягнення боргу з фізичної особи, яка не є підприємцем. Крім того, заявником не зазначено відомості про наявність його електронного кабінету, що свідчить про недотримання позивачем при зверненні до суду вимог пункту 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України підставою для відмови у видачі судового наказу є обставини які, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

При цьому, суд роз`яснює заявнику його право звернутися до суду в порядку позовного провадження про стягнення даної заборгованості, яка виникла на підставі укладеного між сторонами господарського договору.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 147, 150, 151, 152, 153, 175, 234 ГПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Комунальному підприємству «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором №3047 в розмірі 27 683, 60 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.І. Ніколаєв