ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.11.2023 Справа № 914/2786/22

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., у справі

за позовом: Керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова в інтересах держави в особі

позивача-1:Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна інфекційна клінічна лікарня»

позивача-2:Львівської обласної ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації

про: визнання недійсними додаткових угод, стягнення 1 191 714,46 грн.,

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»

до відповідача-1 (за зустрічним позовом): Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна інфекційна клінічна лікарня»

відповідача-2 (за зустрічним позовом): Львівської обласної ради

про: стягнення 165 400,00 грн.,

представники:

прокурор: Панькевич Р.В.

позивача-1: не з`явився

позивача-2: не з`явився

відповідача: Стернюк В.А.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Гарматій І.Й.,

ВСТАНОВИВ

Господарським судом Львівської області розглядається справа №914/2786/22 за позовом Керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова в інтересах держави в особі позивача-1:Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна інфекційна лікарня», позивача-2:Львівської обласної ради до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод, стягнення 1 191 714,46 грн. та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до відповідача-1: Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна інфекційна клінічна лікарня», відповідача-2: Львівської обласної ради про стягнення 165 400,00 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та протоколах судового засідання.

31.10.2023р. на адресу суду відповідачем (за первісним позовом) подано письмові пояснення (вх.№26308/23), в котрих висловлено думку про доцільність зупинення провадження у справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2321/22.

10.11.2023р. через систему «Електронний суд» позивачем-2 (за первісним позовом) подано клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№27387/23).

У підготовче засідання 22.11.2023р. прибули представники відповідача, третьої особи та прокурор.

У вказаному підготовчому засіданні 22.11.2023р. суд заслухав думку учасників судового процесу щодо доцільності зупинення провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 20.09.2023р. на розгляд Великої Палати Верховного Суду було передано справу №922/2321/22 з підстав необхідності відступу від правової позиції Касаційного адміністративного суду, викладеної в постанові від 05.04.2023р. у справі № 420/17618/21, про застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Учасники справи, які прийняли участь у підготовчому засіданні 22.11.2023р., не заперечували проти зупинення судом провадження до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №922/2321/22.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі до перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом господарських спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто, виходячи з цієї норми, в першу чергу суд має справедливо, тобто з дотриманням принципу верховенства права, вирішити господарський спір.

Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію України, якщо зі змісту норм Конституції не випливає необхідності додаткової регламентації її положень законом або якщо закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України (далі - ЄСПЛ) та пункті 23 рішення ЄСПЛ Гурепка проти України № 2 наголошено, що принцип рівності сторін один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Підстави та умови зупинення провадження у справі врегульовані нормами статей 227, 227 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний або має право зупинити провадження у справі.

В силу приписів ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: 1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 2) призначення судом експертизи; 3) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 84 цього Кодексу; 4) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави; 6) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом; 7) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Суд не зупиняє провадження у випадку, встановленому пунктом 1 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.09.2023р. справу №922/2321/22 було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Верховним Судом в ухвалі від 20.09.2023р. про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду було вказано, що закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору про закупівлю шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 відсотків. Інше тлумачення відповідної норми Закону України «Про публічні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. При цьому обмеження 10 відсотків застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Покликаючись на викладене вище, Верховним Судом в ухвалі від 20.09.2023р. наголошено про необхідність відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.04.2023р. у справі №420/17618/21, згідно з яким суд дійшов висновку про можливість внесення необмеженої кількості раз змін до договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії в частині збільшення ціни за одиницю товару за умови дотримання обмеження щодо збільшення такої ціни до 10 відсотків за один раз пропорційно збільшенню ціни відповідного товару на ринку, і за умови, що наведена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023р. було прийнято справу №922/2321/22 до розгляду.

Враховуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку, що у межах справи №922/2321/22 Великою Палатою Верховного Суду буде наданий висновок щодо застосування ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», яка також має бути застосована судом при наданні правової оцінки заявлених прокурором позовних вимог.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку про наявність передбачених ст. 228 ГПК України правових підстав для зупинення провадження у даній справі до перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах по справі №922/2321/22.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Зупинити провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2321/22.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку і строки, передбачені ст.ст. 254-255 ГПК України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст ухвали складено 23.11.2023 р.

Суддя Король М.Р.