ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" листопада 2023 р. Справа № 686/13188/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про здійснення контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 129-1 Конституції України у справі

за позовом ОСОБА_1 м. Хмельницький

до Держави Україна

про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 13.11.2023 надійшла заява ОСОБА_1 про здійснення контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 129-1 Конституції України у справі №686/13188/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування шкоди. В обґрунтування заяви заявник вказує, що рішення суду в даній справі не виконано станом на сьогоднішній день. За змістом ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, тобто ця фраза написана державною мовою держави Україна у стверджуючій формі. Заявник звертає увагу, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання винесеного на його користь судового рішення становить втручання у право на мирне володіння майном в розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", № 40450/04 від 15 жовтня 2009 року § 52). Зазначає, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України. При цьому посилається на правові позиції Верховного Суду, висловлені у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 1 лютого 2022 року у справі №420/177/20, від 18 травня 2022 року у справі №140/279/21, від 26 січня 2021 року у справі № 611/129/17, від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11 (провадження №14-31цс21) та від 12 червня 2023 року у справі №2-7985/2003 (61-9312сво22). Заявник зазначає, що контроль за виконанням рішення суду є імперативний припис Конституції України для суду, який зобов`язує суди його здійснювати. Вказує, що відмова у здійсненні контролю за виконанням рішення суду порушує принципи верховенства права, правової визначеності та процесуальної економії. З огляду на викладене, заявник просить здійснити контроль за виконанням судового рішення в справі №686/13188/21.

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про здійснення контролю за виконанням судового рішення, суд враховує наступне.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями ст.20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України) визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст.1 ГПК України).

При цьому питання здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в господарському процесі врегульовані розділом VI ГПК України (ст.ст. 339-345).

Відповідно до ч. 1 ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Подібні за змістом положення щодо можливості оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів з приводу виконання судового рішення саме до суду, який видав виконавчий документ, визначені також у ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, як право на звернення зі скаргою (заявою), так і порядок її розгляду та постановлення ухвали щодо здійснення судового контролю за виконанням судових рішень пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ГПК України, та його примусовим виконанням.

Однак як вбачається із заяви ОСОБА_1 від 13.11.2023, останній просить про здійснення контролю за виконанням судового рішення у справі № 686/13188/21, розгляд якої здійснювався Хмельницьким міськрайонним судом за правилами ЦПК України.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про здійснення контролю за виконанням судового рішення у справі №686/13188/21 в порядку статті 129-1 Конституції України не належить до юрисдикції господарських судів, оскільки підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали (ч.ч.3, 4 ст. 175 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про здійснення контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 129-1 Конституції України у справі № 686/13188/21 за позовом ОСОБА_1 м.Хмельницький до Держави Україна про відшкодування шкоди, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст.ст. 234, 235, 340 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про здійснення контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 129-1 Конституції України у справі №686/13188/21 за позовом ОСОБА_1 м. Хмельницький до Держави Україна про відшкодування шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 20.11.2023 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Додаток: заява з доданими документами на 4 арк.

Суддя Л.О. Субботіна

Виготовлено у 2 примірниках:

1 - до справи,

2 - заявнику ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим.