ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 Справа № 914/2032/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпарк», смт. Калинівка, Київська обл.,

про: стягнення 14 275,68 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Шаповал О.В.;

від відповідача: не з`явився;

Хід розгляду справи.

Львівська міська рада звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпарк» про стягнення 14 275,68 грн.

Ухвалою від 07.07.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

28.08.2023 на адресу суду повернувся поштовий конверт від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпарк» з ухвалою Господарського суду Львівської області про відкриття провадження у справі, із зазначенням причин повернення: за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Ухвалою від 18.09.2023 суд залишив позовну заяву без руху після відкриття провадження у справі та надав позивачу строк у 5 (п`ять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: належний Договір оренди землі за яким заявлено позовні вимоги.

Ухвалою від 02.10.2023 суд прийняв справу до розгляду та призначив судове засідання на 24.10.23.

Ухвалою від 24.10.2023 суд відклав розгляд справи на 14.11.2023.

В судове засідання 14.11.2023 з`явився представник позивача, надав пояснення по суті спору, просила позовні вимоги задоволити. Представник відповідача не з`явився, причин не явки не вказав, відзив на позовну заяву не подав.

Суд зазначає, що ухвали суду та виклик в судове засідання надсилались за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07443, Київська область, с. Калинівка, вул. Лісова, 60 А. Вказані ухвали також були розміщені на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справи, закінчення процесуальних строків, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання відзиву на позову заяву, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

В судовому засіданні 14.11.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконанням відповідачем у період з 01.03.2020 до 08.07.2020 умов Договору оренди землі № Л-1196 від 30.07.2010 у частині внесення повної та своєчасної орендної плати за землю, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість в розмірі 9041,15 грн.

За несвоєчасне виконання договірних зобов`язань щодо оплати орендних платежів позивач нарахував відповідачу 4447,42 грн інфляційних втрат та 787,11 грн 3% річних.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проти позову в установленому порядку не заперечив.

Ухвала про відкриття провадження надсилалась ТОВ «Укрпарк» за адресою, згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 07443, Київська обл., с. Калинівка, вул. Лісова, будинок 60 А. Однак поштове відправлення повернулось на адресу суду, із зазначенням причин повернення: за закінченням терміну зберігання.

Фактичні обставини встановлені судом.

08 липня 2010 року Львівською міською радою прийнято ухвалу №3731 «Про затвердження ТОВ «Укрпарк» проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок на вул. П. Шафарика, 6-а».

30 липня 2010 року між Львівського міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпарк» укладено договір оренди землі №Л-1196, відповідно до умов якого орендодавець-Львівська міська рада надає, а орендар - ТзОВ «Укрпарк» приймає в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :05:007:0110 яка розташована у м. Львові на вул. П. Шафарика, 6-а площею 0,0547 та для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Пунктом 5 Договору зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 157 536,00 гривень.

Договір оренди землі відповідно до п. 8 укладено строком на 10 (десять) років до 08 липня 2020 року.

Згідно п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4726,08 грн в рік, що становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься щомісячно рівними частинами до 30-го числа місяця наступного за звітним.

Згідно п. 10 Договору, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюються з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або змін договору оренди чи продовження його дії.

Пунктом 11 Договору закріплено, що орендна плата вноситься у такі строки: за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Орендодавець, відповідно п. 28 Договору, має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Львівській міській раді 30.07.2010 за №Л-1196 та у Львівському міському відділу Львівської регіональної філії Центру ДЗК 09.11.2010 р. №04:10:469:00037 кн.04-5 внесено зміни.

Відповідно до Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Львівській міській раді 30.07.2010 за №Л-1196 п. 5 визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 584185,06 грн.

Відповідно додатковою угодою п. 9 Договору викладено в наступній редакції: «Орендна плата за землю вноситься орендарем у формі та розмірі 17525,55 грн в рік, що становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься щомісячно рівними частинами до 30-го числа місяця наступного за звітним.

Проте, відповідач не виконує умови Договору оренди землі, які стосуються оплати, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість згідно долученого позивачем розрахунку за період: з 01.03.2020 по 08.07.2020 р. 9041,15 грн.

Факт наявності заборгованості у відповідача за договором оренди підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою дані про сплату орендної плати за період з 01.04.2020 08.07.2020 р. за договором оренди землі, укладеним з ТОВ «Укрпарк», яка сформована Департаментом фінансової політики Львівської міської ради.

За несвоєчасне виконання договірних зобов`язань щодо оплати орендних платежів позивач нарахував відповідачу 4447,42 грн інфляційних втрат та 787,11 грн 3% річних.

Відповідач доказів погашення заборгованості не подав.

Оцінка суду.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Стаття 24 Закону України «Про оренду землі» визначає права та обов`язки орендодавця, зокрема: орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 5 Договору із внесеними додатковою угодою змінами зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 584 185,06 гривень.

Згідно п. 9 Договору із внесеними додатковою угодою змінами, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 17525,55 грн в рік, що становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься щомісячно рівними частинами до 30-го числа місяця наступного за звітним.

Згідно п. 10 Договору, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюються з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або змін договору оренди чи продовження його дії.

Пунктом 11 Договору закріплено, що орендна плата вноситься у такі строки: за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. У разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором (ст.ст. 35-36 Закону України «Про оренду землі»).

У відповідності до п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, відповідач неналежно виконував умови Договору оренди землі № Л-1196 від 30.07.2010, які стосуються оплати, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед Позивачем в розмірі 9041,15 грн.

Відповідно до матеріалів справи, місячна орендна плата згідно нормативної грошової оцінки землі, яка зазначена у положеннях договору оренди та додатквої угоди до нього становить 17525,55 грн в рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача з орендної плати за землю за період 01.03.2020 08.07.2020 роки становить 9 041,15 грн., та станом на момент подання позовної заяви не погашена.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобов`язання є, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення 4447,42 грн інфляційних втрат та 787,11 грн 3% річних, нарахованих за кожен місяць окремо.

Перевіривши поданий розрахунок, суд встановив, що такий є правильним, тому до стягнення підлягає 4447,42 грн інфляційних втрат та 787,11 грн 3% річних.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задоволити повністю в розмірі 9041,15 грн заборгованості за орендними платежами, 4447,42 грн інфляційних втрат та 787,11 грн 3% річних.

Судові витрати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на зазначене, на відповідача покладається 2684,00 грн витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпарк» (07443, Київська обл.. Калинівка, вул. Лісова, буд. 60а, ) на користь Львівської міської ради (79006, місто Львів, площа Ринок, будинок 1, ) 14 275,68 грн та 2684,00 грн судового збору.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2023 р.

Суддя Запотічняк О.Д.