ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 листопада 2023 рокуСправа № 912/1525/23
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.
при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,
розглянувши у відкритому cудовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/1525/23 від 28.08.2023
про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 866 453,22 грн,
ПРЕДСТАВНИКИ:
від прокуратури - Радкевич С.В., посвідчення №075389 від 01.03.2023;
від позивача - участі не брали;
від відповідача - адвокат Ларіна Д.С., ордер серія ВА №1061745 від 14.09.2023.
Рішенням від 31.10.2023 господарський суд у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які ТОВ "Знам`янський граніт" очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн, про що зазначено у відзиві №б/н від 15.09.2023.

23.10.2023 до господарського суду від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання/заява №б/н від 23.10.2023, відповідно до змісту якого, керуючись ч. 8 ст. 129 ГПК України, ТОВ "Знам`янський граніт" заявляє, що докази про розмір судових витрат, які ТОВ "Знам`янський граніт" сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом Господарським судом Кіровоградської області справи №912/1525/23, будуть подані ТОВ "Знам`янський граніт" до Господарського суду Кіровоградської області протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по справі №912/1525/23.

06.11.2023 до господарського суду від відповідача надійшла заява №б/н від 06.11.2023 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрати, понесених у зв`язку з розглядом справи №912/1525/23 з вимогами:

Ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи №912/1525/23, а саме:

Стягнути з Кіровоградської обласної прокуратури () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" (, вул. Тараса Карпи, 84, кім. 411, м. Кропивницький, 25006) судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи №912/1525/23 у загальному розмірі 15 000,00 грн, в тому числі витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн.

Крім того, 06.11.2023 до господарського суду від відповідача надійшло клопотання №б/н від 06.11.2023 з проханням долучити до матеріалів справи №912/1525/23 докази, що підтверджують розмір судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом даної справи.

Ухвалою від 08.11.2023 господарський суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 15:00 - 14.11.2023.

13.11.2023 до господарського суду від Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшли заперечення №52-8462ВИХ-23 від 09.11.2023 (в порядку статті 169 ГПК України) з відповідним правовим обґрунтуванням.

Разом з тим, вказане судове засідання не відбулося у зв`язку з триваючою повітряною тривогою, зокрема на території Кіровоградської області, 14.11.2023 з 14:38 до 17:21.

Ухвалою від 15.11.2023 господарський суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 15:00 - 21.11.2023.

У судовому засіданні 21.11.2023 представник відповідача підтримала подану заяву, а прокурор заперечила.

Повноважний представник позивача в засідання суду не з`явився, повідомлений про час та місце засідання суду належним чином, що підтверджується довідкою Господарського суду Кіровоградської області про доставку електронного листа.

Вирішуючи питання про судові витрати, господарський суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За приписами ч. 2 ст. 221 ГПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

У ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (ч. 1). Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч. 2). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. 3).

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2023 між Адвокатським Об`єднанням "Адвокатська Компанія Ларіна Анатолія Сергійовича" (далі - Адвокатське Об`єднання) та ТОВ "Знам`янський граніт" (далі - Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Клієнт доручає і оплачує, а Адвокатське Об`єднання приймає на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта адвокатом Ларіною Дарією Сергіївною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КР № 000064 від 29 липня 2016 року, видане Радою адвокатів Кіровоградської області) в господарському суді Кіровоградської області по справі №912/1525/23 за позовом Першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 866 453,22 грн та надавати інші види правової допомоги, пов`язані з розглядом даної справи, передбачені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За умовами п. 2.1.1. Договору Клієнт зобов`язується своєчасно сплатити вартість послуг Адвокатського Об`єднання в розмірі та у строки передбачені даним Договором.

У п. 3.1. Договору сторонами погоджено, що за надання послуг, зазначених в п. 1.1. даного договору, Клієнт здійснює оплату у розмірі 15 000 грн до 31 жовтня 2023 року шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок ІВАN НОМЕР_1 Адвокатського Об`єднання "Адвокатська Компанія Ларіна Анатолія Сергійовича", , в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", код банку 323583.

Положеннями п. 4.1. Договору визначено, що даний Договір набирає сили з моменту його підписання та діє до виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за даним Договором.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

31.10.2023 між Адвокатським Об`єднанням та ТОВ "Знам`янський граніт" складено та підписано акт надання послуг, за змістом якого Адвокатським Об`єднанням виконано такі роботи (надано такі послуги): послуги з надання правничої допомоги Клієнту по справі №912/1525/23 у Господарському суді Кіровоградської області, детальний опис наведено в додатку до даного акта.

У вказаному акті зазначено, що загальна вартість робіт (послуг) склала 15 000,00 грн.

Детальний опис робіт (наданих послуг) містить перелік наданих послуг у справі №912/1525/23.

Так, матеріалами справи підтверджено, що під час її розгляду інтереси відповідача представляла адвокат Ларіна Д.С. на підставі ордеру серія ВА №1061745 від 14.09.2023, повноваження якої як адвоката підтверджується свідоцтвом серії КР № 000064 від 29.07.2016 про право на заняття адвокатською діяльністю.

Надані адвокатом послуги на момент розгляду заяви оплачені, про що свідчить квитанція від 12.10.2023 на суму 15 000,00 грн.

Відповідно до усталеної практики вирішення господарських спорів, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Відповідний правовий висновок містить постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Суд зазначає, що згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 визначено, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником, а отже є визначеним.

Поряд з цим, при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Як встановлено матеріалами справи, адвокат Ларіна Д.С. брала безпосередню участь у розгляді справи, представляючи інтереси відповідача - ТОВ "Знам`янський граніт".

Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді, а саме представником складено відзив №б/н від 15.09.2023, заперечення №б/н від 02.10.2023, також адвокат відповідача брала участь у всіх призначених засіданнях суду, а саме: 26.09.2023, 10.10.2023, 24.10.2023 та 31.10.2023.

Господарський суд з огляду на умови Договору, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 15 000,00 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

Згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 викладено правову позицію, згідно з якою у розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Разом з цим, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року по справі №910/5410/19).

Прокурор заперечуючи щодо стягнення судових витрат на правову допомогу відповідача вказує на необґрунтованість та неспівмірність таких витрат із складністю справи, зазначає таке.

В порушення вимог ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України, під час надання відзиву на позовну заяву, а також заперечення на відповідь на відзив ТОВ "Знам`янський граніт" не подало до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які останнє очікувало понести у зв`язку з розглядом справи, тому суд вправі відмовити у відшкодуванні таких судових витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №904/4494/18).

Крім того, прокурор наголошує на тому, що до заяви ТОВ "Знам`янський граніт" про стягнення з позивача на користь товариства витрат на правову допомогу, не додано копії доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак, такі твердження прокурора не відповідають дійсності, з огляду на те, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які ТОВ "Знам`янський граніт" очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, в розмірі 15 000,00 грн, міститься у поданому відповідачем 19.09.2023 в межах строку, встановленого судом, відзиві №б/н від 15.09.2023 (В порядку ст. 165, 178 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, докази на підтвердження розміру судових витрат подані разом з клопотанням №б/н від 06.11.2023 про їх долучення, яке додане до заяви №б/н від 06.11.2023 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрати, понесених у зв`язку з розглядом справи №912/1525/23.

Також, прокурор звертає увагу суду на те, що рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.10.2023 у справі №912/1525/23 не набрало законної сили, наразі, а прокурором готується апеляційна скарга на вказане рішення суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 244 ГПК України).

Системний аналіз статей 244, 254, 258 ГПК України не дає підстав для висновку про те, що процесуальним законом не передбачена можливість оскарження в одній апеляційній скарзі одночасно двох процесуальних документів: рішення суду і додаткового рішення суду, ухвалених судом першої інстанції в одній справі.

Додатковим рішенням суд першої інстанції вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем, у зв`язку із розглядом справи.

Отже, таке додаткове рішення хоч і є окремим процесуальним документом, проте в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України є невід`ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржене в одній апеляційній скарзі разом з основним судовим рішенням.

Таким чином, прокурором не наведено достатньо аргументованих доводів та не подано доказів на їх підтвердження стосовно необґрунтованості витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката у заявленому розмірі.

За загальним правилом розподілу судових витрат, що визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього кодексу.

Як вже зазначено, рішенням від 31.10.2023 господарський суд відмовив у задоволенні позову повністю.

Суд враховує, що заявлена відповідачем до відшкодування сума судових витрат відповідає розміру, зазначеному в попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Таким чином, зважаючи на необґрунтованість заперечень прокурора стосовно розміру заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката, приймаючи до уваги рівень складності та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів в інтересах відповідача, їх значення для спору, принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд вважає, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн документально доведені, є співмірними з предметом позову, змістом та обсягом наданих послуг, тому згідно вимог ч. 4 ст. 129 ГПК України підлягають розподілу.

Так, положення статей 123, 129 ГПК України визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на засаді обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

За змістом статей 42, 46, 53, 56 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду.

Звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №923/199/21.

З огляду на викладене, господарський суд вважає що в даному випадку саме на прокурора мають бути покладені витрати відповідача на професійну правничу допомогу.

У системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Київська міська прокуратура (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про прокуратуру").

Обласну прокуратуру очолює керівник обласної прокуратури, керівник прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, керівник Київської міської прокуратури, який має першого заступника та не більше трьох заступників (ч. 2 ст. 10 Закону України "Про прокуратуру").

Керівник обласної прокуратури представляє обласну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями (п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про прокуратуру").

У разі відсутності керівника обласної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника обласної прокуратури (ч. 3 ст. 11 Закону України "Про прокуратуру").

Таким чином, подаючи позов в інтересах держави керівник (його заступник) представляє відповідну прокуратуру, яка є юридичною особою, у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціям.

Кіровоградська обласна прокуратура є юридичною особою, яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 02910025, тому саме на Кіровоградську обласну прокуратуру, як юридичну особу, мають бути покладені витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-77, 123, 129, 221, 233, 236-241, 244, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Кіровоградської обласної прокуратури (код ЄДР 02910025, пр. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" (код ЄДР 32315888, вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 411, м. Кропивницький, 25006) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення направити учасникам справи.

Повний текст додаткового рішення складено 22.11.2023.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.