ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 листопада 2023 року Справа № 903/638/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., розглянувши заяву представника фізичної особи-підприємця Соколова Олега Вікторовича

про винесення додаткового рішення

у справі №903/638/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Соколова Олега Вікторовича

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Наумова Віктора Сергійовича

про стягнення 26759грн. 36коп.

встановив: ФОП Соколов Олег Вікторович (позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з ФОП Наумова Віктора Сергійовича (відповідача) 18000грн. заборгованості за надані послуги перевезення вантажу, 1681грн. 28коп. інфляційних втрат, 7078грн. 08коп. пені та 3% річних. Також просив стягнути з відповідача 2684грн. витрат по сплаті судового збору та 8000грн. витрат на отримання правової допомоги адвоката.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 17.08.2023 у справі №903/638/23 за позовом ФОП Соколова Олега Вікторовича до ФОП Наумова Віктора Сергійовича про стягнення 26759грн. 36коп. у позові відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у даній справі апеляційну скаргу ФОП Соколова О.В. на рішення Господарського суду Волинської області від 17.08.2023 у справі № 903/638/23 задоволено частково; рішення Господарського суду Волинської області від 17.08.2023 у справі №903/638/23 скасовано в частині відмови у стягненні 18000,00 грн заборгованості за надані послуги перевезення вантажу та ухвалено в цій частині нове, яким позов задоволено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалено стягнути з ФОП Наумова Віктора Сергійовича на користь ФОП Соколова Олега Вікторовича 18 000,00 грн заборгованості за надані послуги перевезення вантажу; стягнути з ФОП Наумова Віктора Сергійовича на користь ФОП Соколова Олега Вікторовича 1806,33грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 2709,50грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

16.11.2023 матеріали справи №903/638/23 повернулися на адресу суду.

На виконання даної постанови Господарським судом Волинської області 16.11.2023 видано накази №903/638/23-1 та №903/638/23-2.

16.11.2023 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить винести додаткове рішення по справі №903/638/23 в частині розподілу судових витрат, а саме: відшкодувати судові витрати на отримання правової допомоги адвоката пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 5381,60грн.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За змістом п. п. б), в) п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, ч. 14 ст. 129 ГПК України саме суд апеляційної інстанції, у разі ухвалення нового рішення, змінює розподіл судових витрат, у тому числі і витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Крім того, суд звертає увагу, що у постанові апеляційної інстанції від 30.10.2023 судом зазначено, що в апеляційній скарзі позивач просить відшкодувати витрати на отримання правової допомоги адвоката, проте через незазначення скаржником дійсної суми понесених витрат на професійну правничу допомоги під час провадження у справі №903/638/23 колегія суддів не вбачає правових підстав для здійснення такого відшкодування.

Оскільки постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 рішення Господарського суду Волинської області скасовано в частині відмови у стягненні 18000грн заборгованості, ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено, та в частині відмови у стягненні 1681грн. 28коп. інфляційних втрат, 7078грн. 08коп. пені та 3% річних залишено без змін, саме суд, що ухвалив рішення (Північно-західний апеляційний господарський суд), може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у даній справі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на зазначене, у Господарського суду Волинської області відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат у відповідності до вимог статті 244 ГПК України, а саме: відшкодування судових витрат на отримання правової допомоги адвоката пропорційно розміру задоволених апеляційним судом позовних вимог.

Крім того, суд зазначає, що представником позивача не надано суду належних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу щодо обсягу наданих послуг, розміру виконаних робіт та їх вартості.

Відповідно до ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Поряд із цим, відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

Представником позивача до позовної заяви та заяви про винесення додаткового рішення надано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої допомоги, договір про надання правової допомоги №1251139 від 27.05.2023, квитанцію від 13.06.2023 на суму 2000грн та квитанцію від 30.10.2023 на суму 6000грн.

З наданих доказів неможливо встановити обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Представником позивача (адвокатом) не надано суду розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, рахунку на оплату, акту виконаних робіт (наданих послуг) підписаного ФОП Соколовим О.В. В укладеному між позивачем та адвокатом договорі про надання правової допомоги сторонами не погоджено розміру (суми) вартості гонорару та порядку його оплати позивачем. У наданих квитанціях про оплату відсутні посилання на укладений договір про надання правової допомоги. З даних квитанцій неможливо встановити, за які саме послуги і по якому договору була здійснена оплата.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті додаткового рішення у справі №903/638/23.

Згідно ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Керуючись ст. 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви представника Фізичної особи-підприємця Соколова Олега Вікторовича про винесення додаткового рішення у справі №903/638/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана та набрала законної сили 17.11.2023.

Суддя О. Г. Слободян