ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"27" листопада 2023 р. Справа № 918/1057/23

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Юрчук М.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 31.10.23р.

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 31.10.2023 у справі №918/1057/23 відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, 12.11.2023 ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 31.10.2023 у справі №918/1057/23, в якій скаржник просить: прийняти апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Рівненської області від 31.10.2023 у справі №918/1057/23 до провадження; відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Рівненської області від 31.10.2023 у справі №918/1057/23; задовольнити апеляційну скаргу; ухвалу господарського суду Рівненської області від 31.10.2023 у справі №918/1057/23 скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду; справу розглядати за відсутності апелянта.

Одночасно скаржник просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга надійшла без матеріалів справи, суд апеляційної інстанції витребував у Господарського суду Рівненської області матеріали справи.

22.11.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від суду першої інстанції надійшли матеріали справи №918/1057/23.

Вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, суддя-доповідач Північно-західного апеляційного господарського суду Юрчук М.І. прийшов до висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Щодо відсутності доказів сплати судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно частини 2 статті 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (частина 2 статті 123 ГПК України).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду, зокрема, апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду встановлено ставку судового збору у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить - 2684,00 грн.

Таким чином, при поданні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 31.10.2023 у справі №918/1057/23 апелянт був зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

До матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, апелянт - в апеляційній скарзі просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Щодо заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого в апеляційній скарзі клопотання, скаржник зазначає, наступне. Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною. Так, Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору.

Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним. З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Також даним Законом, визначено умови, за яких можна зменшувати, відстрочувати сплату судового збору чи звільняти від його сплати лише фізичних осіб, котрі перебувають у тяжкому фінансовому стані, Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Звертає увагу суду, на те, що заявник звернувся до суду з заявою про його неплатоспроможність, що завідомо свідчить про відсутність достатніх грошових коштів у останнього. Відповідні документи, в тому числі, і щодо доходів заявника-пенсіонера додавалися разом з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та безпосередньо підтверджують вищевикладені обставини. Крім того, Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан, що створює обмеженість в сплаті судового збору. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір"). Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища. Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Враховуючи надскрутне матеріальне становище скаржника, який звернувся з заявою до суду про його неплатоспроможність, останній просить звільнити його від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 31.10.2023 у справі №918/1057/23 з огляду на наступне.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 123 ГПК України).

Таким законом є Закон України "Про судовий збір". З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особі може бути відстрочено сплату судового збору, також є вичерпним.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Крім того суд апеляційної інстанції зазначає, що ЄСПЛ з приводу сплати зборів у зв`язку з поданням позовів висловив позицію.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

За таких обставин у задоволенні заявленого в апеляційній скарзі клопотання про звільнення від сплати судового збору апелянту слід відмовити.

Реквізити для сплати судового збору.

Північно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях:

Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Рiвнен.міс.тг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA2017527

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _____ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Північно-західний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно частини 2 статті 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З врахуванням викладеного, скаржником при поданні апеляційної скарги не виконано вимоги п.2 частини 3 статті 258 ГПК України, що, згідно вимог статті 260 ГПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Виконання вимог процесуального закону, як складової національного законодавства України, є обов`язком апелянта та жодним чином не може розцінюватися, як обмеження у доступі до правосуддя.

На підставі викладеного, керуючись статтею 8 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 31.10.2023 у справі №918/1057/23 - залишити без руху.

3. Зобов`язати апелянта - ОСОБА_1 усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху:

- сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2684,00 грн за реквізитами, які вказані у мотивувальній частині даної ухвали. Докази подати суду.

4. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

6. Ухвала направляється апелянту через систему "Електронний суд".

Суддя Юрчук М.І.