ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. м. Рівне Справа № 918/986/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Пром Постач"

до відповідача Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення боргу 1 118 943,55 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача Процун О.І.

ОПИС СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Пром Постач" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення 1 118 943,55 грн. боргу.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив поставку товару відповідачу - плита керамічна, згідно укладеного Договору поставки №53-122-08-23-13530 від 06.06.2023. Проте відповідач не оплатив кошти за отриманий товар у строки, обумовлені Договором.

У відзиві на позов №18929/001-юр від 04.10.2023 р. відповідач зазначив та визнав, що у відповідача дійсно існує дана заборгованість в сумі 1 118 943,55 грн перед позивачем.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 17 жовтня 2023 року.

02 жовтня 2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 03.10.2023 заяву представника Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза приміщенням суду у справі № 918/986/23 задоволено. Ухвалено провести судове засідання по справі № 918/986/23 призначене на 17 жовтня 2023 р. на 10:15 год. у Господарському суді Рівненської області із представником Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Процун Ольгою Іванівною та Жебровою Іриною Георгіївною в режимі відеоконференції.

04 жовтня 2023 року відповідачем подано відзив на позов, в якому він визнає позовні вимоги.

17 жовтня 2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Ухвалою від 17 жовтня 2023 року підготовче засідання відкладено на 07 листопада 2023 року на 09:30 год.

07 листопада 2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Ухвалою від 07.11.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 22 листопада 2023 року на 09:30 год.

Представник позивача до суду 22.11.2023 не прибув. Проте суд враховує подану заяву про розгляд справи без участі представника. Явка учасників не визнавалася обов`язковою.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Представник відповідача у засіданні 22.11.2023 надав пояснення, за якими підтримав доводи викладені у відзиві. У зв`язку з визнанням ВП "Рівненська АЕС" заявлених вимог в частині стягнення основного боргу до початку розгляду справи по суті, просить суд, в порядку ч.1 ст. 130 ГПК України, вирішити питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого даним Товариством при поданні позову.

Суд приймає заяву відповідача про визнання позову, оскільки остання відповідає вимогам ст.ст.46, 170 ГПК України.

Згідно ч. 4 ст.185 ГПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1,2,4 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відтак, суд перейшов до розгляду спору по суті позовних вимог.

Представник відповідача надав пояснення по суті справи.

У подальшому суд дослідив письмові докази.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу, давши правову оцінку доказам, які мають значення для вирішення справи, господарський суд прийшов до наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

06 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Пром Постач", як Постачальником та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція", як Замовником укладено Договір поставки № 53-122-08-23-13530 (далі - Договір) (а.с. 9-15).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника продукцію, а Замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору предметом поставки по даному договору є продукція: 44110000-4 плитка керамічна, яка передбачена специфікацією № 1 (додаток №1 до даного договору).

Згідно з п. 2.2 Договору загальна сума договору складає 1 118 943,55 грн.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що продукція поставляється в період по 30.11.2023 р. Строк поставки продукції по даному договору вказаний у специфікації № 1 (додаток № 1 до даного Договору) та визначається кількістю календарних днів з дати оприлюднення даного Договору на веб-порталі Уповноваженого органу згідно ЗаконуУкраїни "Про публічні закупівлі". Продукція поставляється Постачальником на умовах DDP Інкотермс-2010. Місце поставки та вантажоотримувач - 34400, м. Вараш, Рівненська область, склад РВ ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу товар загальною вартістю 1 118 943,55 грн., що підтверджується видатковими накладними: №478 від 12.06.2023 року на суму 713 698,56 грн, №480 від 15.06.2023 року на суму 215 703,41 грн, №557 від 05.07.2023 року на суму 189 541,58 грн. Видаткові накладні підписана Замовником та Постачальником (а.с. 20-22).

Як встановлено судом, поставлений товар прийнятий Відповідачем у повному обсязі. Заперечень Замовника щодо якості та/або кількості поставленого товару на адресу Постачальника не надходило.

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» за умовами реєстрації Постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Відповідно до п. 12.1. Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та скріплений печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного договору - по 29.12.2023 р., а в частині виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків.

Договір підписаний уповноваженими представниками позивача та відповідача.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу продукцію згідно з видатковими накладними: №478 від 12.06.2023 року на суму 713 698,56 грн, №480 від 15.06.2023 року на суму 215 703,41 грн, №557 від 05.07.2023 року на суму 189 541,58 грн., які підписані обома учасниками правовідносин, а у Відповідача виник обов`язок, передбачений п. 6.1 Договору, щодо оплати за поставлений товар.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів сплати коштів у сумі 1 118 943,55 грн. При цьому, відповідач визнає факт неоплати отриманого товару.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання товару/продукції за договором поставки. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає порушеними свої права в частині своєчасної оплати отриманого відповідачем товару.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як визначено умовами договору (пункт 6.1.), оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно з СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" за умовами реєстрації Постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Матеріали справи містять ярлик на придатну продукцію оформлену згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. (а.с. 33-35).

Водночас, враховуючи ті обставини що відповідачем основна заборгованість в розмірі 1118943,55 грн. визнана, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з правилами статті 46 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з правилами частини 4 статті 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З врахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги ті обставини що матеріалами справи стверджено поставку товару на суму позовних вимог про стягнення 1 118 943,55 грн. Докази оплати вказаного товару в матеріалах справи відсутні, а зважаючи на визнання відповідачем заборгованості у вказаному розмірі, суд робить висновок, що позовні вимоги в частині вимог про стягнення 1 118 943,55 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Висновки суду

На думку суду, встановлені обставини щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 1 118 943 грн. 55 коп., оскільки така заборгованість визнана відповідачем, а матеріалами справи підтверджено наявність правовідносин щодо поставки товару на вказану суму.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір сплаченого судового збору згідно заявленої позивачем ціни позову складає 16 784,16 грн.

Відповідно до норм статті 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав наявну основну заборгованість до початку розгляду справи, суд вважає за необхідне повернути позивачу 50 % судового збору, який підлягав до розподілу.

Отже судовий збір в розмірі 8 392 грн. 08 коп. слід повернути позивачу на підставі статті 130 ГПК України. Решта судового збору в розмірі 8 392,08 грн. грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 130, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська,3, м. Київ, 01032, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (м. Вараш, Рівненська область, 34400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Пром Постач" (вул. Садова, буд. 1, м. Жидачів, Львівська область, 81700, ідентифікаційний код 42069908) - 1 118 943 (один мільйон сто вісімнадцять тисяч дев`ятсот сорок три) грн. 55 коп. основного боргу та 8 392 (вісім тисяч триста дев`яносто дві) грн. 08 коп. судового збору. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Захід Пром Постач" (вул. Садова, буд. 1, м. Жидачів, Львівська область, 81700, ідентифікаційний код 42069908) з державного бюджету України 8 392 (вісім тисяч триста дев`яносто дві) грн. 08 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції кредитованого переказу коштів № 5449 від 12 вересня 2023 р., оригінал якої знаходиться у матеріалах справи №918/986/23. Ухвалу видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано "22" листопада 2023 року.

Суддя Бережнюк В.В.