РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.11.2023Справа № 910/10585/23

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Осьмаку Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський пекарний дім"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Далгакиран компресор Україна"

про стягнення 1 570 330,00 грн. та зобов`язання вчинити дії

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський пекарний дім" (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Далгакиран компресор Україна" (далі-відповідач) стягнення 1570 330,00 грн. та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 07.07.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків.

01.08.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 07.07.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 13.09.2023.

28.08.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в котрому проти задоволення позовних вимог заперечує.

Протокольною ухвалою суду від 13.09.2023 відкладено підготовче засідання на 11.10.2023.

26.09.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

02.10.2023 відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою суду від 11.102023 відкладено підготовче засідання на 01.11.2023.

Протокольною ухвалою суду від 01.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.11.2023.

У судовому засіданні 15.11.2023 суд заслухав вступні слова представників сторін, дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представників сторін, як щодо дослідження доказів, так і по суті позовних вимог.

У судовому засіданні 15.11.2023 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

17 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський пекарний дім» (надалі по тексту - ТОВ «КПД», Покупець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Далгакиран компресор Україна» (надалі - ТОВ «Далгакиран компресор Україна, Відповідач») було укладено Договір купівлі - продажу № ПК/2022-225 від 17.10.2022р. (надалі - Договір № ПК/2022-225 від 17.10.2022р., Договір) відповідно до якого, пунктом 1.2 визначено, що асортимент, номенклатура, кількість та вартість, характеристики та комплектність Товару, що підлягає передачі, визначаються Сторонами у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до Специфікації № 1 від 17.10.2022р. (надалі - Специфікація) до Договору № ПК/2022-225 від 17.10.2022р.:

Покупець придбав у Продавця Генератор дизельний HG 575 SD (в капоті);

Загальна вартість Товару, що підлягає сплаті за даною Специфікацією на дату її підписання складає 1 570 330 грн. 00 коп. Вартість пуско-налагоджувальних робіт врахована у вартість у Товару.

Згідно з п. 5 Специфікації умови передачі Товару: DDP склад Покупця, розташований за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Металургів, 27.

Відповідно до п. 2.1 Договору № ПК/2022-225 від 17.10.2022р. передача Товару здійснюється в строк та на умовах, що зазначаються в Специфікаціях до Договору. Датою передачі є дата підписання Сторонами видаткової накладної на передачу Товару.

10.11.2022р. на виконання умов Договору № ПК/2022-225 від 17.10.2022р. ТОВ «Далгакиран компресор Україна» було здійснено передачу Генератора дизельного HG 575 SD (в капоті) серійний номер 2101747, що підтверджується видатковою накладною № 7476 від 10.11,2022р.

23.11.2022р. представником Постачальника ТОВ «Далгакиран компресор Україна» в особі інженера з організації експлуатації та ремонту - Гребенюком А.А. були виконані пусконалагоджувальні роботи обладнання та введено в експлуатацію Генератор дизельний № 575 SD (в капоті) серійний номер 2101747, про що було укладено Акт введення в експлуатацію № 102 від 23.11.2022р.

Звертаючись до суду позивач вказує, що вже 06.12.2022р. під час роботи генератора виникла поломка, про що було одразу повідомлено фахівців компанії Продавця для виявлення та усунення дефектів.

07.12.2022р. за результатами проведеної діагностики між ТОВ «Київський пекарний дім» та ТОВ «Далгакиран компресор Україна» було складено Акт гарантійного обслуговування № 3164 в якому було відображено, що механізм газорозподілу ДВЗ не працює (при прокрутці газорозподільчого валу ДВЗ не прокручується, коли колінчатий вал крутиться).

08.12.2022р. ТОВ «Київський пекарний дім» надіслав на адресу ТОВ «Далгакиран компресор Україна» лист за вихідним № 219/22 з проханням терміново забезпечити ТОВ «Київський пекарний дім» підмінним джерелом електроенергії - генератором на час виконання ремонтних робіт непрацюючого обладнання, або провести його заміну на відповідний по характеристикам.

09.12.2022р. Листом за вихідним № 370 ТОВ «Далгакиран компресор Україна» повідомило ТОВ «Київський пекарний дім», що усунення дефектів на об`єкті Покупця не представляється можливим. В зв`язку з чим є необхідність організувати передачу генератора дизельного HG 575 SD (в капоті) серійний номер 2101747 в сервісний центр ТОВ «Далгакиран компресор Україна» або оформити повернення генератора з подальшим поверненням оплати за нього.

При цьому, 10.12.2022р. Листом за вихідним № 12-10/22, ТОВ «Київський пекарний дім» до ТОВ «Далгакиран компресор Україна» просило останнього направити на ТОВ «Київський пекарний дім» представника ТОВ «Далгакиран компресор Україна» для організації переміщення на детальну діагностику та подальший ремонт генератора дизельного HG 575 SD (в капоті) в рамках гарантійного випадку; проінформувати про орієнтовні строки проведення ремонтних робіт за результатами такої діагностики та на період проведення ремонту безкоштовно надати інший генератор, який за технічними характеристиками максимально відповідає генератору дизельному HG 575 SD з серійним номером 2101747,

Як вказує позивач, у зв`язку з ігноруванням попереднього листа 31.01.2023р. ТОВ «Київський пекарний дім» повторно направило ТОВ «Далгакиран компресор Україна» Лист за вихідним № 01-31/23 з проханням направити на ТОВ «Київський пекарний дім» представника ТОВ «Далгакиран компресор Україна» забрати генератор дизельний HG 575 SD на детальну діагностику та подальший ремонт в рамках гарантійного випадку або надати письмові відмову, проінформувати про орієнтовні строки проведення ремонтних робіт за результатами такої діагностики та на період проведення ремонту безкоштовно надати інший генератор, який за технічними характеристиками максимально відповідає генератору дизельному HG 575 SD з серійним номером 2101747.

Проте, позивач звертаючись до суд із позовом, вказує, що вищезазначені звернення направлені ТОВ «Київський пекарний дім» до ТОВ «Далгакиран компресор Україна» були останнім проігноровані та залишені без задоволення.

Позивач стверджує, що з дати поломки - з 06.12.2022р. по дату звернення до суду, придбаний у ТОВ «Далгакиран компресор Україна» генератор дизельний HG 575 SD (в капоті) серійний номер 2101747 останнім не відремонтований та знаходиться в непрацюючому стані, наслідком чого ТОВ «Київський пекарний дім» позбавлений можливості користуватися придбаним Товаром.

04.05.2023р. за вихідним № 171/23 ТОВ «Київський пекарний дім» направило на адресу ТОВ «Далгакиран компресор Україна» Лист, в якому повідомило, що погоджується на пропозицію викладену в Листі за вихідним № 370 від 09.12.2022р. щодо повернення ТОВ «Далгакиран компресор Україна» генератора дизельного HG 575 SD (в капоті) серійний номер 2101747 та поверненням ТОВ «Київський пекарний дім» коштів, сплачених за нього.

Таким чином, спір у саправі виник у зв`язку із тим, що за твердженнями позивача, станом на дату подання позовної заяви, ТОВ «Далгакиран компресор Україна» безпідставно не забрало генератор дизельний HG 575 SD (в капоті) за серійним номером 2101747 та не повернуло ТОВ «Київський пекарний дім» кошти у розмірі 1 570 330 грн. 00 коп., сплачені за нього.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

При цьому, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

З матеріалів справи судом встановлено, що видатковою накладною ТОВ «Далгакиран компресор Україна» № 7476 від 10.11.2022р. підтверджується приймання-передача Генератора дизельного HG 575 SD (в капоті) серійний номер 2101747 на виконання умов Договору № ПК/2022-225 від 17.10.2022р.

Актом введення в експлуатацію обладнання № 102 від 23.11.2022р., підписаним обома сторонами визначено, що передане обладнання сторонами перевірено на холостому ходу та визначено, що усі параметри в нормі, обладнання справне.

Актом гарантійного обслуговування № 3164 від 07.12.2023 за результатами гарантійного обслуговування по гарантійному ремонту обладнання визначено, що механізм газорозподілу ДВЗ не працює (при прокрутці газорозподільчого валу ДВЗ не прокручується, коли колінчатий вал крутиться).

Відповідно до п. 5.6 Договору, у разі виявлення дефектів в роботі Генератора Відповідач в 10 денний строк направить фахівців для їх усунення.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказує, що інженером по гарантії Відповідача було невідкладно направлено інформацію про виявлену проблему до заводу виробника Генератора - Dalgakiran Makina San. ve Tic. A.§. для надання технічної підтримки та визначення подальших дій щодо її усунення. Розглянувши обставини виходу з ладу Генератора виробником було надано попередній висновок, що оператор міг перевищити можливості генераторної установки, даючи великі одночасні навантаження. Як наслідок, це призвело до порушення внутрішньої кінематики двигуна і привело до руйнування зубчастого зачеплення і, загалом, до розбалансування двигуна, паливної системи і масляної системи. Також виробником надано вказівку щодо діагностики Генератора в умовах сервісного центру для розбирання двигуна, перевірки всіх систем і визначення причини аварії.

Відповідно до умов п. 5.2. Договору гарантія надається в обсязі і на тих умовах, які вказані в гарантійному талоні на Генератор.

Так, до матеріалів справи Позивачем надано копію гарантійного талону №2208 від 18.11.2022 року, згідно якого при неможливості усунення дефектів на місці встановлення, Генератор транспортується за рахунок Покупця в сервісний центр за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 67, корп. Р.

Аналогічні положення містить і Інструкція з експлуатації Генератора, згідно якої Позивач зобов`язаний від`єднати Генератор від обладнання, монтажних і опорних систем і потім, після усунення дефектів, встановити його на місце, а також виконати транспортування від місця встановлення до заводу і назад до місця встановлення (сторінка 43 Інструкції).

09 грудня 2022 року Відповідач направив Позивачу лист № 370 про неможливість проведення діагностики та усунення поломки на об`єкті Позивача та повідомив про необхідність його транспортування в сервісний центр заводу виробника Dalgakiran за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 67, корп. Р.

Відповідно до інструкції з експлуатації Генератора Позивач зобов`язаний своєчасно повідомляти про відмови обладнання і забезпечувати доступність Генератора для ремонту (сторінка 43 Інструкції).

Проте, з матеріалів справи судом встановлено, що в порушення вимог Договору, позивач так і доставив Генератор в сервісний центр та не забезпечив доступність Генератора для ремонту, що унеможливлює встановлення причини виходу його з ладу та проведення відновлювальних робіт.

Відповідно до п. 5.4 Договору, порядок встановлення причини виникнення дефекту зазначається в гарантійному талоні. Так, Гарантійним талоном передбачено перелік обставин, на які не розповсюджується гарантія, в тому числі:

Порушення умов інструкції з експлуатації

Механічні чи електричні пошкодження, що виникли в результаті зовнішнього впливу

Стихійного лиха, агресивного зовнішнього середовища

Використання не рекомендованих витратних матеріалів та зап.частин

Використання не якісного пального

Експлуатації з перевантаженнями

Таким чином, для встановлення належної експлуатації Позивачем Генератора та відсутності обставин для відмови в проведенні гарантійного ремонту, в тому числі відсутності перевантажень, необхідною є детальна діагностика обладнання в умовах сервісного центру.

Листом №310323/1 від 31 березня 2023 року Відповідач повторно наголосив на необхідності виконання Позивачем умов Договору, шляхом доставки Генератора в сервісний центр.

Відповідно до умов гарантійного обслуговування, зазначених в паспорті на Генератор, терміни виконання гарантійних зобов`язань повідомляються співробітниками сервісного центру після проведення діагностики.

Так, 31 березня 2023 року, інженером по гарантії сервісного центру було повідомлено Позивача про необхідність доставки Генератора до сервісного центру та приблизний строк виконання робіт - 30 діб. Більш того, розуміючи необхідність підтримання лояльності до бренду Dalgakiran, Відповідач запропонував Позивачу профінансувати витрати на доставку Генератора до сервісного центру.

Проте, навіть зазначена пропозиція Відповідача залишена без належного реагування.

Незважаючи на неодноразові повідомлення Відповідача про необхідність доставки Генератора до сервісного центру, а також в порушення гарантійних умов за Договором, Відповідач так і не надав Генератор для діагностики та ремонту.

Статтею 612 ЦК України визначено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 676 Цивільного кодексу України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв`язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв`язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу.

Статтею 678 Цивільного кодексу України визначено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Відповідно до ст. 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві бо з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

З наведеного вбачається, що продавець несе відповідальність за недоліки товару, якщо вони виникли до його передання покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. Відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця права власності на товар, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Тобто, законодавець саме на покупця покладає тягар доведення невідповідність поставленого товару (наявності недоліків) умовам договору та вимогам, встановленим законом (стандартам тощо).

Згідно із ч.3 ст.680 Цивільного кодексу України якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Стаття 269 Господарського кодексу України визначає, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу. Стандартами, технічними умовами або договором щодо товарів, призначених для тривалого користування чи зберігання, можуть передбачатися більш тривалі строки для встановлення покупцем у належному порядку зазначених недоліків (гарантійні строки). Сторони можуть погодити в договорі гарантійні строки більш тривалі порівняно з передбаченими стандартами або технічними умовами. Гарантійний строк експлуатації обчислюється від дня введення виробу в експлуатацію, але не пізніше одного року з дня одержання виробу покупцем (споживачем), а щодо виробів народного споживання, які реалізуються через роздрібну торгівлю, - з дня роздрібного продажу речі, якщо інше не передбачено стандартами, технічними умовами або договором. Гарантійний строк придатності та зберігання товарів обчислюється від дня виготовлення товару. Постачальник (виробник) гарантує якість товарів у цілому. Гарантійний строк на комплектуючі вироби і складові частини вважається рівним гарантійному строку на основний виріб, якщо інше не передбачено договором або стандартами (технічними умовами) на основний виріб. Постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Згідно зі ст.673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

За змістом ст.268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

З наданого Позивачем акту введення в експлуатацію обладнання 22 листопада 2022 року судом встановлено, що представниками Позивача та Відповідача Генератор перевірено на холостому ходу, усі параметри в нормі. За результатами пуско-налагоджувальних робіт Генератор визнано працездатним і введеним в експлуатацію, жодних зауважень щодо технічних характеристик Генератора сторонами не виявлено.

Відповідно до частини 1 статті 687 ЦК України, перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Згідно з частиною 2 статті 687 Цивільного кодексу України якщо порядок перевірки додержання продавцем умов договору купівлі-продажу не встановлений відповідно до частини першої цієї статті, перевірка здійснюється відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться в таких випадках.

Згідно з ч.5 ст.268 ГК України у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

У якості правових підстав для стягнення сплаченої вартості товару позивач посилається на ч. 2 ст. 678 ЦК України, відповідно до якої у разі поставки неякісного товару, покупець вправі вимагати заміни товару або відмовитися від прийняття товару і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Поряд із цим, обставини справи свідчать про те, що позивач не відмовився від прийняття товару, що є обов`язковим для застосування цієї норми і повернення сплачених коштів за неякісний товар.

Також, зі змісту означених правових норм вбачається, що за будь-яких умов набуття Позивачем як покупцем права вимагати заміни товару обумовлене належним чином доведеним фактом порушення конкретно визначених вимог щодо якості товару або виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем.

Разом з тим, посилаючись на той факт, що Відповідач поставив товар, який за своїми технічними характеристиками не може бути використаний з визначеною метою, останній має довести, що такий факт мав місце, характеристики товару не відповідають умовам Договору та є такими, що унеможливлюють його використання з визначеною метою та не можуть бути змінені. Характеристики істотних недоліків обумовлюють права покупця, який придбав товар із вказаними недоліками.

Як вбачається із матеріалів справи, представник Позивача підписав видаткову накладну №7476 від 10.11.2022 року без будь-яких зауважень щодо отриманого товару.

У відповідності до пункту 2.1. Договору, Товар вважається отриманим з дати підписання видаткової накладної.

Припущення Позивача щодо неякісності отриманого товару базуються лише суб`єктивній думці, які викладені в позовній заяві, та не спростовують можливість його виходу з ладу з причин, не залежних від Відповідача. При цьому всупереч вищевказаних вимог процесуального законодавства, Позивачем не надано жодного документального доказу та не доведено належними засобами доказування обставин та факту передачі відповідачем товару із порушенням вимог щодо технічних характеристик у момент поставки, зокрема, факту поставки відповідачем необумовленого Договором товару або товару, характеристика якого не відповідає умовам Договору, відтак невідповідність поставленого товару, не є підставою для відповідальності відповідача згідно частини 2 статті 678 Цивільного кодексу України, якою передбачено правові наслідки передання товару неналежної якості.

Суд відзначає, що ТОВ "Київський пекарний дім" не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту неможливості виправлення чи усунення недоліків спірного товару, що був поставлений ТОВ «Далгакиран компресор Україна» на виконання умов Договору, що було б підставою для виникнення у ТОВ "Київський пекарний дім" права на повернення сплаченої за товар суми.

Більш того, суд враховує, що станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду та вирішення справи по суті спірний товар продовжує знаходиться у позивача, дій щодо виконання обов`язку із транспортування обладнання до сервісного центру ним не здійснено, що не заперечується представниками сторін.

При цьому, однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

Згідно з ст. 13 Цивільного кодексу України визначивши межі здійснення цивільних прав, закон встановлює, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільне законодавство ґрунтується на вільному здійсненні цивільних прав, а також добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків. Таким чином, особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Наведена норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У п. 26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Таким чином, враховуючи надані суду докази суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача плати за товар за договором у розмірі 1 570 330,00 грн. не є обґрунтованою та такою що не підтверджується належними доказами, з огляду на що задоволенню не підлягають. Вимога про зобов`язання відповідача вивезти за свій рахунок Товар з території позивача також не підлягає задоволенню, у зв`язку встановленими обставинами справи. Вказана вимога не узгоджується ні з нормами чинного законодавства, ні з умовами договору.

З огляду на викладене, системно проаналізувавши норми законодавства та встановивши, що позивачем не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову.

Отже, вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Суд зазначає, що необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (частина 1 статті 207 Господарського кодексу України), є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків. Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру у кожної із сторін. Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність договору, що укладається, і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Намір юридичної особи визначається як намір тієї посадової або іншої фізичної особи, яка підписала договір, маючи на це належні повноваження. За відсутності останніх наявність наміру у юридичної особи не може вважатися встановленою.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач не довів належними та допустимими доказами свою правову позицію.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський пекарний дім" є такими, що задоволенню не підлягають. Решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 21.11.2023

Суддя М.О. Лиськов