ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22 листопада 2023 рокум. Кропивницький Справа № 912/1653/23
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М.К. (надалі Суд), розглянувши справу
за позовом Комунального підприємства «Регіональний центр розвитку послуг»
до Приватного підприємства «Еліт Інвест Агро»
про розірвання договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути майно,
- третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Кіровоградської обласної ради,
- секретаря судового засідання Рудченко І.О.,
- представника позивача Бебік Г.В.,
у с т а н о в и в:
14.11.2023 адвокат Федотова О.С., діючи від імені ПП «Еліт Інвест Агро», з використанням адреси електронної пошти, подала до суду електронні копії документів в підтвердження витрат підприємства на правничу допомогу у сумі 100000 грн. Копії документів вона засвідчила власним електронним цифровим підписом.
Ухвалою від 15.11.2023 Суд призначив судове засідання з метою прийняття додаткового рішення стосовно вирішення питання про компенсацію судових витрат на правничу допомогу.
У судове засідання представники ПП «Еліт Інвест Агро» та третьої особи не прибули, а тому розгляд заяви Суд здійснив без їх участі, оскільки вони належним чином були повідомлені про судовий розгляд шляхом направлення копії ухвали від 15.11.2023 до їх Електронного кабінету.
КП «Регіональний центр розвитку послуг», у свою чергу, подало клопотання про зменшення суми витрат до 5000 грн, оскільки один із договорів про надання правничої допомоги, хоча і передбачає надання відповідних послуг за цією справою, але укладений ще до моменту її відкриття, що є сумнівним щодо наданих послуг. На його думку сума витрат є значною, неспівмірною з об`ємом виконаних робіт адвокатом.
За результатами розгляду матеріалів справи, усних пояснень представника КП «Регіональний центр розвитку послуг» та наданих ПП «Еліт Інвест Агро» копій документів в підтвердження витрат на правничу допомогу Суд установив, що вони не підлягають компенсації за рахунок КП «Регіональний центр розвитку послуг» з наявних на те підстав.
Так, положеннями статей 124 та 129 Господарського процесуального кодексу України установлений порядок, алгоритм дій сторони, яка бажає, щоб її витрати на правничу допомогу були компенсовані за рахунок іншої сторони.
Зокрема, частина 1 стаття 124 ГПК України визначає, що спочатку разом із першою заявою по суті кожна сторона подає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести.
У свою чергу, частина 8 статті 129 ГПК України встановлює, що докази в підтвердження судових витрат подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Поряд з цим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, зацікавлена сторона повинна спочатку з першою заявою по суті подати попередній розрахунок, а у процесі розгляду справи (до закінчення судових дебатів) зробити заяву про компенсацію із одночасним наданням відповідних доказів понесених витрат або подати такі докази протягом п`яти днів після рішення. Подані у такий спосіб докази повинні підтверджувати безпосередній розмір судових витрат.
У справі ПП «Еліт Інвест Агро» у першій заяві по суті справи, а саме відзиві на позов, вказало, що попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу складає 100000 грн (т. 1, а.с. 125). Цим воно дотрималося наведених правових вимог.
У подальшому, під час судового розгляду справи по суті (до судових дебатів) ПП «Еліт Інвест Агро» зробило усну заяву про подачу доказів судових витрат на правничу допомогу після прийняття рішення.
З урахуванням наведеного, Суд при прийнятті рішення, яке ухвалив у справі 08.11.2023, не вирішував питання компенсації судових витрат на правничу допомогу.
Проте, подані електронні копії документів належним чином не засвідчені, оскільки подані без додержання правил подачі електронних копій документів та використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а тому не можуть сприйматися у якості належних доказів зроблених витрат на правничу допомогу.
Такий висновок слідує із положень діючого законодавства, якими урегульований порядок подачі електронних копій документів до суду, а саме виключно (для юридичних осіб) із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через зареєстрований юридичною особою або адвокатом електронний кабінет.
Так, згідно зі статтею 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина 1); вони подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина 2); учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону (частина 3); копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина 4).
Отже, цими положеннями надане право учаснику процесу подати до суду письмові докази не тільки в оригіналі, але в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом.
Безпосередньо порядок надання до суду письмових доказів в електронних копіях, з використанням власного електронного підпису, установлений статтею 6 ГПК України. Зокрема, за цією статтею у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (частина 1), яка забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судом та учасниками судового процесу (частина 4), а адвокати та юридичні особи в обов`язковому порядку реєструють у ній або її окремій підсистемі (модулі) свої електронні кабінети (частина 6). Поряд з цим реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі) не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі, а особа, яка зареєструвала електронний кабінет може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом, при цьому особливості використання електронного підпису в ЄСІТС визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 8).
У свою чергу, відповідно до пунктів 24, 25, 27 «Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-2 від 17.08.2021, у редакції рішення Вищої ради правосуддя № 977/0/15-23 від 12.10.2023, підсистема «Електронний суд» це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу (пункт 24). Документи (у тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням (пункт 25). До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо), ці файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються (пункт 27).
Водночас, пунктом 111 того ж Положення (у редакції рішення Вищої ради правосуддя № 977/0/15-23 від 12.10.2023) встановлено, що до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС особи, крім осіб, які зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС або мають зареєстровані Електронні кабінети в ЄСІТС, можуть подавати до суду документи в електронній формі з використанням адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом.
Таким чином, подача до суду письмових доказів в електронних копіях з використанням адреси електронної пошти можлива для осіб, які не зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС. І, напроти, особи, які зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в ЄСІТС або мають зареєстровані електронні кабінети, можуть подавати до суду письмові докази в електронних копіях виключно через електронний кабінет, створений в ЄСІТС.
Отже, цей спосіб виступає альтернативою іншим способам подачі до суду копій письмових документів (письмових доказів), якими є поштовий зв`язок та вручення особисто («нарочно»). З його появою виключена із використання як судами, так і деякими учасниками справи (у тому числі юридичними особами) існуюча до нього можливість подавати до суду документи у межах господарської справи в електронній формі з використанням офіційної електронної адреси.
У цьому контексті Суд зазначає, що відповідно до попередньої редакції пункту 111 Положення (тобто у редакції рішення Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-2 від 17.08.2021) до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС процесуальні та інші документи могли подаватися до суду в електронній формі з використанням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом. На виконання цієї вимоги суди забезпечували реєстрацію та залучення до матеріалів справи у якості доказів електронних копій документів.
Отож, на даний час подача електронних копій письмових доказів юридичними особами шляхом направлення їх на електронну адресу суду суперечить окресленим правовим положенням та не забезпечує перевірку відомостей про підписання документів електронним цифровим підписом із застосуванням посиленого сертифіката відкритого ключа, а також перевірку електронного цифрового підпису, накладеного на копії поданих документів із застосуванням підсистеми «Електронний суд», оскільки відповідна перевірка здійснюється для учасників справи (юридичних осіб) лише у межах цієї підсистеми.
У справі Суд установив, що ПП «Еліт Інвест Агро», як юридична особа, виконало вимоги статті 6 ГПК України стосовно реєстрації в ЄСІТС власного Електронного кабінету, а тому, з урахуванням наведеного, могло подавати копії електронних доказів, з підписанням документів електронним цифровим підписом, виключно через нього. Проте, подані від його імені адвокатом Федотовою О.С. документи направлені до суду не через Електронний кабінет в ЄСІТС, а електронною поштою на електронну адресу суду, що не відповідає можливому способу, як направлення документів, так і належного засвідчення копій, яке здійснюється виключно із застосуванням (використанням) електронного ключа безпосередньо у ЄСІТС.
Згідно з абзацом 2 частини 6 статті 6 ГПК процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
За таких обставин, у незалежності від того, що електронні копії документів подані до суду не ПП «Еліт Інвест Агро», а його представником-адвокатом Федотовою О.С., наслідки їх подачі не у встановлений законом спосіб та без належного засвідчення електронним ключем у ЄСІТС покладаються на нього.
На підставі викладеного Суд висновує, що надані ПП «Еліт Інвест Агро» копії документів щодо здійснених ним судових витрат на правничу допомогу не засвідчені належним чином у порядку, встановленому статтею 6 ГПК України та пунктом 27 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» (із застосуванням електронного ключа в межах ЄСІТС), а тому не є належними доказами у справі.
При цьому Суд вважає, що наявне у суду право на витребування з власної ініціативи оригіналу письмового доказу за частиною 6 статті 91 ГПК України застосовується лише у випадку попередньої подачі учасником справи належним чином засвідченої копії документа. І, напроти, на основі закріпленого у частині 1 статті 14 ГПК України принципу диспозитивності сторін, за яким суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, воно не може застосовуватися до випадків, коли належним чином засвідчена копія документу учасником попередньо не подавалася. Іншими словами, у випадку неподання належним чином засвідченої копії документа до матеріалів справи, окресленого сторонами як доказ, суд не має права на витребування оригіналу такого документа з власної ініціативи; в іншому випадку це б свідчило по вихід суду за межі наведеного принципу судочинства.
У зв`язку з аналізованим надані до справи електронні копії документів не підтверджують витрати підприємства на правничу допомогу.
Як наслідок ненадання належних доказів, ПП «Еліт Інвест Агро» не довело факт здійснених витрат на правничу допомогу у вказаній сумі, що з огляду на принцип змагальності сторін, визначений статтею 13 ГПК України, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог (частина 3), та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина 4), вказує на недоведеність заявлених вимог.
Додатково до викладеного Суд вказує, що метою розгляду будь-якого питання у спорі є надання виключних відповідей, які забезпечують можливість вирішити спір. Надання таких відповідей є обов`язком суду, оскільки лише так досягається об`єктивність та справедливість при розгляді справи. Зокрема, Суд уважає, що повинен надати також відповідь стосовно самого факту відсутності доказів понесених ПП «Еліт Інвест Агро» витрат на правову допомогу.
Так, ПП «Еліт Інвест Агро» не надало до суду доказів понесених ним витрат на правничу допомогу у межах цієї справи, а саме платіжних документів про перерахування АО «Адер Хабер і Ко» 100000 грн у якості винагороди адвоката.
У цьому контексті, у незалежності від неприйняття Судом копій документів у якості доказів судових витрат за формальних підстав, надані ПП «Еліт Інвест Агро» копії документів взагалі не вказують на обов`язок підприємства сплачувати обраховану суму винагороди за умовами договірних відносин. У пунктах 1.3. та 3.1. договорів № 01/09/23 від 01.09.2023 та № 02/10/23 від 02.10.2023 АО «Адер Хабер і Ко» та ПП «Еліт Інвест Агро» лише установили розмір винагороди за надання послуг, але не передбачили прямого обов`язку по її сплаті як по закінченню надання послуг, так і у майбутньому. Відповідний обов`язок відсутній і у складених актах № 1 від 01.09.2023 та № 1 від 13.11.2023 приймання-передачі наданих послуг.
За таких обставин, ПП «Еліт Інвест Агро» взагалі не довело існування його витрат по сплаті винагороди адвоката як станом на час розгляду справи, так і у майбутньому.
На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 126, 129, 244 ГПК України,
в и р і ш и в:
У задоволенні заяви ПП «Еліт Інвест Агро» про компенсацію судових витрат на правничу допомогу відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення Суд склав 23.11.2023
Суддя М.К. Закурін
Копії додаткового рішення направити в електронній формі до Електронного кабінету КП "Регіональний центр розвитку послуг"; ПП "Еліт Інвест Агро"; Кіровоградській обласні раді.