УХВАЛА

14 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 910/14536/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Бакуліної С.В. (доповідач),

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 (головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Алданова С.О., Євсіков О.О. )

у справі №910/14536/22

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ", 2. Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "ШИПШИНА ФОРВАРДИНГ ЛТД" ("SHIPSHYNA FORWARDING LTD"),

про визнання протиправним та скасування наказу, скасування реєстраційних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №3982/5 від 05.11.2021, прийнятий на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03.11.2021, за результатом розгляду скарги юридичної особи за законодавством Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії SHIPSHYNA FORWARDING LTD від 17.09.2021, яким було скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 13.09.2021 № 007046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" та від 14.09.2021 №008046640 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберником Андрієм Миколайовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ";

- скасувати реєстраційні дії, які були проведені після наказу Міністерства юстиції України №3982/5 від 05.11.2021, а саме записів: №015046640 від 12.01.2022 щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, проведеного приватним нотаріусом Яловою Н.О.; №016046640 від 18.02.2022 щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу; відомості про кінцевого бенефіціарного власника в актуальному стані. Зміна видів економічної діяльності юридичної особи, проведеного приватним нотаріусом Яловою Н.О.

Господарський суд міста Києва рішенням від 20.06.2023 у справі №910/14536/22 позов задовольнив повністю: визнав протиправним та скасував наказ Міністерства юстиції України №3892/5 від 05.11.2021, прийнятий на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів держаної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03.11.2021; скасував реєстраційні дії, які були проведені після наказу Міністерства юстиції України №3982/5 від 05.11.2021, а саме записи: №015046640 від 12.01.2022 та №016046640 від 18.02.2022; стягнув з Міністерства юстиції України на користь позивача 4 962, 00 грн судового збору.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 28.08.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 у справі №910/14536/22 скасував та прийняв нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

ОСОБА_1 звернувся 24.10.2023 (згідно зі штемпелем на поштовому конверті) до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: (1) поновити строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у цій справі; (2) звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги; (3) скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2023.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Виходячи з приписів частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК унормовано, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 ГПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Пунктом третім частини другої статті 287 ГПК передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Зазначаючи підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення, ОСОБА_1 посилається на: (1)неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 12.12.2018 у справі №826/8976/17, від 28.03.2018 у справі №826/19452/16, від 25.07.2018 у справі №822/1763/16, від 17.01.2019 у справі №826/1632/17, від 27.02.2018 у справі №826/4194/16, від 30.01.2020 у справі №140/167/19, від 05.08.2020 у справі №807/2270/16, від 18.12.2020 у справі №807/203/16, від 28.05.2020 у справі №822/1874/17, від 06.07.2018 року у справі №826/3442/17, від 23.03.2021 у справі №480/388/19, від 15.08.2019 у справі №826/3539/17, від 23.03.2021 у справі №480/388/19, щодо застосування Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК); (2) відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК) щодо критеріїв визначення повноважень осіб, які подають документи реєстратору. Також, скаржником зазначено, про те, що суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК, що кореспондується з пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК).

Так, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК, він повинен зазначити конкретну норму права/норми права, висновок щодо застосування якої необхідно зробити Верховному Суду.

Разом з тим, скаржником частково дотримано вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК, оскільки в касаційній скарзі ним не наводиться відповідної норми (норм) права (щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду), єдину практику застосування якої (яких) необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробив суд апеляційної інстанції з цього питання, та не обґрунтовано, в чому полягає непогодження із ним.

У зв`язку з вищенаведеним, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху відповідно до частини другої статті 292 ГПК.

Способом усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі №910/14536/22 є викладення касаційної скарги у новій редакції щодо обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК, а саме навести норми (норму) права (щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду), єдину практику застосування яких (якої) необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробив суд апеляційної інстанцій з цього питання, та в чому полягає непогодження із ним.

Крім того згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 установлено у розмірі 2481,00 грн.

Скаржник оскаржує судове рішення апеляційної інстанції, яким відмовлено у задоволенні двох вимог немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір встановлений у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання касаційної скарги складає 9924,00 грн ((2 481,00 х 2 (немайнові вимоги) х 200 % (ставка)).

ОСОБА_1 до касаційної скарги не додано документа, який підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, при цьому заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що рівень майнового стану скаржника, унеможливлює сплату суми судового збору за подачу скарги у розмірі 9 924,00 грн, що є надмірним тягарем, у зв`язку його фінансовим станом та існуванням грошових зобов`язань за судовими рішеннями та виконавчими провадженнями щодо сплати аліментів на утримання малолітніх дітей (копії судових наказів від 03.12.2019 та від 17.03.2023), та відсутністю будь-якого джерела прибутку (копія наказу про звільнення з посади комерційного директора від 24.12.2021, копія ухвали Печерського районного суду міста Києва від 26.11.2021 у справі №757/62401/21-к про накладення арешту на майно).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Розглянувши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні , з огляду на те, що скаржник не надав доказів, що: (1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік; (2) ОСОБА_1 є позивачем, визначеним у частині першій статті 8 Закону України "Про судовий збір"; (3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. За таких обставин Суд позбавлений можливості звільнити від сплати судового збору з посиланням лише на майновий стан сторони.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі №910/14536/22 підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, а саме подання Суду: (1) касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства; (2) документа про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги у сумі 9924,00 грн за наведеними нижче реквізитами:

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Рахунок отримувача: UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга, та дата судового рішення, що оскаржується.

Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги розміщено також на офіційному вебсайті Верховного Суду.

При цьому звертається увага на те, що заяву про усунення недоліків, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.

Згідно з частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 292 ГПК, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі №910/14536/22.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі №910/14536/22 залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

(Докази виконання вимог цієї ухвали надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя С. В. Бакуліна