ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
22.11.2023 Справа № 905/473/16
Господарський суд Донецької області у складі судді Н.В. Величко,
при секретарі судового засідання Кравець А.Є., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
скарги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), б/н від 09.10.2023
на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -
боржник 2: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ),
про стягнення за виконавчим документом, виданим на примусове виконання рішення третейського суду, -
представники не з`явились, -
11.10.2023 від боржника-2 ОСОБА_1 надійшла скарга б/н від 09.10.2023 на дії державного виконавця (вх.№ 9526/23), в якій останній просить суд: поновити строк для подання скарги; визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коломієць Інни Миколаївни неправомірними; скасувати постанову про арешт коштів боржника від 23.08.2023 у виконавчому провадженні № 50524586; в зв`язку з закінченням строків пред`явлення виконавчого документа до виконання після 27.12.2018 зобов?язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження № 50524586.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.10.2023 поновлено ОСОБА_1 строк на подання скарги б/н від 09.10.2023 на дії державного виконавця та прийнято скаргу до розгляду; призначено судове засідання з розгляду скарги на дії державного виконавця (вх.№ 9526/23 від 11.10.2023) на 24.10.2023; зобов`язано стягувача, державного виконавця в строк до 20.10.2023 включно надати відзив на скаргу з доказами надіслання його копії з додатками іншим учасникам судового процесу; витребувано від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріали виконавчого провадження № 50524586; роз`яснено сторонам їх право подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 ГПК України; повідомлено, що участь у судовому засіданні можлива для учасників справи виключно в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення судового засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області.
Розгляд скарги на дії державного виконавця відкладався відповідно до ухвал суду від 24.10.2023, від 15.11.2023.
Через підсистему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив від 12.11.2023, з додатками за переліком (вх.№ 07-10/5293/23 від 13.11.2023). У відповіді на відзив скаржник наполягає на задоволенні його скарги, просить визнати відзив на скаргу на дії державного виконавця неподаним та, як наслідок, визнання позову за замовчуванням.
Стягувач та боржник - 1 відзив на скаргу ОСОБА_1 на державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не подали, про намір вчинити відповідні дії суд не повідомили.
Про дату, час та місце розгляду скарги учасники справи повідомлені у встановленому порядку.
Всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для безоплатного перегляду згідно Закону України "Про доступ до судових рішень".
На переконання суду, сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У судове засідання 22.11.2023 учасники своїх представників не направили.
Скаржником подано клопотання про проведення судового засідання без його участі, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити (вх.№ 07-10/5595/23 від 22.11.2023).
Згідно з частиною 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
З огляду на необхідність розгляду господарської справи впродовж розумних строків в контексті встановлених п. 1 статті 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року гарантій, враховуючи вжиття судом всіх можливих заходів для належного повідомлення учасників справи про розгляд скарги боржника-2 на дії державного виконавця та достатність часу, наданого учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по суті скарги та подання доказів на підтвердження власних аргументів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, суд вважає, що є підстави для розгляду скарги боржника-2 по суті за наявними матеріалами.
З матеріалів справи відомо, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 по справі № 905/473/16 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду. Постановлено видати виконавчий документ на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Юристи Донбасу" від 22.05.2014 по справі № 4/165 та розподілено судові витрати.
Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 по справі № 905/473/16 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 р. по справі № 905/473/16 залишено без змін.
Наказ господарського суду пред`явлений стягувачем на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за постановою державного виконавця від 18.03.2016 відкрито виконавче провадження № 50524586.
18.03.2016 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно з якою накладено арешт на все майно що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 3673925.79 гривня (UAH);
04.04.2016 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 367392,58 грн;
06.07.2016 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку(ах): ПАТ "СІТІБАНК", МФО 300584, ПАТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", МФО 320984, ПАТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", МФО 380805, ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО 300614, ПАТ "ІНГ Банк Україна", МФО 300539, ПАТ "УКРСИББАНК", МФО 351005, ПАТ "КРЕДОБАНК", МФО 325365, ПАТ "УКРСОЦБАНК", МФО 300023, Фiлiя - Головне управлiння по м. Києву та Київськiй областi ПАТ "Ощадбанк", МФО 322669; ПАТ "ОТП БАНК", МФО 300528; ПАТ "Укргазбанк", МФО 320478; ПАТ АБ "ПІВДЕННИЙ", МФО 328209; ПАТ "БАНК ВОСТОК", МФО 307123; ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299; ПАТ "МЕГАБАНК", МФО 351629; ПАТ "ДІАМАНТБАНК", МФО 330854; ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", МФО 322313; ПАТ «ПУМБ», МФО 334851; ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", МФО 322001; ПАТ "АЛЬФА-БАНК" у м.Києві, МФО 300346; ПАТ "СБЕРБАНК РОСІЇ", МФО 320627; ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК", МФО 380838; ПАТ АКБ "НОВИЙ", МФО 305062; ПАТ "ВіЕс БАНК", МФО 325213; та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику - ОСОБА_1 ;
18.08.2016 винесено постанову про стягнення з боржника витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 1235,54 грн;
27.09.2016 винесено постанову про примусовий привід боржника;
27.12.2017 винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук майно боржника: автомобіль Jaguar X-type, номер кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 ;
21.09.2018 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах) у 83 банках згідно переліку, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 ;
24.01.2019 винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук майно боржника: автомобіль Jaguar X-type, номер кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 , що належить боржнику ОСОБА_1 , витрати, пов`язані з розшуком, стягнуто з боржника;
Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві подано до Господарського суду Донецької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_1 , про що 27.06.2019 внесено відомості до АСВП № 50524586.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.06.2019 у справі № 905/473/16, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2019, задоволено подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - громадянина України ОСОБА_1 на строк до повного виконання ним зобов`язань за наказом Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 у справі № 905/473/16.
08.01.2020 за постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) прийнято виконавче провадження № 50524586 з примусового виконання наказу № 905/473/16 виданого 16.02.2016 Господарським судом Донецької області;
27.07.2022 державним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, згідно з якою внесені зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість «Категорія стягнення: стягнення коштів» зазначено «Категорія стягнення: документ, що не підпадає під згадані категорії»,
26.04.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Охріменко Наталією Миколаївною винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 4042262,59 грн.
06.06.2023 винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук наступне майно боржника: автомобіль марки JAGUAR X-TYPE, чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , про що видане свідоцтво про реєстрацію від 04.12.2007 серії НОМЕР_4 та номерний знак НОМЕР_3 ; автомобіль марки TOYOTA COROLLA, білого кольору, 1987 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 , про що видане свідоцтво про реєстрацію від 20.02.1997 серії НОМЕР_6 та номерний знак НОМЕР_7 , що належить боржнику ОСОБА_1 , витрати, пов`язані з розшуком, стягнуто з боржника.
ОСОБА_1 звертався до господарського суду із скаргою б/н від 17.07.2023 на дії державного виконавця (вх.№ 6885/23), в якій просив суд між іншим визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Охріменко Наталії Миколаївни неправомірними; скасувати постанову про розшук майна боржника від 06.06.2023 у виконавчому провадженні № 50524586; зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження № 50524586.
Господарським судом Донецької області у справі № 905/473/16 постановлено ухвалу від 16.08.2023, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 б/н від 17.07.2023 на дії державного виконавця (вх.№ 6885/23). Вказана ухвала суду учасниками справи не оскаржувалась і є чинною.
23.08.2023 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коломієць Інною Миколаївною винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 50524586, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 4042262,59 грн.
Станом на 22.11.2023 наказ Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 по справі № 905/473/16 про примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Юристи Донбасу" від 22.05.2014 по справі № 4/165 повністю чи частково не виконаний, доказів протилежного до матеріалів справи не надано.
Звертаючись до суду зі скаргою б/н від 09.10.2023 на дії державного виконавця (вх.№ 9526/23), що розглядається, скаржник посилається на те, що після спливу річного строку з дня прийняття державним виконавцем постанови від 27.12.2017 про розшук майна, а саме належного ОСОБА_1 автомобіля, та невиявлення такого майна протягом року державний виконавець в силу п. 7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу і не мав правових підстав продовжувати примусове виконання судового рішення і здійснювати інші виконавчі дії в рамках цього виконавчого провадження. На переконання скаржника, державним виконавцем нехтуються імперативні приписи законодавства, перевищуються службові повноваження, вчиняються протиправні дії, чим унеможливлено безперешкодне користування скаржником своїм майном, що порушує реалізацію ним особистих майнових та немайнових прав. Також скаржник зазначає, що впевнившись в безкарності своїх дій внаслідок упередженості та порушення принципу правової визначеності судом головний державний виконавець Коломієць Інна Миколаївна винесла оскаржувану постанову постанову про арешт коштів боржника від 23.08.2023 у виконавчому провадженні № 50524586. Посилаючись на позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/7310/20, скаржник просить в зв`язку із закінченням строків пред`явлення виконавчого документа до виконання після 27.12.2018 зобов?язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження № 50524586.
Відповідно до ч.1 ст.74, ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Статтею 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст.343 ГПК України).
Розглянувши скаргу ОСОБА_1 б/н від 09.10.2023 на дії державного виконавця (вх.№ 9526/23), подані докази і матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з таких підстав.
В розумінні статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.
Частиною 1 ст.5 цього Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).
Обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Одним із основних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення є закріплення у процесуальному законодавстві положень щодо здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в справах та відповідні норми спрямовані на забезпечення виконання рішень суду.
Виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження").
Згідно частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з п.1 ч.1 ст.26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
В силу ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Згідно із ч.2 ст.36 вказаного Закону, розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.
Згідно з частиною 7 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.
У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку (ч.3 ст.36 цього Закону).
Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Абзац 3 частини 5 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення.

З огляду на матеріали справи та надані докази суд дійшов висновку, що дії державного виконавця є правомірними, оскільки спрямовані на забезпечення виконання рішення суду - ухвали Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 по справі № 905/473/16 про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Юристи Донбасу" від 22.05.2014 по справі № 4/165 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ДІНО" та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" заборгованості по кредиту 2678713,16 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 697738,74 грн., пені 261098,39 грн., а також третейського збору в розмірі 36375,50 грн., що набрало законної сили і є обов`язковим для виконання.

Скаржником не наведено аргументів та не подано доказів порушення конкретних прав боржника-2 оскаржуваним рішенням або діями державного виконавця.

Оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби і право заявника не було порушено. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Аргументам скаржника про те, що після спливу річного строку з дня прийняття державним виконавцем постанови від 27.12.2017 про розшук майна, а саме належного ОСОБА_1 автомобіля, та невиявлення такого майна державний виконавець в силу п. 7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу і не мав правових підстав продовжувати примусове виконання судового рішення і здійснювати інші виконавчі дії в рамках цього виконавчого провадження, суд оцінки не надає, оскільки такі аргументи були предметом розгляду під час подачі попередніх скарг ОСОБА_1 , за наслідками розгляду яких господарським судом постановлено у тому числі й ухвалу від 16.08.2023 у справі № 905/473/16, що набрала законної сили.

За обставин що склались у даній справі, оцінка таких обставин, доводів сторін (учасників судового процесу) та висновки, зроблені на підставі такої оцінки, не можуть бути на користь обставин, які спрямовані на перешкоджання виконанню остаточного судового рішення.

Частиною 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік підстав, за яких виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 17) списання згідно з пунктами 23, 24 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 18) списання згідно з пунктом 915 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника; 19-1) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди; 19-2) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 20) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

Скаржником не доведено належними доказами жодної із визначених ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для закінчення виконавчого провадження № 50524586, скаржником не оспорюється факт наявності у нього рухомого, нерухомого та іншого майна, що належить йому на праві власності.

За боржником зареєстровані два транспортні засоби, виявлені корпоративні права у ТОВ «СІБУД», є 1/5 частини квартири № 10 в будинку № 8 по вул. Теремківській у м. Києві, що належить боржнику на праві власності, боржник працевлаштований у ТОВ «Кам`янка Глобал Вайн».

Водночас, у матеріалах цієї справи відсутні докази вчинення дій ОСОБА_1 щодо повного чи часткового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 по справі № 905/473/16, у тому числі шляхом перерахування суми боргу безпосередньо на рахунки стягувача або на рахунок державної виконавчої служби. Боржник не підтвердив жодними наданими до заяви доказами, що він не має доходу від статутної діяльності ТОВ «Фірма «ДІНО», ТОВ «СІБУД», ТОВ «Кам`янка Глобал Вайн», засновником та керівником яких він є, або громадянин ОСОБА_1 не має нерухомого та рухомого майна, за рахунок яких може бути погашена його заборгованість перед стягувачем.

Суд не приймає до уваги посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/7310/20, оскільки обставини названої справи не є релевантними (є відмінними) обставинам, встановленим у справі № 905/473/16.

Скаржником не наведено переконливих аргументів та не подано відповідних доказів для скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 23.08.2023 у виконавчому провадженні № 50524586.

Як убачається, наведені боржником на обгрунтування скарги доводи зводяться фактично до незгоди з процесуальними рішеннями господарського суду у цій справі, які постановлені раніше і набрали законної сили.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із частиною першою статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб, зокрема виконавця, на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів. Схожі правові висновки КГС ВС виклав у пункті 13 постанови від 30.08.2018 у справі № 916/4106/14 та підпункті 8.12 постанови від 25.09.2020 у справі № 924/315/17.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року N 5-рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у позивача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009 року).

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання остаточного судового рішення.

З врахуванням викладеного вище, відсутні підстави для задоволення скарги боржника-2.

Керуючись ст.ст. 2, 114, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) б/н від 09.10.2023 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями)

Ухвала підписана 22.11.2023 і може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду у порядку і строки, визначені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.В. Величко