ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"24" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/5070/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

дослідивши матеріали позовної заяви (вх.№5647/23 від 20.11.2023)

за позовом: Одеського квартирно-експлуатаційного управління (вул. Армійська, № 18, м. Одеса, 65058, )

до відповідача: Філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс» (провул. Штабний, № 1, м. Одеса, 65012, )

про стягнення 24 586,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023 Одеське квартирно-експлуатаційне управління звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс», в якій просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 24586,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 109 про відшкодування витрат на надання комунальних послуг (електропостачання) від 01.11.2013 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг та відшкодування відповідачем витрат за надану електричну енергію.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, з огляду на наступне.

За приписами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Проте, під час дослідження змісту позовної заяви, судом встановлено, що позивач у вступній її частині визначив відповідачем (дослівно): «Філія «Південна» Концерну «Військторгсервіс». Проте таке наведене позивачем у вступній частині позовної заяви формулювання назви відповідача не дає однозначного розуміння того, що відповідачем позивач визначив саме Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс». Крім того у прохальній частині позовної заяви, позивач просив стягнути спірну договірну заборгованість саме з філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс». Наведене свідчить про те, що в позовній заяві Одеське квартирно-експулатаційне управління визначило відповідачем саме філію «Південна» Концерну «Військторгсервіс».

У відповідності зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина друга статті 44 Господарського процесуального кодексу України).

З аналізу вищенаведених норм законодавства слідує, що сторонами у господарському судочинстві є особи, які мають статус суб`єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

В силу частини першої статті 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Відповідно до статті 64 Господарського кодексу України функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями (ч.1 ст. 96 Цивільного кодексу України).

При цьому, коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола. Стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Суд наголошує, що господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду справ у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інших справ у визначених законом випадках (ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України), проте юрисдикція обмежується суб`єктним складом, адже відокремлений структурний підрозділ без статусу юридичної особи не може бути учасником провадження у господарському спорі відповідної категорії.

Таким чином, у спірних правовідносинах, за правилами встановленими процесуальним законодавством, відповідачем може виступати юридична особа, або юридична особа в особі її філії (якщо філія наділена відповідними повноваженнями і це підтверджується посиланням на належні докази ).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про те, що Концерн «Військторгсервіс» (ідентифікаційний код 33689922) зареєстрований як юридична особа 22.07.2005, при цьому у відомостях про відокремлені підрозділи юридичної особи вказано, у тому числі і про Філію «Південна» Концерну «Військторгсервіс».

Згідно з пунктами 1.5, 1.9 Положення про філію «Південна» Концерну «Військторгсервіс», затвердженого наказом Генерального директора Концерну «Військторгсервіс» №156 від 20.10.2020 (далі Положення), дана філія є відокремленим структурним підрозділом Концерну «Військторгсервіс», створеним відповідно до наказу генерального директора Концерну «Військторгсервіс». Філія здійснює свою діяльність відповідно до законодавства України, статуту концерну та цього Положення.

У пункті 1.8 Положення зазначено, що філія не є юридичною особою.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що позовна заява про стягнення коштів може бути розглянута в порядку господарського судочинства, якщо вона буде подана, зокрема, до юридичної особи або до юридичної особи в особі відокремленого підрозділу.

Суд наголошує, що визначений позивачем у наданій позовній заяві відповідач - Філія «Південна» Концерну «Військторгсервіс» відповідно до статті 95 Цивільного кодексу України є філією (відокремленим підрозділом) Концерну «Військторгсервіс» та не є самостійною юридичною особою, не наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю та не може бути самостійною стороною у судовому процесі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №907/670/18.

Окремо суд зазначає, що п.п. 1.7 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад «Стягнути з підприємства «А» в особі його відокремленого підрозділу - філії № 1 на користь організації «Б» в особі її Н- ської філії таку-то суму».

Отже, позов має бути спрямований саме до юридичної особи Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс» із зазначенням їх відповідних реквізитів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства» (пункт 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами господарського судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати.

Подібний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладено в постанові від 21.11.2018 у справі №757/43355/16-ц.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені господарською процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у господарському процесі, тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у господарському процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення господарського спору.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.06.2021 у справі №760/32455/19, відповідно до якої справи, в яких відповідачем є філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони, до якої пред`явлено позов, що унеможливлює вирішення спору.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи те, що позивач у позовній заяві звернувся з позовними вимогами до особи, яка не має статусу юридичної особи - Філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс», суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у даній справі.

Згідно ч.ч. 3-4, 6 ст. 175 ГПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Суд звертає увагу позивача на те, що за наведених обставин (визначення відповідачем відокремленого підрозділу, а не юридичної особи в особі відокремленого підрозділу) такий позов не може бути розглянутий й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства.

Разом з тим, позовні вимоги позивача можуть стати предметом судового розгляду у господарському суді за умови вірного визначення суб`єктного складу, а саме заявлення позову до юридичної особи - Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс».

Керуючись ст.ст. 4, 20, 45, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст.ст. 232, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У відкритті провадження по справі за позовом Одеського квартирно-експлуатаційного управління до Філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс» про стягнення 24 586,17 грн. відмовити.

2. Позовну заяву Одеського квартирно-експлуатаційного управління (вх. № 5647/23 від 20.11.2023) разом із доданими до неї документами - повернути заявнику.

Ухвала набрала законної сили 24.11.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Цісельський