ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" листопада 2023 р. Справа № 911/2513/23

Суддя Господарського суду Київської області Шевчук Н.Г. розглянувши заяву Київської обласної прокуратури про забезпечення позову (вих. № 15/1-1248вих-23) у справі № 911/2513/23

за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури, 01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2

в інтересах держави в особі Вишгородської міської ради, 07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, площа Шевченка, будинок 1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРРЕНХОЛ", 02081, місто Київ, Дніпровська набережна, будинок 19В

2. Головного управління Держгеокадастру в м. Києві та Київській області, 03115, місто Київ, вулиця Серпова, 3/14

про повернення земельної ділянки та скасування рішення про її державну реєстрацію

встановив:

Заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Вишгородської міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРРЕНХОЛ" та Головного управління Держгеокадастру в м. Києві та Київській області, в якому просить:

1) усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду шляхом визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Київській області від:

- 14.07.2016 № 10-14586/15-16-сг, яким затверджено проект із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :38:111:6024;

- 14.07.2016 № 10-14581/15-16-сг, яким затверджено проект із землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :38:111:6025;

- 14.07.2016 № 10-14579/15-16-сг, яким затверджено проект із землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :38:111:6026;

- 14.07.2016 № 10-14584/15-16-сг, яким затверджено проект із землеустрою та надано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :38:111:6027;

- 18.08.2016 № 10-17350/15-16-сг, яким затверджено проект із землеустрою та надано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :38:111:6028;

2) усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду з кадастровим номером :38:111:6050 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності на неї за ТОВ "ХАРРЕНХОЛ";

3) усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду з кадастровим номером :38:111:6050 шляхом її повернення від ТОВ "ХАРРЕНХОЛ" на користь Вишгородської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на порушення Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області законодавчих вимог, зокрема статей 19, 20, 59, 60, 84, 122 Земельного кодексу України та статей 88-90 Водного кодексу України, під час надання у приватну власність фізичних осіб землі водного фонду, які потім передані до статутного капіталу ТОВ "ХАРРЕНХОЛ" та за заявою директора товариства об`єднано та утворено за їх рахунок земельну ділянку площею 0,5 га з кадастровим номером :38:111:6050.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

20 листопада 2023 року Київською обласною прокуратурою до канцелярії суду подано заяву від 20.11.2023 № 15/1-1249вих-23 про забезпечення позову (вх. № суду 214/23), в якій прокурор просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :38:111:6050 та заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :38:111:6050, в тому числі реєстрацію (перереєстрацію) права власності, поділу, об`єднання земельної ділянки, засти або іншого виду зміни власника та об`єкту цивільних прав.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову прокурор обґрунтовує тим, що відповідач 1 ТОВ "ХАРРЕНХОЛ", за яким зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку у будь-який момент може змінити первісний об`єкт цивільних прав шляхом його поділу чи об`єднання, а також відчужити земельну ділянку на користь третіх осіб, що в свою чергу утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Щодо підстав для застосування зустрічного забезпечення, то прокурор зазначив, що такі відсутні, оскільки накладення арешту на земельну ділянку та заборона державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії не спричинить збитків відповідачу та будь-яким іншим фізичним або юридичним особам.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно із частинами третьою-четвертою, одинадцятою статті 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У разі звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру, і судове рішення, у разі їх задоволення, не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (постанови Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 16.03.2020 у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 у справі № 904/2285/19).

Отже, з вищевказаного вбачається, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного господарського спору.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Предметом спору за даним позовом є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою водного фонду шляхом її повернення на користь Вишгородської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю виділення земель (5 ділянок) водного фонду, які розташовані на території Вишгородського району у приватну власність, та їх подальше відчуження і передача до статутного капіталу ТОВ "ХАРРЕНХОЛ", які в подальшому об`єднано та утворено одну земельну ділянку, а відтак і незаконністю набуття у власність ТОВ "ХАРРЕНХОЛ" земельної ділянки площею 0,5 га з кадастровим номером :38:111:6050.

Вказане підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру речових прав що містяться в інформаційній довідці № 341508857 від 03.08.2023.

Прокурор в заяві про забезпечення позову наголошує на тому, що наразі за відповідачем-1 зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, яка належить до земель водного фонду, тому у ТОВ "ХАРРЕНХОЛ" є можливість подальшого поділу, об`єднання, відчуження спірної земельної ділянки з метою ухилення від виконання рішення суду (у разі задоволення позову), і що може призвести до необхідності подачі позову до нових власників даних земельних ділянок.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову в частині заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :38:111:6050, в тому числі реєстрацію (перереєстрацію) права власності, поділу, об`єднання земельної ділянки, засти або іншого виду зміни власника та об`єкту цивільних прав і предметом спору у справі № 911/2513/23, а також про наявність обґрунтованого припущення, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких прокурор звернувся до суду в межах даного судового провадження та без нових звернень до суду.

Так, реєстраційна дія - державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру (пункт 9 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають, зокрема:

- право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості;

- речові права на нерухоме майно, похідні від права власності; обтяження речових прав на нерухоме майно.

Підставами для відмови у державній реєстрації прав (в тому числі і тих, що пов`язані з діями щодо відчуження спірного майна або зміни власників у інший спосіб) є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом (пункт 6 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Згідно із частиною четвертою статті 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Таким чином, заборона здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки є співмірним та адекватним засобом забезпечення із заявленими позовними вимогами, адже існує спір щодо витребування у відповідача на користь держави в особі Вишгородської міської ради земельної ділянки з кадастровим номером :38:111:6050, який вирішується в судовому порядку, і тому до вирішення такого спору подальше відчуження спірного майна чи його зміна може (у випадку задоволення позову) призвести до суттєвого порушення прав держави в особі Вишгородської міської ради.

Зокрема, у разі зміни власника земельної ділянки з кадастровим номером :38:111:6050 на стадії підготовчого провадження у справі № 911/2513/23, виникне необхідність залучити співвідповідачів та розпочинати розгляд справи спочатку, натомість у разі зміни власників землі на стадії розгляду справи по суті - виникне необхідність у зверненні з новим позовом до суду.

В аспекті наведеного, суд враховує, що існує обґрунтована необхідність у збереженні існуючих на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин та предмета спору.

Щодо іншого способу забезпечення позову, який прокурор також просить вжити, а саме накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :38:111:6050, суд зазначає, що накладення арешту на земельну ділянку не є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими вимогами немайнового характеру. Такий захід забезпечення позову не сприяє збалансованості інтересів сторін та не спроможний забезпечити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача без можливих негативних наслідків для відповідача.

Разом з тим, суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо такого майна жодним чином не обмежить права та законні інтереси відповідача 1, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, в той час, як вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно передбачає заборону на право розпоряджатися та користуватися майном.

Під розумним балансом інтересів у даному випадку суд розуміє те, що вжиття заходів забезпечення позову не завдасть настільки істотних наслідків для усіх зацікавлених осіб, ніж якщо такі заходи вжиті не будуть.

Відповідно до частин першої та третьої статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Положеннями вказаної статті визначено право суду у випадку можливості спричинення відповідачу/ам внаслідок забезпечення позову збитків, вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову зустрічного забезпечення у розмірі співмірному із заходами забезпечення позову та розміром збитків, яких може зазнати відповідач, у зв`язку із забезпеченням позову.

Водночас, у разі якщо буде встановлено, що підстави для задоволення позову будуть відсутніми, запроваджена судом заборона не призведе до невиправданих, вкрай негативних наслідків для інших осіб (відповідача 1), адже встановивши зазначені обставини, суд може скасувати вжиті ним заходи, з огляду на що суд не знайшов підстав для вжиття зустрічного забезпечення.

Згідно із частиною шостою статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову частково.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

1. Заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :38:111:6050, в тому числі реєстрацію (перереєстрацію) права власності, поділу, об`єднання земельної ділянки, засти або іншого виду зміни власника та об`єкту цивільних прав.

Стягувач: Київська обласна прокуратура

01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРРЕНХОЛ"

02081, місто Київ, Дніпровська набережна, будинок 19В.

3. В іншій частині заяви про забезпечення позову, а саме накладення арешту на земельну ділянку - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України. Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала є виконавчим документом відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 22.11.2023