ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

20 листопада 2023 року Справа № 915/1716/23

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», код 37616221 (м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6) про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Мясникової Людмили Олександрівни, код НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) грошових коштів за кредитним договором № 011/0003/78385 від 20.06.2012 року у загальному розмірі 34191,98 грн., з якої: 33575,07 грн. - тіло кредиту; 616,91 грн. відсотки.

встановив:

08.11.2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу № 13841392 від 23.10.2023 року про стягнення з фізичної особи-підприємця Мясникової Л.О., код НОМЕР_1 , грошових коштів за кредитним договором № 011/0003/78385 від 20.06.2012 року у загальному розмірі 34191,98 грн., з якої: 33575,07 грн. - тіло кредиту; 616,91 грн. відсотки.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.

Згідно ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Так, у заяві про видачу судового наказу не зазначено відомостей про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, в заяві про видачу судового наказу заявник посилається на укладені договори відступлення прав вимоги від 09.04.2020 року, 18.06.2020 року, відповідно до умов яких первісний кредитор відступає новому кредитору за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах боржників, серед яких, зокрема є ФОП Мясникова Л.О., за якою рахується заборгованість за кредитним договором № 011/0003/78385 від 20.06.2012 року. Також в заяві міститься посилання на реєстри боржників до договору відступлення. На підтвердження викладеного заявник до заяви надає копії договору відступлення прав вимоги, копії реєстрів боржників від 18.06.2020 року та копії витягів з реєстру боржників від 18.06.2020 року.

Проте, як встановлено, надані до заяви копії реєстрів боржників від 18.06.2022 року неналежної якості (текст на документах виконаний дрібним шрифтом, який прочитати неможливо). З огляду на викладене, суд зазначає, що з доданих до заяви копій реєстрів неможливо встановити обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зокрема щодо набуття заявником права вимоги за кредитним договором № 011/0003/78385 від 20.06.2012 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, оскільки заяву про видачу судового наказу подано з порушеннями вимог ст. 150 ГПК України, а тому суд відмовляє у видачі судового наказу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

У відповідності до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 152, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Мясникової Л.О., код НОМЕР_1 , грошових коштів за кредитним договором № 011/0003/78385 від 20.06.2012 року у загальному розмірі 34191,98 грн., з якої: 33575,07 грн. - тіло кредиту; 616,91 грн. відсотки.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.255 ГПК України ухвала про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя А.П. Алексєєв