ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. Справа№ 910/773/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Кравчука Г.А.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023

у справі №910/773/23 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Персональний Український Лізинг"

до Акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

про зобов`язання вчинити дії,

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Персональний Український Лізинг" (далі - позивач, ТОВ "ПУЛ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" (далі - відповідач, АТ "СК "Аркс") про зобов`язання останнього здійснити відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля та здійснення виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №133364Га1кп від 08.12.2021

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 у справі №910/773/23 призначено судову автотоварознавчу експертизу по матеріалам справи. Проведення експертизи доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Зупинено провадження у справі №910/773/23 до отримання висновку судової автотоварознавчої експертизи.

Постановляючи вказану ухвалу, суд виходив із необхідності усунення суперечливих висновків експертів, наданих сторонами, щодо визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, оскільки для цього необхідні спеціальні знання у іншій сфері, ніж право.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, АТ "СК "Аркс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва. У випадку відмови у задоволенні скарги, змінити оскаржувану ухвалу та покласти витрати на проведення судової експертизи на позивача.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм процесуального права, а крім того висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи.

В обґрунтування скарги апелянт вказує на те, що призначення та проведення судової автотоварозначої експертизи призведе лише до необґрунтованої затримки та порушення розумного розгляду справи; у матеріалах справи №910/773/23 достатньо належних, достовірних та допустимих доказів, які дозволяють суду самостійно встановити обставини даної справи та вирішення спору по суті; на відповідача неправомірно було покладено витрати на проведення експертизи, призначеної судом, оскільки апелянт не був заінтересованою особою у проведенні такої експертизи та не був ініціатором судового спору.

До апеляційної скарги скаржником додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване отриманням оскаржуваної ухвали на електронну адресу представника відповідача лише 14.08.2023.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2023 апеляційну скаргу АТ "СК "АРКС" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Кравчука Г.А.

До апеляційної скарги скаржником додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване отриманням оскаржуваної ухвали на електронну адресу представника відповідача лише 14.08.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/773/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги відповідача на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 у справі №910/773/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

12.10.2023 матеріали справи № 910/773/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді після виходу з відпустки 16.10.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 поновлено АТ "СК "Аркс" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 у справі №910/773/23 та відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, розгляд якої призначено на 22.11.2023. ТОВ "ПУЛ" встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 13.11.2023.

09.11.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON, яке підлягає розгляду колегією суддів після повернення головуючого судді з навчання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі №910/773/23 задоволено вищезазначене клопотання ТОВ "ПУЛ".

Позивач правом, передбаченим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Разом із цим, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвал суду першої інстанції (частина 3 статті 263 ГПК України).

У судовому засіданні 22.11.2023 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив вимоги апеляційної скарги задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції. У випадку відмови у задоволенні апеляційної скарги, змінити оскаржувану ухвалу в частині покладення на апелянта витрат на проведення судової експертизи.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість, просив відмовити у її задоволенні, а ухвалу залишити без змін.

22.11.2023 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 255 ГПК України ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Разом із цим, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частини 4 статті 269 ГПК України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 та частини 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Стаття 73 ГПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною 1 статті 99 ГПК України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З аналізу наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з пунктом 1.2.4 розділу I Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, одним із основних видів (підвидів) експертиз є товарознавча, різновидом якої є автомобільно-товарознавча експертиза (автотоварознавча та транспортно-товарознавча експертиза), об`єктами якої є колісні транспортні засоби і їх комплектуючі.

Відповідно до пункту 2.1 розділу IV вказаної Інструкції до числа основних завдань автотоварознавчої та транспортно-товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, а також розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього.

З матеріалів справи №910/773/23 вбачається, що 08.12.2022 між АТ "СК "Аркс" та ТОВ "ПУЛ" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №133364Га1кп, за яким було застраховано автомобіль марки "Skoda", моделі "Octаvia", д.н.з. НОМЕР_1 .

Пунктом 1 зазначеного правочину визначено, що страхова сума становить 640 000,00 грн.

05.08.2022 у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій зазначений автомобіль був пошкоджений та визначено вартість його відновлювального ремонту у розмірі 461428,27 грн, що у відповідності до умов договору кваліфікує зазначений транспортний засіб як "повна загибель ТЗ".

За доводами позивача вказана вартість відновлювального ремонту є завищеною, а сама ситуація, за якою автомобіль вважається фізично знищеним, є більш вигідною для відповідача, оскільки останньому доведеться сплатити меншу суму страхового відшкодування, при цьому до нього перейде право власності на вказаний застрахований транспортний засіб.

У зв`язку з цим, позивачем разом із позовом надано висновок експерта №CE-19/103-22/9641-AB від 22.12.2022, відповідно до якого вартість матеріального збитку автомобіля "Skoda Octаvia ", д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 05.08.2022 складає 377 682,25 грн. Згідно даного висновку повної загибелі транспортного засобу не відбулося, оскільки вартість ремонту не перевищує 70% від страхової суми.

Разом із цим, відповідно до висновку експерта №36 від 06.04.2023, виконаного на замовлення відповідача, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля станом на 05.08.2022 становить 497 198,61 грн.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в матеріалах справи №910/773/23 містяться два висновки експертів, які містять суперечливі дані щодо визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля "Skoda Octavia", а тому у суду виникли обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, оскільки вони суперечать один одному.

Крім цього, місцевий господарський суд правильно зауважив, що для встановлення обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Також, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

З огляду на викладене, враховуючи, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи та з`ясування обставин, що входять до предмета доказування у даній справі, зокрема, для встановлення вартості матеріального збитку та розміру відновлювального ремонту, завданого власнику транспортного засобу "Skoda Octаvia ", д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження в ДТП, яка мала місце 05.08.2022, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а саме, в галузі автотоварознавства, а надані сторонами висновки експертів викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у сукупності необхідних для призначення судової експертизи умов, визначених частиною 1 статті 99 ГПК України.

Доводи скаржника про те, що призначення автотоварозначої експертизи призведе лише до необґрунтованої затримки та порушення розумного строку розгляду справи є необґрунтованими, оскільки у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 228 ГПК України та пункту 9 оскаржуваної ухвали, провадження у справі №910/773/23 на час проведення експертизи буде зупиненим, що також зумовлює зупинення процесуальних строків для розгляду цієї справи.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо неправомірного покладення на нього витрат за проведення експертизи, оскільки у даній справі експертиза була призначена за ініціативою суду, а не за ініціативою когось зі сторін.

У даній ситуації (призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи) витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.

У разі відмови чи ухилення сторони, зобов`язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Разом із цим, колегія суддів зауважує, що витрати на проведення експертизи є судовими витратами, які підлягатимуть відшкодуванню останньому у порядку статті 129 ГПК України за рахунок позивача в разі часткового задоволення позову або у разі відмови у задоволенні позову.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статтями 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність прийнятої судом ухвали.

Згідно зі статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, висновки суду, викладені в ухвалі, відповідають встановленим обставинам справи, а доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається, відповідно, апеляційна скарга відповідача має бути залишена без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись статтями 253-255, 269, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 у справі №910/773/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 у справі №910/773/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/773/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 23.11.2023.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

Г.А. Кравчук