ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/5127/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. , розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінстрой» (вхідний № 4-71 від 22.11.2023р.) про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНСТРОЙ"; (вул. Стуса Василя, 2Б, каб. 21,Одеса,Одеська область,65033)

до відповідача -1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

Публічне акціонерне товариство "Машинобудівне виробниче об`єднання "ОРІОН"

Публічне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНИЙ ДЕПОЗИТАРІЙ УКРАЇНИ" (вул. Велика Арнаутська, буд. 15,Одеса,Одеська область,65048)

відповідача-2: Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН», , м.Одеса

відповідача-3: Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" м.Київ,

про заборону вчиняти певні дії 0 грн.;

ВСТАНОВИВ :

22.11.2023р. за вхідним № 4-71 до Господарського суду Одеської області від. Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінстрой» ндійшла заява про зебезпечення позову, мотивована наступним.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінстрой» (надалі - ТОВ «Грінстрой») повідомило, що є акціонером Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН», , (надалі - ПАТ МВО «ОРІОН» та/або Товариство) та володіє 1 287 280 штук іменних простих акцій, що становить 22,3232% Статутного капіталу ПАТ МВО «ОРІОН» і звернулись до Господарського суду Одеської області з позовом про про визнання протиправним наказу про скликання загальних зборів та недійсним договору про надання послуг із проведення дистанційних загальних зборів.

ТОВ "Грінстрой" повідомило, що заявило позов, та заявлені ним позовні вимоги складаються з наступних вимог:

1. Визнати протиправним наказ Фонду державного майна України від 13.10.2023 № 1820 про скликання позачергових загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» () дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року та затвердження проекту порядку денного позачергових загальних зборів та повідомлення про проведення позачергових загальних зборів.

2. Визнати протиправним наказ Фонду державного майна України від 08.11.2023 № 2014 про внесення змін до порядку денного позачергових загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» () дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року та затвердження повідомлення про внесення змін до порядку денного позачергових загальних зборів акціонерів дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року.

3. Визнати недійсним договір між Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України» Фондом державного майна України та Національним депозитарієм України про надання послуг із проведення дистанційних загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» () дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року.

Як зазначає заявник, з метою виконання майбутнього судового рішення в разі задоволення позову та недопущення негативних наслідків, які можуть статись на підставі оскаржуваних рішень та правочинів, заявник вважає доцільним вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони Публічному акціонерному товариству «Національний депозитарій України» вчиняти дії на виконання договору України про надання послуг із проведення дистанційних загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» () дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року;

- заборонити голові та секретарю позачергових загальних зборів підписувати протокол позачергових загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» () дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року;

- заборонити Агентству з розвитку інфраструктури фондового ринку України, як особі, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників ринків капіталу та професійних учасників організованих товарних ринків, оприлюднювати інформацію пов`язаною із проведенням та результатами позачергових загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» () дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року;

- заборонити державним реєстраторам реєструвати зміни до відомостей про юридичну особу Публічне акціонерне товариство «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами пункту 2, 4 частини 1 статті 137 ГПК України позов може бути забезпечено: 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 2 статті 137 ГПК України).

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

«Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення».

Такий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову зробив Верховний Суд у своїй постанові від 22.08.2018 р. (справа № 924/150/17). Фундаментальну правову позицію щодо можливості застосування заходів забезпечення позову при позовних вимогах нематеріального характеру виклав Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у своїй постанові від 16.08.2018 р. (справа № 910/1040/18).

Згідно з цією правовою позицією, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, не підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може значно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. В цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може значно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Не вжиття заходів забезпечення позову дійсно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У разі вжиття заходів забезпечення позову буде досягнуто ціль - збереження правовідносин у стані, що існували на дату їх виникнення, а забезпечення позову не призведе до порушення прав чи законних інтересів учасників справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 136-140 Господарського процесуального кодексу України, заявник просить суд

1. Заборонити Публічному акціонерному товариству «Національний депозитарій України» вчиняти дії на виконання договору України про надання послуг із проведення дистанційних позачергових загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» () дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року:

- надавати уповноваженим особам Фонду державного майна України доступу до сервісу «Кабінет Зборів», (надалі - Кабінет Зборів), у веб-сервісі «Кабінет Клієнта» щодо про позачергових загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» () дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року;

- консолідувати в строки, визначені згідно з Порядком та/або іншим документом НКЦПФР, що визначає особливості проведення загальних зборів акціонерів в умовах воєнного стану чи під час особливого періоду, (по тексту надалі - інший документ НКЦПФР), інформації, отриманої від депозитарних установ відповідно до Порядку, в єдиний документ - перелік акціонерів, які подали бюлетені для участі у дистанційних загальних зборах, який містить інформацію, визначену згідно з Порядком, а саме: інформацію про акціонерів/їх представників, які подали бюлетені для участі у загальних зборах, а також інформацію про голосування по питанням порядку денного зборів, що міститься в самих бюлетенях (крім питань порядку денного, за якими бюлетень визнано таким, що містить ознаки недійсності), або інформацію про виявлені ознаки недійсності бюлетеня (в тому числі по певному питанню порядку денного) з посиланням на відповідний підпункт пункту 100 Порядку);

- надавати особам, уповноваженим Фондом державного майна України на взаємодію з Центральним депозитарієм при проведенні позачергових загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» () дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року, в строки, визначені згідно з Порядком та/або іншим документом НКЦПФР, та за допомогою Кабінету Зборів в електронному вигляді консолідованої інформації, отриманої Центральним депозитарієм від депозитарних установ відповідно до Порядку, у вигляді переліку акціонерів, які подали бюлетені для участі у дистанційних загальних зборах, а також отриманих від депозитарних установ відповідно до Порядку документів, зокрема: електронних копій (скан копій) документів, що підтверджують повноваження представників акціонерів, що підписали бюлетені для голосування, а також бюлетенів, за якими депозитарними установами встановлено наявність ознак для визнання їх недійсними або визнання їх недійсними хоча б за одним питанням порядку денного.

2. Заборонити голові та секретарю позачергових загальних зборів підписувати протокол позачергових загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» () дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року;

3. Заборонити Агентству з розвитку інфраструктури фондового ринку України, як особі, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників ринків капіталу та професійних учасників організованих товарних ринків, оприлюднювати інформацію пов`язаною із проведенням та результатами позачергових загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» () дистанційне проведення, яких призначено 24 листопада 2023 року;

4. Заборонити державним реєстраторам реєструвати зміни до відомостей про юридичну особу Публічне акціонерне товариство «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН» (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Розглянувши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає про наявність підстав для повернення її заявнику, враховуючи таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінстрой» (надалі - ТОВ «Грінстрой») у заяві про забезпечення позову повідомило, що є акціонером Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «ОРІОН», , (надалі - ПАТ МВО «ОРІОН» та/або Товариство) та володіє 1 287 280 штук іменних простих акцій, що становить 22,3232% Статутного капіталу ПАТ МВО «ОРІОН» і звернулись до Господарського суду Одеської області з позовом про про визнання протиправним наказу про скликання загальних зборів та недійсним договору про надання послуг із проведення дистанційних загальних зборів.

Проте до заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявником не додано жодних доказів вище викладеного стосовно статусу акціонера, володіння відсотками акцій, та беспоредньо факту звернення до Господарського суду Одеської області з позовом про про визнання протиправним наказу про скликання загальних зборів та недійсним договору про надання послуг із проведення дистанційних загальних зборів.

Статтею. 139 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову. Зокрема, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Тобто особа, що звертається із заявою про забезпечення позову, повинна дотриматись певних вимог, встановлених Законом, зокрема, висловити пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом.

Застосування зустрічного забезпечення та визначення його конкретного розміру є прерогативою суду, який повинен, з урахуванням обставин справи, оцінити вірогідність завдання збитків відповідачу.

У той же час законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов`язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати спосіб зустрічного забезпечення.

Так, Господарський процесуальний кодекс України у п. 6 ч. 1 ст. 139 встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Отже, на заявника покладено обов`язок надати пропозиції зустрічного забезпечення, тобто запропонувати спосіб, а суд управі визначити конкретний розмір такого способу.

Натомість позивачем у заяві про забезпечення позову взагалі не вказано на заходи зустрічного забезпечення, які можуть бути застосовані судом.

Суд зазначає про недотримання наведених вище вимог закону щодо змісту і форми заяви, оскільки позивачем не вказано пропозицій щодо зустрічного забезпечення, як вимагається пунктом 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, чи про їх відсутність.

Згідно з частиною 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Зазначена норма містить імперативні процесуальні приписи як для позивача щодо додержання вимог до форми та змісту заяви про забезпечення позову, так і для суду, який зобов`язаний повернути заяву у випадку недотримання позивачем вказаних вимог.

Враховуючи встановлені вище обставини недотримання позивачем вимог статті 139 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Водночас суд звертає увагу, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє сторону права повторно звернутися із відповідною заявою з дотриманням вимог статті 139 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд зазначає, що процесуальні дії суду стосовно заяви про забезпечення позову, яка не відповідає вимогам ст.139 ГПК України, чітко регламентовано положеннями ч.7 ст.140 вказаного Кодексу. Між тим, формулювання ч.7 ст.140 ГПК України містить вказання на дію суду у наказовий спосіб, та не передбачає альтернативної дії, крім повертає її заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову є наслідком недотримання заявником форми та змісту такої заяви, що визначений також у безальтернативному вигляді частиною 1 статті 139 ГПК України.

Крім того, суд зазначає наступне.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову. Між тим, в обґрунтування такої необхідності заявник посилається на невиконання відповідачем своїх зобов`язань, неповідомлення причин прострочення такого виконання та нереагування на претензії позивача.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Разом із тим, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про обов`язковість належного обґрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову також зазначив Верховний Суд в постанові від 03.04.2020 у справі №904/4511/19. Верховний Суд вказав, що, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, Позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Подібна правова позиція висловлена і у постанові Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши обставини, викладені у заяві про забезпечення позову, суд вважає їх не обґрунтованими, оскільки, заявник не надав жодного доказу на підтвердження того факту, що невжиття заходів до забезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення його позову.

Суд вважає доводи, наведені заявником, такими, що не обґрунтовують належним чином необхідність застосування заходів забезпечення позову у справі.

Заявник не посилається та не надає будь-які докази, які б вказували на наявність певних фактичних обставин, що свідчать про ускладнення або неможливість виконання рішення суду у майбутньому у разі незастосування заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене вище суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування його необхідності.

Окремо суд акцентує, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина 11 статті 137 ГПК України).

З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги, що позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, господарський суд приходить до висновку про необхідність її повернення заявнику.

Керуючись ст.ст.139, ч.7 ст.140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінстрой» (вхідний № 4-71 від 22.11.2023р.) про вжиття судом заходів забезпечення позову ( на 6 аркушах) повернути заявнику.

Ухвала набрала чинності 22.12.23 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Т.Г. Пінтеліна