ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023м. ХарківСправа № 922/4264/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Погореловій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1)
до Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Алієва, 72)
про стягнення 10'955'290 грн
за участю представників:

позивача - Смолякової І.О., Батракової О.Ю.;

відповідача - Шопіної О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу №09420Y94P4FT016 за період жовтень 2022 червень 2023 в сумі 8'908'599,99 грн, пені у розмірі 1'716'619,63 грн, 3% річних у розмірі 124'597,27 грн, інфляційних втрат у сумі 205'473,99 грн. Також, позивач просить покласти на відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 164'329,36 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.10.2023 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26 жовтня 2023 року о 14:00.

26.10.2023 відповідач подав відзив (вх.№ 29298), в якому позовні вимоги визнав частково, проти стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат заперечував, посилаючись на скрутне фінансове становище.

30.10.2023 позивач подав відповідь на відзив (вх.№ 29436), в якій зазначив, що вказані відповідачем обставини не можуть бути підставою для відмови у позові у відповідній частині.

Протокольною ухвалою від 08.11.2023 року підготовче засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 листопада 2023 року о 15:00.

22.11.2023 позивач подав докази часткової сплати відповідачем основного боргу в сумі 1'261'075 грн, які суд дослідив та приєднав до матеріалів справи.

Представники позивача в судовому засіданні 22.11.2023 підтримали позовні вимоги в повному обсязі (з урахуванням часткової оплати), проти задоволення заяви відповідача про зменшення штрафних санкцій заперечували в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.11.2023 підтримав свій відзив, а також заявив усне клопотання про зменшення штрафних санкцій на 100%.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд установив такі обставини.

27.01.2021 Комунальним підприємством Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (Відповідач, Споживач) підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 09420Y94P4FT016.

Отже, Відповідач приєднався до умов типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 (далі Договір).

Згідно з п. 2.1. Договору Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (Оператор ГРМ, Позивач) зобов`язався надавати Споживачу послуги з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався приймати зазначені послуги та сплатити їх вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019 внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ) (та до Договору відповідно), згідно з якими з 01.01.2020 запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

Відповідно до 12.2. Договору, якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.

У разі незгоди Споживача зі змінами він має право розірвати цей Договір шляхом надсилання письмового повідомлення Оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього Договору зміни. Нерозірвання цього Договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду Споживача з внесеними до цього Договору змінами.

Відповідно до п. 6.1. Договору (зі змінами) оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 6.3. Договору передбачено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Відповідно до п. 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Враховуючи умови Договору та норми Кодексу ГРМ, сторонами було визначено плановий обсяг замовленої річної потужності споживача на 2023 рік, про що сторонами підписано акт приймання-передачі природного газу № ХА00053452 від 30.09.2022, який становить: 5'090'405,73 м3 величина річної замовленої потужності на 2023 рік, та, відповідно, 424'200,46 м3 величина замовленої потужності на місяць.

Відповідно до п. 6.8. Договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

На підставі вищевикладеного та умов Договору, сторонами було складено та підписано акти наданих послуг:

- № ХАЯ82001366 від 31.01.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у січні 2022 року склав 540'145,99 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'289'868,62 грн;

- № ХАЯ82004224 від 28.02.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у лютому 2022 року склав 540'146,02 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'289'868,70 грн;

- № ХАЯ82005981 від 31.03.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у березні 2022 року склав 533'029,7 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'272'874,92 грн;

- № ХАЯ82007653 від 30.04.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у квітні 2022 року склав 525'804,36 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'255'620,82 грн;

- № ХАЯ82009562 від 31.05.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у травні 2022 року склав 520'342,9 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'242'578,84 грн;

- № ХАЯ82010922 від 30.06.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у червні 2022 року склав 505'561,58 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'207'281,05 грн;

- № ХАЯ82012713 від 31.07.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у липні 2022 року склав 498'170,91 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'189'632,13 грн;

- № ХАЯ82014401 від 31.08.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у серпні 2022 року склав 498'170,96 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'189'632,25 грн;

- № ХАЯ82015846 від 30.09.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у вересні 2022 року склав 496'659,1 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'186'021,93 грн;

- № ХАЯ82017716 від 31.10.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у жовтні 2022 року склав 508'825,63 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'215'075,60 грн;

- № ХАЯ82019423 від 30.11.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у листопаді 2022 року склав 520'554,68 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'243'084,57 грн;

- № ХАЯ82021077 від 31.12.2022, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у грудні 2022 року склав 524'782,95 м. куб., вартість наданих послуг складає 1'253'181,68 грн;

- № БХ000000549 від 31.01.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у січні 2023 року склав 415'176,38 м. куб., вартість наданих послуг складає 991'441,20 грн;

- № ХАЯ70309 від 28.02.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у лютому 2023 року склав 415'176,38 м. куб., вартість наданих послуг складає 991'441,20 грн;

- № БХ000004379 від 31.03.2023, згідно з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у березні 2023 року склав 415'176,40 м. куб., вартість наданих послуг складає 991'441,25 грн;

- № ХАЯ70825 від 30.04.2023, з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у квітні 2023 року склав 415'176,38 м. куб., вартість наданих послуг складає 991'441,20 грн;

- № БХ000008489 від 31.05.2023, з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у травні 2023 року склав 415'176,40 м. куб., вартість наданих послуг складає 991'441,25 грн;

- № БХ000011021 від 30.06.2023, з яким об`єм розподіленого природного газу Споживачу у червні 2023 року склав 415'176,41 м. куб., вартість наданих послуг складає 991'441,257грн.

Відповідно до п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Позивач зазначає, що станом на момент подання позову, за Відповідачем обліковувався неоплачений борг за надані послуги з розподілу природного газу за період жовтень 2022 - червень 2023 в сумі 8'908'599,99 грн.

Вказана заборгованість не була сплачена Відповідачем у передбачений Договором строк, у зв`язку з чим Позивач нарахував пеню в розмірі 1'716'619,63 грн, 3% річних у розмірі 124'597,27 грн та інфляційні втрати в сумі 205'473,99 грн.

Такі обставини, на думку Позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як наведено вище, між Позивачем та Відповідачем укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання споживачем Заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №09420Y94P4FT016 від 27.01.2021.

Таким чином, підписавши зазначену вище заяву-приєднання, Відповідач підтвердив укладення з позивачем договору розподілу природного газу №09420Y94P4FT016 від 27.01.2021 на умовах Типового публічного договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 та взяв на себе зобов`язання належним чином виконувати умови зазначеного договору, в тому числі в частині оплати вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором.

У відповідності до п.6.6. Договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Разом з тим, у Відповідача станом на момент подання позову виникла перед Позивачем заборгованість за Договором за період жовтень 2022 червень 2023 в сумі 8'908'599,99 грн, яка була визнана Відповідачем у відзиві на позов.

Водночас суд установив, що 07.11.2023 (тобто після відкриття провадження у справі) Відповідач перерахував Позивачу 1'261'075 грн в якості оплати за Договором за спірний період, що підтверджується платіжною інструкцією №8.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги сплату Відповідачем суми основного боргу у розмірі 1'261'075 грн після відкриття провадження у справі, що підтверджується платіжною інструкцією №8 від 07.11.2023, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення з Відповідача основної заборгованості у розмірі 1'261'075 грн підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Щодо посилань Відповідача на скрутне фінансове становище, суд зазначає, що частина 2 статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Законодавством не установлено залежності оплати товару та/або здійснених нарахувань сум штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат (у разі порушення зобов`язання) від фактичного фінансування видатків державного бюджету.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" також зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Отже, відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2018 у справі №904/6252/17, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17, від 07.11.2019 у справі №916/1345/18, від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19.

Як убачається з матеріалів справи, Відповідач за послуги з розподілу природного газу за Договором на загальну суму 7'647'524,99 грн не розрахувався. Відповідач позовні вимоги в цій частині визнав.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що заборгованість за договором розподілу природного газу №09420Y94P4FT016 за період жовтень 2022 року червень 2023 року в сумі 7'647'524,99 грн підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з цим, Позивач просить стягнути з Відповідача 3% річних у розмірі 124'597,27 грн та інфляційні втрати в сумі 205'473,99 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

14 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи №924/532/19 досліджував питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат і 3% річних, де визначив, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки суд зазначає, що вимоги про 3% річних у розмірі 124'597,27 грн та інфляційних втрат у сумі 205'473,99 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені в розмірі 1'716'619,63 грн, суд зазначає таке.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 8.2. Договору сторони погодили, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі наведеного пункту Договору, Позивачем нараховано Відповідачу пеню в розмірі 1'716'619,63 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд зазначає, що він є арифметично вірним.

Щодо клопотання Відповідача про зменшення розміру пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За змістом зазначеної норми, вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної суми штрафних санкцій таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій, яке пов`язане з наявністю виняткових обставин, вимагає надання судом оцінки як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статті 86 ГПК України, на власний розсуд та за внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Як убачається з матеріалів справи, за 8 місяців 2023 року збитки КП БРР "Балаклійські теплові мережі" склали 7406,0 тис. грн через не покриття тарифами фактичних витрат підприємства.

Крім того, підприємство Відповідача зазнало значних збитків, як матеріальних так і фінансових у зв`язку з агресією російської федерації та тимчасовою окупацією міста Балаклія, що призвело до неспроможності населення здійснювати оплату за послуги теплопостачання.

Суд бере до уваги, що Відповідач є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок бюджетних коштів, порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам процесу. Крім того, суд враховує, що Відповідач намагається виконувати свої зобов`язання за Договором та частково сплатив основний борг у сумі 1'261'075 грн вже під час розгляду даної справи.

Враховуючи те, що станом на момент винесення рішення сума основного боргу становить 7'647'524,99 грн, а інші нарахування 2'046'690,89 грн, тобто майже 30%, суд вбачає підстави для зменшення 1'716'619,63 грн пені на 50% до 858'309,82 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку що позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Слід зазначити, що у випадку зменшення розміру штрафних санкцій, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору відшкодовуються з відповідача у повному обсязі.

Відтак, відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, за правомірно заявлені позовні вимоги покладається на Відповідача у розмірі 164'329,36 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Алієва, 72, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) заборгованість за договором розподілу природного газу №09420Y94P4FT016 за період жовтень 2022 року червень 2023 року в сумі 7'647'524,99 грн, пеню у розмірі 858'309,82 грн, 3% річних у розмірі 124'597,27 грн, інфляційні втрати в сумі 205'473,99 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 164'329,36 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1'261'075 грн - закрити, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, );

Відповідач: Комунальне підприємство Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Алієва, 72, ).

Повний текст рішення складено 24.11.2023.

Суддя І.В. Трофімов