ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Справа № 925/850/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Салій С.А. - адвокат,

від першого відповідача представник не з`явився,

від другого відповідача представник не з`явився,

від третьої особи - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Журавське,

с. Журавка, Звенигородського району, Черкаської області

до 1. Селищенської сільської ради, с. Селище, Звенигородського

району, Черкаської області;

2. державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого

комітету Лип`янської сільської ради Звенигородського району

Черкаської області Чепур Тетяни Олексіївни, с. Лип`янка,

Звенигородського району, Черкаської області;

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області,

м. Черкаси

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Журавське до Селищенської сільської ради про:

1. Визнання товариства з обмеженою відповідальністю Журавське (, юридична адреса: Черкаська область, с. Журавка, вул. Леніна, буд. 22) правонаступником майнових прав, та обов`язків колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького с. Журавка Городищенського району Черкаської області (Код 0),

2. Визнання за товариством з обмеженою відповідальністю Журавське (, юридична адреса: Черкаська область, с. Журавка, вул. Леніна, буд. 22), як правонаступником КСП ім. Горького с. Журавка Городищенського району Черкаської області, право власності на:

1) земельну ділянку площею 0,8212 га, кадастровий номер :02:001:0886, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

2) земельну ділянку площею 0,7866 га, кадастровий номер :02:001:0887, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

3) земельну ділянку площею 0,7333 га, кадастровий номер :02:001:0888, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

4) земельну ділянку площею 0,2110 га, кадастровий номер :02:001:0889, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

5) земельну ділянку площею 0,6475 га, кадастровий номер :02:001:0890, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

6) земельну ділянку площею 0,6489 га, кадастровий номер :02:001:0891, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовані на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

7) земельну ділянку площею 0,6757 га, кадастровий номер :02:001:0892, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

8) земельну ділянку площею 0,4469 га, кадастровий номер :02:001:0893, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на Території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

9) земельну ділянку площею 0,4658 га, кадастровий номер :02:001:0894, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на; території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

10) земельну ділянку площею 0,4659 га, кадастровий номер :02:001:0895, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

11) земельну ділянку площею 0,4844 га, кадастровий номер :02:001:0896, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на. території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області; -

12) земельну ділянку площею 0,5600 га, кадастровий номер :02:001:0897, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

13) земельну ділянку площею 0,9539 га, кадастровий номер :02:001:0898, цільове призначення - для ведення, товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

14) земельну ділянку площею 0,3800 га, кадастровий номер :02:001:0899, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

15) земельну ділянку площею 0,2324 га, кадастровий номер :02:001:0900, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

16) земельну ділянку площею 0,3277 га, кадастровий, номер :02:001:0901, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

17) земельну ділянку площею 0,2448 га, кадастровий номер :02:001:0902, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

18) земельну ділянку площею 1,6613 га, кадастровий номер :02:001:0903, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована, на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області,

19) земельну ділянку площею 0,6729 га, кадастровий номер :02:001:0904, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована. ,На території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

20) земельну ділянку площею 0,6063 га, кадастровий номер :02:001:0905, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

21) земельну ділянку площею 1,5067 га, кадастровий номер :02:001:0906, цільове призначення - для ведення, товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області;

22) земельну ділянку площею 0,4871 га, кадастровий номер :02:001:0907, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавської сільської ради Городищенського району Черкаської області.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 год. 30 хв. 03 серпня 2023 року.

Залучено Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні, яке відбулося 03 серпня 2023 року, суд ухвалив відкласти розгляд справи в підготовчому засіданні на 12 год. 30 хв. 14 вересня 2023 року та продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Чепур Тетяну Олексіївну.

Відкладено підготовче засідання на 10 год. 30 хв. 03 жовтня 2023 року.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 03 жовтня 2023 року, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 11 год. 00 хв. 02 листопада 2023 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 02 листопада 2023 року суд оголосив перерву до 10 год. 30 хв. 15 листопада 2023 року.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явилися.

У матеріалах справи міститься клопотання першого відповідача про розгляд справи за відсутності його представника.

У вказаному клопотанні сільська рада водночас зазначала, що спірні земельні ділянки Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області у комунальну власність Селищенської сільської ради не передавались.

Відзиву на позов до суду не надходило.

Від другого відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У своєму клопотанні державний реєстратор вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

У матеріалах справи знаходиться клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності її представника.

Також у вказаному клопотанні Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області зазначало, що спірні земельні ділянки Управління не передавало у комунальну власність Селищенської сільської ради.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю з підстав наведених у позові.

В судовому засіданні, яке відбулося 15 листопада 2023 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/850/23.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду даної справи в суді Селищенська територіальна громада складається із 16 населених пунктів, сіл: Селище, Гута-Селицька, Тараща, Сухини, Журавка, Тихі Верби, Петрушки, Листвина, Кошмак, Глушки, Миропілля, Квітки, Завадівка, Черепин, Вільхівчик, Карашина, з адміністративним центром у с. Селище, в якому розміщується представницький орган місцевого самоврядування територіальної громади - Селищенська сільська рада.

Даний факт підтверджується довідкою №484 від 01 квітня 2021 року.

Відповідно до рішення Городищенської районної ради народних депутатів від 31 березня 1994 року №15-21 та Державного акту на право колективної власності на землю серія ЧР 1-2 колективному сільськогосподарському підприємству ім. Горького (далі - КСП ім. Горького) було передано 1 595,9 гектарів землі у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва.

Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №6 (а.с. 57-62, т. 1).

В матеріалах справи міститься список осіб членів КСП ім. Горького, які мали право на земельну частку (пай).

На Державному акті начальником районного відділу земельних ресурсів вказано Пронумеровано і прошнуровано 14 листів, по списку 541 особа, членів КСГП ім. Горького.

Як вбачається із довідки Відділу у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 19 лютого 2021 року № 32- 23-0.230-38/101-21 до складу земель, які були передані у власність колективному сільськогосподарському підприємству ім. Горького с. Журавка Городищенського району Черкаської області відповідно до вказаного Державного акту входили спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0888, :02:001:0902, :02:001:0905, :02:001:0897, :02:001:0893, :02:001:0896, :02:001:0900, :02:001:0890, :02:001:0887, :02:001:0906, :02:001:0904, :02:001:0901, :02:001:0891, :02:001:0899, :02:001:0898, :02:001:0903, :02:001:0907, :02:001:0886, :02:001:0889, :02:001:0892, :02:001:0895, :02:001:0894.

Відповідно до облікових даних вищевказані земельні ділянки обліковуються, як земельні ділянки під запроектованими міжпайовими шляхами, за складом угідь - рілля.

Згідно архівної довідки від 20 червня 2023 року за №236/04-03, яка видана архівним відділом №1 Черкаської районної державної адміністрації, у фонді колгоспу ім. Горького с. Журавка Городищенського району є дані про реорганізацію колгоспу ім. Горького в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Горького (протокол №3 зборів уповноважених від 11 вересня 1992 року), а колективне сільськогосподарське підприємство ім. Горького було реорганізовано в товариство з обмеженою відповідальністю Журавське - протокол №2 загальних зборів членів КСП ім. Горького від 29 лютого 2000 року.

Відповідно до журналу обліку реєстраційних справ СПД-юридичних осіб (запис 0041 від 21 березня 2000) архівного відділу №1 Черкаської районної державної адміністрації в графі Найменування суб`єкта підприємницької діяльності зазначено товариство з обмеженою відповідальністю Журавське (с. Журавка, вул. Леніна), що підтверджується архівною довідкою від 08 червня 2022 року №137/04-05 (а.с. 71, т.1).

Матеріалами справи підтверджується, що 29 лютого 2000 року на загальних зборах членів КСПІ ім. Горького було прийнято наступні рішення:

1) відповідно до ст. 31 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство реорганізувати КСГП ім. Горького шляхом перетворення його у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Журавське;

2) звільнити членів КСГП ім. Горького з роботи по переводу в товариство з обмеженою відповідальністю Журавське відповідно до вимог чинного законодавства, здійснивши при цьому записи у трудових книжках кожному працівнику;

3) рекомендувати членам колишнього КСГП ім. Горького виступити засновниками ТОВ Журавське, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Вказана обставина підтверджується випискою з протоколу №2 загальних зборів членів КСГП ім. Горького від 29 лютого 2000 року.

Рішення загальних зборів є чинним.

Тобто, загальні збори членів КСГП ім. Горького вирішили реорганізувати КСГП ім. Горького у ТОВ Журавське і відповідно уповноважили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 виступити засновниками ТОВ Журавське.

01 березня 2000 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 уклали установчий договір про створення ТОВ Журавське.

У п. 14 установчого договору зазначено, що товариство є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького.

01 березня 2000 року установчими зборами засновників ТОВ Журавське (протокол №1 від 01 березня 2000 року) було прийнято рішення про створення ТОВ Журавське на базі майна колективного сільськогосподарського підприємства, що реорганізовується.

У п 1.1 статуту товариства з обмеженою відповідальністю Журавське (затвердженого протоколом №1 від 01 березня 2000 року установчими зборами засновників товариства з обмеженою відповідальністю та зареєстрованого Городищенською районною державною адміністрацією 22 березня 2000 року №0041, надалі - Статут) зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю Журавське є підприємством, заснованим на базі колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Горького, що реорганізовується і створеним на засадах угоди громадян шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності у сільському господарстві з метою одержання прибутку. Товариство створене відповідно до Законів України Про господарські товариства, Про колективне сільськогосподарське підприємство, Про підприємництво та іншого законодавства.

Згідно п. 1.13 Статуту товариство є правонаступником прав і обов`язків КСП ім. Горького.

Крім того, у п 1.1 статуту товариства з обмеженою відповідальністю Журавське у новій редакції (затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ Журавське №27/05-21 від 27 травня 2021 року та зареєстрованого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицька Е.А. за №№ 4448,4449, 4450, 4451) зазначено, що цей Статут визначає загальні правові та економічні засади створення, діяльності і припинення товариства з обмеженою відповідальністю Журавське.

Товариство є юридичною особою, статус якої визначений законодавством України та цим Статутом. Товариство є правонаступником прав і обов`язків КСП ім. Горького.

Відповідно до інформації наявної у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого за запитом ОСОБА_13 від 20 червня 2023 року, юридична особа: товариство з обмеженою відповідальністю Журавське: Ідентифікаційний код: 03790729; місцезнаходження: 19521. Черкаська область, Городищенський район, с. Журавка, вул. Леніна, 22, зареєстрована 22 березня 2000 року.

Згідно відомостей, отриманих в порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та інформаційними системами державних органів, вказана юридична особа перебуває на обліку: у Головному управлінні регіональної статистики з 01 липня 1992 року (21680000); у Головному управлінні ДПС у Черкаській області, Смілянське управління, Городищенська ДПІ з 10 лютого 1991 року (дані про взяття на облік, як платника єдиного внеску); у Головному управлінні ДПС у Черкаській області, Смілянське управління, Городищенська ДПІ з 24 березня 2000 року (дані про взяття на облік, як платника податків).

18 квітня 2000 року загальними зборами колишніх членів реорганізованого КСГП ім. Горького одноголосно було прийнято рішення встановити дату фактичної реорганізації колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького в ТОВ Журавське 22 березня 2000 року, а також було створено комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування.

На зборах були присутні 274 особи.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 16 жовтня 1997 року колективне сільськогосподарське підприємство ім. Горького мало ідентифікаційний код 03790729.

Тобто такий самий, як і код СДРПОУ ТОВ Журавське (03790729).

24 лютого 2021 року директор ТОВ Журавське звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Лип`янської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Чепур Тетяни Олексіївни із заявами про державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки, як за правонаступником прав та обов`язків реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького с. Журавка.

Проте, державний реєстратор відмовив у проведенні державної реєстрації права власності на вказані вище земельні ділянки, у зв`язку з тим, що главою 23 ЦК України не передбачено колективної форми власності, що підтверджується рішеннями про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 01 березня 2021 року за №№ 56858821, 56859289, 56859463, 56859594, 56859729, 56859985, 56860149, 56860256, 56860302, 56860419, 56863895, 56863745, 56863080, 56862960, 56862729, 56862583, 56862156, 56861894, 56860797, 56861363, 56861532, 56860519.

Судом враховано, що відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, в даному випадку, держава в особі другого відповідача не визнає право власності на спірні земельні ділянки за позивачем, і позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право в установленому законом порядку, що і стало причиною виникнення даного спору.

Будь-які інші особи не оспорюють право позивача на земельні ділянки.

Пунктом 21 Перехідних положень Земельного кодексу України установлено, що з дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Землі, що віднесені до комунальної власності відповідно до п. 21 розділу Х Перехідні положення ЗК України належать територіальній громаді з дня набрання чинності Законом України від 10 липня 2018 року №2498-VIII.

В зв`язку з чим позов пред`явлено також до Селищенської сільської ради.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що спірні земельні ділянки, які знаходяться за межами с. Журавка Звенигородського (Городищенського) району, Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області у комунальну власність Селищенській сільській раді не передавались, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 29 березня 2021 року №29-23-0.3-1913/2-21.

Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області не приймався наказ про передачу із державної у комунальну власність Селищенської територіальної громади спірних земельних ділянок і відповідні земельні ділянки не були включені до акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність Селищенської територіальної громади.

Вказана обставина підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №29- 23-0.3-6286/2-21 від 05 листопада 2021 року та актами прийому-передачі з додатками.

Селищенська сільська рада право комунальної власності на спірні земельні ділянки також не реєструвала.

Предметом спору у даній справі є, зокрема, визнання права власності на земельні ділянки ТОВ Журавське, як правонаступника КСП ім. Горького.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права в силу ст. 16 ЦК України є визнання права.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до приписів ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, відповідний позов пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами. З цим кореспондується стаття 11 ЦК України, яка визначає підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

Захист права власності шляхом його визнання в судовому порядку можливий за наявності одночасно двох умов: по-перше, це підтвердження в судовому порядку своїх прав на майно шляхом подання належних і достатніх доказів, які достеменно підтверджують факт набуття права власності на законних підставах, і, по-друге, вичерпне спростування доводів третіх осіб, які оспорюють або не визнають право власності позивача.

Отже, у випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Відтак, до предмету доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

Приписами статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, з огляду на те, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав чи в який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України.

До предмету доказування у даній справі входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на земельні ділянки загальною площею 14,0203 га, за кадастровими номерами :02:001:0888, :02:001:0902, :02:001:0905, :02:001:0897, :02:001:0893, :02:001:0896, :02:001:0900, :02:001:0890, :02:001:0887, :02:001:0906, :02:001:0904, :02:001:0901, :02:001:0891, :02:001:0899, :02:001:0898, :02:001:0903, :02:001:0907, :02:001:0886, :02:001:0889, :02:001:0892, :02:001:0895, :02:001:0894.

Підставою набуття права власності на земельні ділянки, на думку позивача, є той факт, що він є правонаступником реорганізованого КСП ім. Горького, тому до нього перейшли усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства, в тому числі право власності на земельні ділянки.

Указом Президента України №720 від 08 серпня 1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі під об`єктами виробництва біометану, які є складовими комплексів з виробництва, переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

За змістом Указу Президента України №720 від 08 серпня 1995 року несільськогосподарські угіддя у вигляді земель під господарськими шляхами та прогонами паюванню не підлягали.

Отже, судом враховано, що спірні земельні ділянки під господарськими шляхами і прогонами не підлягали паюванню, тому ці ділянки залишилася у власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького с. Журавка.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України 1990р. (в редакції чинній на час видачі державного акту на право колективної власності на землю) власність на землю в Україні мала такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності визнавались рівноправними. Власник землі міг вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нею.

Суб`єктами права колективної власності на землю були колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств (стаття 5 Земельного кодексу України 1990 р.).

Згідно з ст. 60 ЗК України (в редакції 1990 р.) землі, передані колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам у колективну власність, поділялися на землі загального несільськогосподарського використання і землі сільськогосподарського використання.

У відповідності до ст. ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 р.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян.

Згідно положень ст. 10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство земля може належати підприємству на праві колективної власності, право власності на землю посвідчується державним актом.

Статтею 108 ЦК України передбачено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Положеннями ч. 6 ст. 31 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство передбачено, що при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Аналогічні положення містилися в ч. 7 ст. 34 Закону України 'Про підприємства в Україні (чинного на момент перетворення колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького).

Відповідно до п. 7 розділу X Перехідних положення Земельного кодексу України (в редакції 2001 року) громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Про відсутність обов`язкових вимог приписів щодо переоформлення права власності на землю зазначалося у п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року №449 Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, відповідно до якого раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб (постанова втратила чинність 03 червня 2013 року).

Крім того, Законом України Про Державний земельний кадастр (в редакції чинній з 01 січня 2013 року) встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними (п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону).

Положення п. 6 розділу X Перехідних положень ЗК України, щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди визнано неконституційним за рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005.

Судом враховано, що на сьогодні законодавство України не передбачає права колективної власності на землю, але зміни, що відбулися в земельному законодавстві після видачі КСП ім. Горького державного акту на право колективної власності на землю, не можуть бути підставою для припинення права власності на землю, оскільки таке не передбачено нормами чинного ЗК України.

Необхідно зазначити, що підстави припинення права власності на землю визначались як ст. 28 ЗК України від 18 грудня 1990 року так і ст. 140 чинного ЗК України. Перелік цих підстав є вичерпним.

При цьому, розпаювання земель не являється підставою припинення права власності, і в силу закону не мало наслідком припинення права власності товариства на землю. Зазначене підтверджується ст. 10 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство за змістом якої, право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України, Законом України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Документів, які б підтверджували підстави припинення права власності на вказані земельні ділянки немає.

Право власності на земельні ділянки не припинялось в судовому порядку.

За приписами ст. 37 ЦК Української РСР у редакції чинній станом на момент реорганізації КСП ім. Горького, юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання); при злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходять до новостворених юридичних осіб; при приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої; майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію.

Приписами Закону України Про підприємства в Україні (в редакції до 01 січня 2004 року) колективне підприємство визначено як вид підприємств в Україні; ліквідація та реорганізація яких, відповідно до ст. 34 (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) здійснюється за рішенням власника з дотриманням вимог антимонопольного законодавства, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду; підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України; при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

За приписами наведених законів розподіл між підприємствами-правонаступниками реорганізованого підприємства його майнових прав та зобов`язань оформляється розподільним актом (балансом) при виділенні чи поділі підприємства або передаточним актом (балансом) - при злитті, приєднанні чи перетворенні підприємства. Правонаступник реорганізованого підприємства отримує за передаточним балансом його зобов`язання та майно під їх забезпечення. Перелік майна, яке виділяється під забезпечення зобов`язань підприємства, визначається і затверджується вищим органом управління підприємства.

Приписами Закону України Про підприємства в Україні (в редакції до 01 січня 2004 року) колективне підприємство визначено як вид підприємств в Україні; ліквідація та реорганізація яких, відповідно до його ст. 34 (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) здійснюється за рішенням власника з дотриманням вимог антимонопольного законодавства, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду; підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим з моменту виключення його з державного реєстру України; при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Аналогічно були врегульовані питання реорганізації та ліквідації підприємств приписами ст. 31 Закону України Про колективне сільськогосподарське підприємство.

Матеріали справи не містять передаточного балансу, проте судом враховано, що стандарт доказування вірогідності доказів, на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Докази, що надані позивачем в обґрунтування тих обставин, що саме він є правонаступником КСГП ім. Горького є більш вірогідними ніж докази надані відповідачами в спростування цих обставин.

Відповідачі взагалі не заперечували даного факту під час розгляду справи.

Перетворення юридичної особи шляхом реорганізації не мало наслідком її припинення, що зокрема, вбачається зі змісту рішення від 29 лютого 2000 року загальних зборів членів КСП ім. Горького.

За наслідками реорганізації КСП ім. Горького с. Журавка Городищенського району Черкаської області у ТОВ Журавське до товариства перешли всі права реорганізованого КСП, в т.ч. і його права власності на земельні ділянки, які не підлягали паюванню.

Це право власності перейшло до ТОВ Журавське в силу закону і не припиняється, навіть якщо таке право власності товариство не зареєструвало за собою в установленому порядку.

Юридична особа, створена внаслідок перетворення КСП, вже набула право власності на землю в порядку правонаступництва. Відповідно, щодо неї має застосовуватися норма пункту 21 Перехідних положень ЗК України.

Отже, ТОВ Журавське, як правонаступник КСГП ім. Горького зберігає право власності на землі, надані КСП ім. Горького в колективну власність (крім тих, що були виділені в натурі власникам земельних часток, їх спадкоємцям, або права на які були припиненні з інших законних підстав).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету Журавської сільської ради від 16 жовтня 2001 року №52 Про передачу в натуру земельних часток (паїв) було передано в натурі земельні частки (паї) загальною площею 1294,9642 га ріллі у фізичних гектарах громадянам згідно додатку до рішення.

При цьому згідно технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) із земель КСП ім. Горького с. Журавка Городищенського району Черкаської області, кількість членів КСП, які отримали земельну частку (пай) становить 553 особи.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується вимог позивача про визнання товариства з обмеженою відповідальністю Журавське правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького с. Журавка слід зазначити наступне:

Положеннями ст. 20 ГК України та ст. 16 ЦК України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Вимога щодо встановлення (визнання) або спростування певного факту не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до юрисдикції останнього не належать повноваження щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відокремлення встановлення фактів та визнання обставин від спору, де ці факти та обставини є доказом вимог чи заперечень у цьому спорі, суперечить основним засадам господарського процесу та його формам.

Крім того, такий спосіб захисту не є ефективним, оскільки сам по собі не відновлює порушене право позивача.

Наслідком обрання неефективного способу захисту є відмова у позові, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у її постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340.

В зв`язку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю Журавське (Черкаська область, с. Журавка, вул. Леніна, буд. 22, ідентифікаційний код код 03790729), як правонаступника КСП ім. Горького с. Журавка Городищенського району Черкаської області, право власності на:

1) земельну ділянку площею 0,8212 га, кадастровий номер :02:001:0886, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

2) земельну ділянку площею 0,7866 га, кадастровий номер :02:001:0887, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

3) земельну ділянку площею 0,7333 га, кадастровий номер :02:001:0888, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

4) земельну ділянку площею 0,2110 га, кадастровий номер :02:001:0889, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

5) земельну ділянку площею 0,6475 га, кадастровий номер :02:001:0890, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

6) земельну ділянку площею 0,6489 га, кадастровий номер :02:001:0891, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

7) земельну ділянку площею 0,6757 га, кадастровий номер :02:001:0892, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

8) земельну ділянку площею 0,4469 га, кадастровий номер :02:001:0893, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

9) земельну ділянку площею 0,4658 га, кадастровий номер :02:001:0894, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

10) земельну ділянку площею 0,4659 га, кадастровий номер :02:001:0895, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

11) земельну ділянку площею 0,4844 га, кадастровий номер :02:001:0896, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

12) земельну ділянку площею 0,5600 га, кадастровий номер :02:001:0897, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

13) земельну ділянку площею 0,9539 га, кадастровий номер :02:001:0898, цільове призначення - для ведення, товарного сільськогосподарського виробництва;

14) земельну ділянку площею 0,3800 га, кадастровий номер :02:001:0899, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

15) земельну ділянку площею 0,2324 га, кадастровий номер :02:001:0900, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

16) земельну ділянку площею 0,3277 га, кадастровий, номер :02:001:0901, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,;

17) земельну ділянку площею 0,2448 га, кадастровий номер :02:001:0902, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

18) земельну ділянку площею 1,6613 га, кадастровий номер :02:001:0903, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

19) земельну ділянку площею 0,6729 га, кадастровий номер :02:001:0904, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

20) земельну ділянку площею 0,6063 га, кадастровий номер :02:001:0905, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

21) земельну ділянку площею 1,5067 га, кадастровий номер :02:001:0906, цільове призначення - для ведення, товарного сільськогосподарського виробництва;

22) земельну ділянку площею 0,4871 га, кадастровий номер :02:001:0907, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 21 листопада 2023 року.

Суддя А.В.Васянович