ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.11.2023м. СумиСправа № 920/459/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., при секретарі судового засідання Павлючок І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу № 920/459/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноблок» (вул. Володимирська, буд. 7, оф. 1, м. Київ, 01025, код 35393728)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Крук» (вул. Залізнична, буд. 50, м. Лебедин, Сумська область, 42200, код 22593940)

про стягнення 825 452,55 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Руденка А.О. (у режимі відеоконференції поза межами суду)

від відповідача - не з`явився

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 852 452,55 грн на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2021 б/н, з яких: 797 063,97 грн - сума основного боргу та 28 388,58 грн - сума пені; а також позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі - продажу, а саме не сплати коштів за отриманий товар.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2023 визначено склад суду та призначено суддю Джепу Ю.А.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 02.05.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 15.06.2023, 11:00.

03.05.2023 представником позивача заяву від 03.05.2023 б/н (вх. №1542 від 03.05.2023), у якій останній просить суд забезпечити участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 04.05.2023 задовольнено заяву представника позивача та постановлено провести судове засідання, призначене на 15.06.2023, 11:00, за участі представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноблок" від 03.05.2023 б/н (вх. № 1542 від 03.05.2023) - адвоката Руденка Андрія Олександровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС за посиланням на офіційному веб-порталі «Судова влада України» https://vkz.court.gov.ua.

30.05.2023 до суду надійшов відзив б/н від 29.05.2023 (вх.№ 426 від 30.05.2023), в якому відповідач проти задоволення позову заперечує.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Крук» (вул. Залізнична, буд. 50, м. Лебедин, Сумська область, 42200, ідентифікаційний код 22593940) звернувся до суду із заявою від 09.06.2023 б/н (вх. № 2061 від 12.06.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у якій просить суд забезпечити можливість участі представника відповідача в режимі відеоконференції та визначити Лебединський районний суд Сумської області (42200, м. Лебедин, вул. Петропавлівська, 2, e-mail: ) відповідальним за проведення відеоконференції.

Ухвалою від 12.06.2023 суд постановив задовольнити заяву представника відповідача від 09.06.2023 б/н (вх. № 2061 від 12.06.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; доручити Лебединському районному суду Сумської області (42200, м. Лебедин, вул. Петропавлівська, 2, e-mail: ) забезпечити проведення судового засідання у справі № 920/761/22, яке призначене на 15.06.2023, 11:00, у режимі відеоконференції у приміщенні Лебединського районного суду Сумської області (42200, м. Лебедин, вул. Петропавлівська, 2, e-mail: ).

14.06.2023 до суду надійшла відповідь на відзив б/н від 12.06.2023 (вх.№ 3618/23 від 14.06.2023).

15.06.2023 протокольною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву до 20.07.2023, 10:00.

Водночас, судове засідання 20.07.2023, 10:00, не відбулось, у зв`язку з тим, що, згідно Рапорту контролера ІІ категорії другого відділення охорони першого взводу охорони першого підрозділу охорони Головного управління Служби судової охорони в Сумській області сержанта Служби судової охорони під час несення служби у Господарському суді Сумської області 20.07.2023 о 08.27 від поліції було отримано повідомлення про замінування всіх торгівельних центрів, шкільних закладів та судових установ м. Суми.

Враховуючи усунення обставин, які унеможливлювали розгляд справи (після обстеження приміщення співробітниками поліції та саперами вибухонебезпечних предметів виявлено не було, про що складено Акт Господарського суду Сумської області від 24.07.2023), суд ухвалою від 24.07.2023 призначив підготовче засідання на 17.08.2023.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 17.08.2023 у справі №920/459/23 постановлено закрити підготовче провадження у справі № 920/459/23; призначити справу до судового розгляду по суті в судове засідання на 03.10.2023; провести судове засідання, призначене на 03.10.2023, 14:30, за участі представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноблок" (вул. Володимирська, буд. 7, оф. 1, м. Київ, 01025, ідентифікаційний код 35393728) - адвоката Руденка Андрія Олександровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС за посиланням на офіційному веб-порталі «Судова влада України» https://vkz.court.gov.ua.

Представником позивача подано до суду заяву від 03.10.2023 (Вх№3787 від 03.10.2023) про відмову від частини позовних вимог, в якій просить задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноблок» про відмову від позову в частині стягнення пені в розмірі 28 388,58 грн, яка нарахована за період з 02.04.2023 по 27.04.2023, та здійснювати розгляд позовної заяви щодо стягнення 797 063,97 грн боргу.

Ухвалою від 03.10.2023 відкладено розгляд справи № 920/459/23 по суті на 08.11.2023, 10:00.

У судовому засіданні 08.11.2023 був присутній представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 233 ГПК України 08.11.2023 судом ухвалено рішення у даній справі у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 08.11.2023 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

08.11.2023 після закінчення судового засідання та проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення, від представника відповідача - Чалого В.Г. надійшло клопотання (вх.№ 1174 від 08.11.2023, час отримання: 12:20) про відкладення розгляду справи по суті, яке, враховуючи несвоєчасне направлення та час отриманння його судом вже після постановлення рішення, не підлягає розгляду судом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

20.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноблок»» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крук» було укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким позивач зобов`язується передати у власність відповідача товар, а саме сою у кількості 150 тон вартістю 16 372,68 грн за тону, загальною вартістю 2 855 700 грн, а відповідач зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах договору (п. 1.1., 1.2. договору).

Згідно з п. 2.3. договору, товар поставляється автомобільним транспортом покупця за рахунок покупця.

Відповідно до п. 3.2. договору, термін оплати: 80% вартості товару передплата протягом 20 календарних днів з моменту підписання договору, 20% вартості товару після надання продавцем всіх документів, зазначених у п. 4.3. та 4.4. договору та реєстрації податкової накладної на передплату.

Згідно з п. 5.4. договору покупець зобов`язаний прийняти товар від продавця по вказаній у договорі ціні, кількості та якості, здійснити оплату за товар, виконати всі інші умови договору.

Пунктом 5.5.1. договору передбачено право продавця вимагати від покупця виконання обов`язків за даним договором.

Відповідно до п. 6.5. договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором щодо оплати товару покупець сплачує на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочки оплати.

Станом на дату звернення до суду з позовом у даній справі договір між сторонами не розірвано.

Станом на 13.09.2021 з боку відповідача було перераховано 660600 грн - частину попередньої оплати за договором, а позивачем поставлено 43,08 тонни товару на суму 820 157,04 грн.

З боку відповідача було додатково сплачено: 18.01.2022 - 10 000 грн, 16.02.2022 - 20 000 грн, 26.10.2022 - 129 557,04 грн, чим фактично повністю оплачено поставку 43,08 тонни товару.

Таким чином, сторони частково виконали умови договору, а саме виконано поставку товару на 43,08 тонни та здійснено оплату в розмірі 820 157,04 грн, залишок невиконаних зобов`язань за договором складає 106.92 тонни вартістю 2 035 542,96 грн.

20.03.2023 позивач направив на адресу відповідача повідомлення про готовність товару для передання, яку було отримано ТОВ «Крук» 01.04.2023.

ТОВ «Техноблок» повідомило ТОВ «Крук» про те, що з ТОВ «Краснопільське ХПП» укладено договір складського зберігання зерна на підставі якого 106,92 тонн сої зберігається на зерновому складі ТОВ «Краснопільське ХПП» за адресою: Сумська обл., Краснопільський р-н., смт. Краснопілля, вул. Вокзальна, буд. 60.

З урахуванням того, що ТОВ «Крук» взяло на себе зобов`язання здійснити поставку товару за договором власним транспортом та за власний рахунок, ТОВ «Техноблок» звернулось до покупця з вимогою здійснити самовивіз 106,92 тонн сої, на підставі договору протягом семи днів з дня отримання даної вимоги.

Для отримання товару представник ТОВ «Крук» при собі має мати довіреність на отримання товару за договором купівлі-продажу №б/н від 20.08.2021 укладеного з ТОВ «Техноблок» та оригінали видаткових накладних підписаних з боку ТОВ «Крук».

Представник ТОВ «Крук» за наслідком навантаження товару має передати представнику ТОВ «Техноблок» підписані з боку покупця видаткові накладні на товар, які додані до даного повідомлення.

За день до відвантаження товару ТОВ «Техноблок» просить письмово повідомити продавця шляхом надсилання повідомлення про вивіз товару на електронну адресу: для забезпечення присутності свого представника.

Вразі неповідомлення про дату вивозу товару продавець не несе відповідальності за незабезпечення доступу до зернового складу ТОВ «Краснопільське ХПП».

ТОВ «Техноблок» повідомив ТОВ «Крук» про те, що 106,92 тонн сої готові до передання покупцю згідно з укладеним договором купівлі-продажу №б/н від 20.08.2021 за адресою: Сумська обл., Краснопільський р-н., смт. Краснопілля, вул. Вокзальна, буд. 60. В свою чергу, продавець передає покупцю товаророзпорядчі документи (додатки) на товар (соя) в кількості 42,704 тонни на суму 797 063,97 грн. по договору купівлі-продажу б/н від 20.08.2021.

Відповідач отримав від продавця наступні документи на товар:

-оригінал видаткової накладної підписаної зі сторони ТОВ «Техноблок» № 15 від 07.03.2023 на отримання 21,304 тонни сої вартістю 397 636,07 грн;

- оригінал рахунку на оплату №10 від 07.03.2023 за видатковою накладною ТОВ «Техноблок» № 15 від 07.03.2023 в сумі 397 636,07 грн.

-оригінал товарно-транспортної накладної № Р15 від 07.03.2023 підписаної зі сторони ТОВ «Техноблок» на перевезення 21,304 тонни сої, пункт навантаження: Сумська обл., Краснопільський р-н., смт. Краснопілля, вул. Вокзальна, буд. 60,

ТОВ «Краснопільське ХПП».

-оригінал видаткової накладної підписаної зі сторони ТОВ «Техноблок» № 16 від 07.03.2023 на отримання 21,4 тонни сої вартістю 399 427,90 грн.

-оригінал рахунку на оплату №11 від 07.03.2023 за видатковою накладною ТОВ «Техноблок» № 16 від 07.03.2023 в сумі 399 427,90 грн.

-оригінал товарно-транспортної накладної № Р16 від 07.03.2023 підписаної зі сторони ТОВ «Техноблок» на перевезення 21,304 тонни сої, пункт навантаження: Сумська обл., Краснопільський р-н., смт. Краснопілля, вул. Вокзальна, буд. 60, ТОВ «Краснопільське ХПП».

Отже, позивачем здійснено передачу товару шляхом надання товаророзпорядчих документів.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання, або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно із статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених зазначеним Кодексом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статєю 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Частинами третьою та четвертою статті 692 ЦК України передбачено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно зі статтєю 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.664 ЦК обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст.697 ЦК договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

Відповідно до правої позиції, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19 попередня оплата - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Системне тлумачення ч.1 ст.693 ЦК, ч. 1 ст.655, ч.1 ст.664, ч.1 ст.697 ЦК свідчить, що термін "передача товару" охоплює як передачу у власність, так і передачу у користування.

Право власності на товар може переходити від продавця до покупця у момент передачі товару, до цього моменту, або після нього - відповідно до умов договору купівлі- продажу. Це випливає зі змісту ч.1 ст.655, ч.1 ст.677, ч.1 ст.697 ЦК.

З вищевказаною правовою позицією погодився Верховний Суд у складі Об`єднаної палати КГС у справі № 927/211/22.

Зокрема, Верховний Суд виснував, що оплата за товар є попередньою, якщо відповідно до договору вона має бути здійснена до моменту виконання продавцем свого обов`язку з передачі товару саме у власність, тобто до моменту переходу права власності на товар від продавця до покупця. Це випливає з визначення договору купівлі-продажу, наведеного у ч.1 ст.655 ЦК, яка встановлює обов`язок продавця передати товар саме у власність покупця.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договір купівлі продажу крім основного зобов`язання продавця передати у власність товар, а покупця - оплатити його, може передбачати низку додаткових зобов`язань, встановлювати певну послідовність вчинення дій продавцем та покупцем.

Виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання (ч.1 ст.538 ЦК).

Правилами зустрічного виконання зобов`язання, встановленими ст.538 ЦК, передбачено одночасне виконання кожною із сторін свого обов`язку.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (ч.3 ст.538 ЦК).

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок (ч.4 ст.538 ЦК).

Як було зазначено, Верховний Суд у постановах від 20.05.2019 у справі №908/523/18, від 29.01.2020 у справі №903/154/19, від 25.02.2020 у справі №922/1705/19 зазначив, що виходячи з вимог ст.538 ЦК, у разі нездійснення покупцем попередньої оплати товару, зобов`язання продавця щодо поставки товару не виникає, а нездійснення ним на свій ризик поставки товару без попередньої оплати, не надає продавцю права вимагати оплати такого товару.

Однак таке тлумачення приписів ч.3 ст.538 ЦК є помилковим, оскільки ця норма спрямована на захист інтересів насамперед постраждалої від невиконання договору сторони, яка має право (а не зобов`язана) зупинити виконання свого обов`язку або відмовитися від його виконання у разі порушення або очікуваного порушення свого зобов`язання з боку іншої сторони.

Вказівка "має право" означає, що сторона може скористатися таким додатковим захистом, але ця норма не може тлумачитися як така, що звільняє іншу сторону від виконання зобов`язання.

Верховний Суд вважає, що таке тлумачення приписів ст.538 ЦК по суті прирівнює невнесення передоплати до розірвання договору покупцем в односторонньому порядку (відмови від договору), що є неприпустимим, адже договір є дійсним. І право на його розірвання внаслідок неотримання попередньої оплати виникає саме у продавця, а не покупця.

Відповідно до наведених вище приписів чинного законодавства продавець, який не отримав попередню оплату за товар, який ще не перейшов у власність покупця, має право скористатися одним із наступних способів захисту: 1) стягнути суму попередньої оплати відповідно з умовами договору і продовжувати виконувати договір; 2) розірвати договір та вимагати компенсації збитків.

Покупець, який не здійснив попередню оплату відповідно до умов договору, є стороною, яка порушила зобов`язання. Втім, керуючись вказаним висновком Верховного Суду, суд має відмовити продавцю у стягненні попередньої оплати за товар, мотивуючи це тим, що до покупця ще не перейшло право власності на товар (не виконано поставку). Надання покупцю, який порушив умови договору, такого додаткового захисту порушує розумний баланс між захистом інтересів сторін договору, адже суд має захистити права та інтереси саме тієї сторони, щодо якої відбулося порушення договору (постраждалої сторони), а не тієї, яка порушила договір (порушника).

Відмовляючи у стягненні попередньої оплати, суд позбавляє продавця права вибору, передбаченого ЦК - наполягати на виконанні в натурі укладеного договору чи вимагати його розірвання та стягнення збитків.

Більше того, така правова позиція Верховного Суду по суті змушує продавця, зацікавленого у виконанні договору, на власний ризик здійснити виконання (поставку товару) без отримання попередньої оплати, що суперечить приписам частин 3, 4 ст. 538, частинам 3, 4 ст. 292 ЦК та умовам договору.

У ст.620 ЦК передбачені правові наслідки невиконання обов`язку передати річ, визначену індивідуальними ознаками. У разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання (ч.1 ст.620 ЦК).

Аналогічні приписи містяться у ст.665 ЦК щодо договору купівлі-продажу.

Отже, права покупця, який попередньо оплатив товар (або з якого суд стягнув суму попередньої оплати), захищені можливістю вимагати у продавця передати йому цей товар у власність.

Інше тлумачення ст.538 ЦК нівелює зміст норм щодо належного виконання зобов`язання за договором, та щодо розірвання договору (відмови від договору) в передбаченому законом та договором порядку.

У ст.193 ГК передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч.1). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом (ч.7).

Залежно від моменту, з якого договір вважається укладеним, розрізняють консенсуальні договори - вважаються укладеними з моменту, як тільки сторони досягли згоди по всіх істотних умовах договору, що має знайти відображення у формі, яка передбачена для даного виду договору; та реальні договори - є дійсними лише після вчинення на основі досягнутої згоди певної дії з передачі предмета договору (перевезення вантажу, позика, дарування).

Договір купівлі-продажу є консенсуальним договором, який вважається укладеним з моменту досягнення згоди щодо істотних умов договору, що підтверджується його підписанням сторонами. Отже, сторона, яка не здійснила попередню оплату за договором купівлі-продажу, всупереч своїм договірним обов`язкам не може вважати договір неукладеним, а обов`язки зі здійснення попередньої оплати неіснуючими.

Якщо сторона втратила інтерес до виконання договору, зокрема до придбання товару, або не вносить попередню оплату через порушення своїх обов`язків продавцем, то така сторона може скористатися правом розірвання договору. Без здійснення відповідних дій її обов`язки з внесення попередньої оплати, передбачені договором, не є припиненими або виконаними, і відповідно інша сторона може звернутися до суду для стягнення відповідних сум заборгованості за договором в примусовому порядку.

Вказана правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.08.2023 у справі № 927/211/22, а також у постанові від 22.08.2023 у справі № 920/845/22.

З огляду на вищезазначені позиції Верховного Суду суд не покладає в основу висновків у даній справі № 920/459/23 посилання відповідача на те, що у випадку нездійснення покупцем попередньої оплати товару, зобов`язання продавця щодо поставки товару не виникає й, відповідно, не виникає права вимагати оплати товару (ст. 538 ЦК України).

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог і зазначає, що позивач виконав умови діючого договору поставки товару: повідомив відповідача про готовність товару до передачі за встановленою договором адресою у порядку самовивозу, відповідачем було отримано оригінали видаткових накладних, рахунків на оплату та ТТН, надісланих позивачем, а тому останній має право на стягнення з відповідача 797 063, 97 грн за договором купівлі - продажу б/н від 20.08.2021.

При цьому, підлягає закриттю провадження у справі № 920/459/23 в частині стягнення 28 388,58 грн (двадцять вісім тисяч триста вісімдесят вісім гривень п`ятдесят вісім копійок) пені у зв`язку із відмовою позивача від позову у цій частині й прийняття її судом.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, судовий збір в сумі 11 955, 96 грн підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Представником позивача до закінчення судових дебатів в порядку, що визначений ч.8 ст. 129 ГПК України, зазначено про надання протягом п`яти днів після ухвалення рішення доказів понесення витрат на правову допомогу, тому їх розподіл судом не здійснюється під час постановлення цього рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 123, 129, 130, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 920/459/23 в частині стягнення 28 388,58 грн (двадцять вісім тисяч триста вісімдесят вісім гривень п`ятдесят вісім копійок) пені у зв`язку із відмовою позивача від позову у цій частині й прийняття її судом.

2. В іншій частині позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крук» (вул. Залізнична, буд. 50, м. Лебедин, Сумська область, 42200, ідентифікаційний код 22593940) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноблок» (вул. Володимирська, буд. 7, оф. 1, м. Київ, 01025, ідентифікаційний код 35393728) заборгованість в розмірі 797 063,97 грн (сімсот дев`яносто сім тисяч шістдесят три гривні дев`яносто сім копійок) та відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 11 955,96 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень дев`яносто шість копійок).

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 20.11.2023.

Суддя Ю.А. Джепа