СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 913/720/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Істоміна О.А. , суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.,

та представників учасників справи:

від Компанії Індумет С.А. Лазебний Д.В.( адвокат);

від інших учасників справи не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у

приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Маргіт Холдінгс Лімітед (Margit Holdings Limited), (вх. №1607 Л/З) на ухвалу господарського суду Луганської області від 17.07.2023р. у справі №913/720/20 (суддя Фонова О.С.)

за заявою Компанії Індумет С.А., Люксембург Гранд Душі Люксембургу,

до боржника Публічного акціонерного товариства Алчевський коксохімічний

завод, м.Сєвєродонецьк Луганської області,

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Луганської області перебуває справа №913/720/20 за заявою ініціюючого кредитора Компанії Індумет С.А. (INDUMETS.A., далі-Компанія ІСА) про банкрутство Публічного акціонерного товариства Алчевський коксохімічний завод (далі- ПАТ АКХЗ).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 17.07.2023 у справі №913/720/20 відмовлено:

- у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Глеваського В.В. від 15.05.2023 №б/н про залучення до участі у справі №913/720/20 Корпорацію Індустріальна спілка Донбасу;

- у задоволенні клопотання ліквідатора ПАТ АКХЗ арбітражного керуючого Марченка Р.В. від 20.04.2023 №01-32/100162 про затвердження плану санації ПАТ АКХЗ та введення судової процедури санації у справі №913/720/20;

- у задоволенні клопотання представника кредитора Компанії Маргіт Холдінгс Лімітед (далі- Компанія МХЛ) адвоката Колесника О.І. від 20.04.2023 №б/н про затвердження фонду авансування грошової винагороди та відшкодування витрат у справі №913/720/20 про банкрутство ПАТ АКХЗ.

Крім того, ухвалою суду звіт арбітражного керуючого Марченка Р.В. про нарахування та виплату грошової винагороди у розмірі 3286930,71 грн, здійснення та відшкодування витрат у розмірі 4693221,86 грн за підсумками процедури ліквідації ПАТ АКХЗ у справі №913/720/20 затверджено частково, а саме:

- щодо основної винагороди в сумі 414191,73 грн;

- щодо додаткової винагороди в сумі 665265,28 грн;

- щодо відшкодування витрат ліквідатора в сумі 4109303,96 грн.

Компанія МХЛ з ухвалою суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 17.07.2023р. у справі №917/720/20 в частині відмови у задоволенні клопотання ліквідатора ПАТ АКХЗ арбітражного керуючого Марченка Р.В. від 20.04.2023 №01-32/100162 про затвердження плану санації ПАТ АКХЗ та введення судової процедури санації у справі №913/720/20, постановити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вказане клопотання, затвердити план санації та ввести процедуру санації у даній справі.

- скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 17.07.2023р. у справі №917/720/20 в частині відмови у затвердженні звіту арбітражного керуючого Марченка Р.В. про нарахування та виплату грошової винагороди у розмірі 3286930,71 грн, постановити в цій частині нове рішення, яким затвердити звіт арбітражного керуючого Марченка Р.В. про нарахування та виплату грошової винагороди у розмірі 3 286 930, 71 грн;

- скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 17.07.2023р. у справі №917/720/20 в частині відмови у задоволенні клопотання представника кредитора Компанії МХЛ адвоката Колесника О.І. від 20.04.2023 №б/н про затвердження фонду авансування грошової винагороди та відшкодування витрат у справі №913/720/20, постановити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вказане клопотання та затвердити фонд авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у справі №913/720/20.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на наступне:

суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що план санації не містить чіткого строку його виконання та реальних, досяжних заходів відновлення платоспроможності боржника та погашення вимог всіх кредиторів, оскільки планом санації чітко зазначено, що погашення вимог кредиторів 1-3-х черг планується в строки, визначені розділом "погашення вимог кредиторів" за рахунок коштів, які отримані в результаті санаційних заходів, а якщо цих коштів буде не достатньо, відповідні погашення здійснюються за рахунок грошових коштів Інвестора, а погашення вимог 4-ї черги планується після отримання фактичного доступу до нерухомого майна;

суд першої інстанції припустився порушень ч. 2 ст 30 Кодексу України з процедури банкрутства (далі КУзПБ), дійшовши висновку про часткове затвердження звіту арбітражного керуючого Марченка Р.В. про нарахування та виплату грошової винагороди у розмірі 3 286 930,71 грн., оскільки розмір основної грошової винагороди ліквідатора ПАТ «АКЗ» повинен визначатися у розмірі середньомісячної і заробітної плати керівника боржника ПАТ «АКЗ» в розмірі 122 І351,76 гривень;

суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання Компанії МХЛ від 20.04.2023 №б/н про затвердження фонду авансування грошової винагороди та відшкодування витрат у справі №913/720/20 про банкрутство ПАТ «АКХЗ», оскільки правомірним є формування Фонду за рахунок коштів ліквідаційної маси (коштів належних до виплати кредиторам), адже з метою дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого, кошти, отримані кредиторами за рахунок ліквідаційної маси, будуть направлені на оплату основної винагороди ліквідатора.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2023р., зокрема, відкрито провадження за апеляційною скаргою Компанії МХЛ на ухвалу господарського суду Луганської області від 17.07.2023р. у справі №913/720/20, розгляд справи призначено на 25.09.2023р., проте в судовому засіданні оголошено перерву до 27.09.2023 року з технічних причин.

У судовому засіданні представник Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Індумет Лімітед» підтримав доводи апеляційної скарги Компанії МХЛ, вважав ухвалу суду першої інстанції незаконною та просив її скасувати, а вимоги апеляційної скарги-задовільнити.

Представники Компанії МХЛ та Компанії Індумет Лімітед у судове засідання не з`явились, у поданих через канцелярію суду клопотаннях просили відкласти розгляд апеляційної скарги на іншу дату.

У задоволенні зазначених клопотань було відмовлено через недоведення поважності причин неявки представників в судове засідання, ухвала з цього приводу занесена до протоколу судового засідання.

Інші учасники справи (арбітражний керуючий ліквідатор банкрута Марченко Р.В., кредитори ТОВ «Імпел Гріффін Груп», Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головне управління ДПС у Луганській області) у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судове засідання 25.10.2023р. з`явився представник Компанії ІСА, який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовільнити вимоги апеляційної скарги.

Від представників Компанії МХЛ та Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Індумет Лімітед» надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки представників у судове засідання.

Ухвалою колегії суддів, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ст. 202 ГПК України відмовлено у задоволенні означених клопотань, оскільки поважності причин неявки представників в судове засіданні не доведено.

Інші учасники справи (арбітражний керуючий ліквідатор банкрута Марченко Р.В., кредитори ТОВ «Імпел Гріффін Груп», Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головне управління ДПС у Луганській області) у судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, тому колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, оскільки вони не скористались своїм правом, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Луганської області від 15 січня 2021 року відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ«АКЗ» (вул. Вілєсова, буд.20А, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 00190816), визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора Компанії С.А. у сумі основного боргу 2,56 грн та у сумі 21020,00 грн сплаченого судового збору, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.04.2021 визнані:

- додаткові грошові вимоги до боржника Компанії ІСА в сумі 16 389 438 247,02 грн - основна заборгованість та 4 540,00 грн - судовий збір;

- грошові вимоги Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Індумет Лімітед» в сумі 9 531 238 404,10 грн - основна заборгованість та 4 540,00 грн - судовий збір;

- грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпел Гріффін Груп» в сумі 712 736,78 грн - основна заборгованість, 10 469,27 грн - пеня та 4 540,00 грн судовий збір;

- грошові вимоги Компанії Маргіт Холдінгс Лімітед в сумі 15 136317912,51 грн основна заборгованість та 4 540,00 грн - судовий збір;

- грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області в сумі 28 369 709,44 грн - основна заборгованість та 4 540,00 грн - судовий збір;

-грошові вимоги Головного управління ДПС у Луганській області в сумі 26 986,81 грн

-основна заборгованість та 4 540,00 грн - судовий збір;

- вимоги Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Індумет Лімітед» в сумі 1 355 597 720,72 грн як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Зазначену ухвалу переглянуто за нововиявленими обставинами та ухвалою суду від 15.02.2023 Господарського суду Луганської області її змінено в частині грошових вимог ТОВ «Імпел Гріффін Груп», з визнанням їх в розмірі 497 396,80 грн основної заборгованості та 4 540,00 грн судового збору.

Постановою того ж суду від 09.07.2021 припинено процедуру розпорядження майном боржника, визнано ПАТ АКЗ банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Марченка Р.В.

В подальшому судом було визнано грошові вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до ПАТ «АКЗ» у вигляді капіталізованих платежів на загальну суму 22 345 794,70 грн - вимоги із зобов`язань, що виникли за заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів та суму судового збору - 4 540,00 грн; грошові вимоги Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області до боржника ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» -в сумі 4 541 619,42 грн основної заборгованості; грошові вимоги Головного управління ДПС у Луганській області до боржника ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» в сумі 19 942,20 грн. основної заборгованості та 4 540,00 грн. судового збору, зобов`язано ліквідатора вжити заходів щодо завершення ліквідаційної процедури щодо складання звіту та ліквідаційного балансу і надання суду документів відповідно до приписів ст.65 Кодексу України з процедур банкрутства.

Рішенням комітету кредиторів ПАТ «АКХЗ» від 02.03.2022 затверджено звіт ліквідатора Марченка Р.В. про свою діяльність у справі №913/720/20 та про нарахування винагороди та відшкодування понесених витрат у справі, погоджено укладений Договір № 21- 15/07/0800 від 15.07.2021 про надання юридичних послуг між ПАТ «АКХЗ» в особі ліквідатора Марченка Р.В. та ФОП Білекою М.А. (т.14, а.с.63-70).

Рішенням комітету кредиторів ПАТ «АКХЗ» від 22.07.2022 затверджено звіт ліквідатора Марченка Р.В. про свою діяльність у справі №913/720/20 та про нарахування винагороди та відшкодування понесених витрат у справі, погоджено укладення Додаткової угоди № 1 від 22.07.2022 до Договору про надання юридичних послуг від 18.10.2021 між арбітражним керуючим Марченком Р.В. та ФОП Куликом О.І. на суму 118500,00 грн, погоджено укладення Додаткової угоди № 1 від 22.07.2022 до Договору про надання інформаційно-консультаційних послуг від 01.12.2021 між арбітражним керуючим Марченком Р.В. та ФОП Орєщенко Н.П. на суму 59500,00 грн, погоджено відшкодування витрат арбітражного керуючого Марченка Р.В. на оренду офісного приміщення згідно з Договором оренди офісного приміщення від 01.07.2022 для виконання повноважень ліквідатора ПАТ «АКХЗ» у розмірі від загальної вартості орендної плати за період, починаючи з 11.07.2022 (т.14, а.с.55-62).

Рішенням комітету кредиторів ПАТ «АКХЗ» від 24.01.2023 затверджено звіт ліквідатора Марченка Р.В. про свою діяльність у справі №913/720/20 та про нарахування винагороди та відшкодування понесених витрат у справі, погоджено укладення ліквідатором ПАТ «АКХЗ» договору з ФОП Горбатюк для проведення перевірки (дослідження) щодо наявності/відсутності зв`язків між кредиторами у справі №913/720/20 та російською федерацією, погоджено укладення ліквідатором ПАТ «АКХЗ» Додаткової угоди № 2 до Договору про надання юридичних послуг від 18.10.2021 з ФОП Куликом О.І. для надання юридичних послуг з оскарження в касаційному порядку вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області у справі №913/720/20, погоджено укладення ліквідатором ПАТ «АКХЗ» договору з ФОП Трохимчуком О.І. для проведення робіт з визначення можливості притягнення до солідарної відповідальності засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, які мали право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мали змогу іншим чином визначати його дії (т.14, а.с.49-54).

Рішенням комітету кредиторів ПАТ «АКХЗ» від 24.02.2023 (Компанія МХЛ в особі адвоката Колесника О.І., якій належить 15136317 голосів), затверджено звіт ліквідатора Марченка Р.В. про свою діяльність у справі №913/720/20, створено фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого Марченка Р.В. за виконання повноважень ліквідатора у справі №913/720/20, встановлено порядок його формування за рахунок коштів, наявних на ліквідаційному рахунку ПАТ «АКХЗ» у розмірі до 6100000,00 грн, встановлено розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого Марченка Р.В. за виконання повноважень ліквідатора у справі № 913/720/20 у розмірі 122351,76 грн за кожен місяць виконання повноважень, погоджено укладений ліквідатором ПАТ «АКХЗ» договір з ФОП Терещуком А.С. з надання послуг з підготовки плану санації ПАТ «АКХЗ» на загальну суму 350000,00 грн.

Рішенням комітету кредиторів ПАТ «АКХЗ» від 24.03.2023 затверджено звіт ліквідатора Марченка Р.В. про свою діяльність у справі №913/720/20 та про нарахування винагороди та відшкодування понесених витрат у справі №913/720/20 про банкрутство ПАТ «АКХЗ»; погоджено укладення ліквідатором ПАТ «АКХЗ» договору з ТОВ «Консалтингова Фірма «Острів» про надання послуг з незалежної оцінки розміру реальних збитків від втрати майна, що знаходиться за адресою: 94223, Україна, Луганськ область, м. Алчевськ, вул. Червоних партизанів, 1 і належить на праві приватної власності ПАТ «АКХЗ», а також упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку на суму 2000000,00 грн; погоджено здійснення оплати послуг за цим договором на умовах попередньої оплати.

Рішенням зборів кредиторів ПАТ «АКХЗ» від 20.04.2023 за участю кредиторів з правом вирішального голосу ( Компанія МХЛ, ПКОВ «Індумет Лімітед», Компанія ІСА схвалено запропонований арбітражним керуючим Марченком Р.В. план санації ПАТ «АКХЗ» від 20.04.2023 та затверджено його кандидатуру для здійснення повноважень керуючого санацією ПАТ «АКХЗ», встановлено розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого Марченка Р.В. за виконання ним повноважень керуючого санацією ПАТ «АКХЗ» у справі №913/720/20 у розмірі 122351,76 грн за кожен місяць виконання повноважень та доручено йому звернутися до Господарського суду Луганської області з клопотанням про введення процедури санації ПАТ «АКХЗ» у справі № 913/720/20 та надати суду план санації з протоколами голосування. (т.12, а.с. 111-162).

Предметом апеляційного перегляду є ухвала господарського суду від 17.07.2023 лише в частині відмови у затвердженні плану санації, фонду авансування грошової винагороди та відшкодування витрат у справі №913/720/20 та часткового (в частині відмови ) задоволення звіту арбітражного керуючого Марченка Р.В. про нарахування та виплату грошової винагороди.

Щодо клопотання про затвердження плану санації ПАТ АКХЗ та введення судової процедури санації у справі №913/720/20.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції послався на відсутність чіткого строку виконання плану санації, що не може ставитися у залежність від можливості (доцільності) відновлення виробництва та запуску виробничих потужностей боржника, щодо яких не відомий стан та наявність на момент розробки плану санації.

Крім того, суд зазначив про відсутність в плані санації реальних та досяжних заходів

відновлення платоспроможності боржника та погашення вимог всіх кредиторів, умови виконання якого ставляться у залежність від обставин, які ще не настали та які не можна спрогнозувати, що унеможливлює висновок про можливість виконання плану санації в цілому.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що їх не спростовують, виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст.58 Кодексу України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ) за клопотанням зборів кредиторів або ліквідатора господарський суд може прийняти рішення про введення процедури санації і після визнання боржника банкрутом, за умови наявності схваленого зборами кредиторів плану санації. Розгляд кредиторами плану санації здійснюється відповідно до статті 52 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.52 КУзПБ, господарський суд постановляє ухвалу про затвердження плану санації боржника, якщо: план санації схвалений всіма класами конкурсних кредиторів, розмір та/або порядок задоволення вимог яких змінені планом санації порівняно з умовами, які були б застосовані у разі введення процедури ліквідації; план санації схвалений класом забезпечених кредиторів; розмір задоволених вимог кредиторів, які проголосували проти схвалення плану санації, не буде меншим у процедурі санації, ніж розмір вимог, який був би задоволений у разі введення процедури ліквідації.

Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні плану санації у разі, якщо план санації не відповідає вимогам законодавства.

За змістом ч.1 ст. 50 КУзПБ, санація є системою заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство для запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

За змістом ч.1 ст.51 КУзПБ у плані санації обов`язково зазначається розмір вимог кожного класу кредиторів, які були б задоволені у разі введення процедури ліквідації боржника.

План санації може бути змінений у порядку, встановленому для його затвердження.

План санації має містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника. План санації має передбачати строк відновлення платоспроможності боржника.

Платоспроможність вважається відновленою за умови погашення вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів.

План санації обов`язково повинен передбачати забезпечення погашення заборгованості боржника з виплати заробітної плати.

Отже, план санації має містити ряд істотних умов, які підлягають юридичній та економічній оцінці на предмет досягнення основної мети процедури санації відновлення платоспроможності боржника шляхом погашення грошових вимог всіх кредиторів внаслідок реалізації плану санації.

За змістом наданого до суду плану санації стверджується, що його метою є відновлення платоспроможності ПАТ «АКЗ» шляхом забезпечення максимального погашення вимог кредиторів та відновлення роботи виробничих потужностей заводу.

При цьому констатовано:

- внаслідок часткової окупації території України в 2014 році, яка включала також місцезнаходження виробничих потужностей ПАТ «АКЗ», поставки продукції погіршилися, а починаючи з грудня 2017 року підприємство було захоплено невідомими особами, тому взагалі не виконує свої економічні завдання, будь-яке управління припинено, Наглядова рада не займається та не опікується підприємством, доступ до єдиного майнового комплексу ПАТ «АКЗ» є неможливим;

- з огляду на воєнні дії не відомо в якому стані знаходяться виробничі потужності, чи є можливість їх відновити (в разі потенційного пошкодження) та зрештою яка ймовірна вартість такого відновлення та його доцільність;

- остання наявна фінансова звітність ПАТ «АКЗ» подавалася до контролюючих органів за 2018 рік, отже, здійснити аналіз фінансової, господарської, інвестиційної діяльності боржника, його становища на ринках за період після 31.12.2018 року неможливо;

- оцінка фінансового стану підприємства здійснювалась на підставі останньої наявної звітності товариства, зокрема, Балансу (Форма № 1) станом на 31.12.2018 та Звіту про фінансові результати (Форма № 2) за 2018 рік;

- через відсутність звітності ПАТ «АКЗ» з 2019 року, здійснити аналіз необоротних активів товариства, визначити структуру довгострокових та поточних фінансових інвестицій після 31.12.2018 не вбачається можливим;

- повний перелік рухомого майна, яке обліковується на балансі ПАТ «АКЗ», з характеристикою за фінансово-бухгалтерськими і технічними показниками встановити не можливо через відсутність передання відповідних документів та інформації розпоряднику майна та ліквідатору ПАТ «АКЗ», фактичне місцезнаходження належних боржнику 118 вагонів та 68 автомобілів наразі не встановлено, на праві власності ПАТ «АКЗ» належить торгівельна марка «Алчевськкокс»;

- на дату підготовки плану санації доступ до об`єктів нерухомого майна, які за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать на праві власності ПАТ «АКЗ» є неможливим через окупацію території, на якій це нерухоме майно знаходиться, країною-агресором російською федерацією.

У якості заходів відновлення платоспроможності план передбачає коригування Реєстру вимог кредиторів шляхом виключення вимог першої та другої черг Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області щодо капіталізації платежів у випадку ліквідації страхувальника, оскільки планується відновлення платоспроможності ПАТ «АКЗ».

Після зазначених змін планом встановлено наступні заходи відновлення платоспроможності ПАТ «АКЗ» та задоволення вимог кредиторів.

1) Перша черга задоволення вимог кредиторів: строк погашення до 01.06.2023 у розмірі 57340,00 грн (100%). Джерела погашення: грошові кошти отримані в результаті реалізації заходів, передбачених планом санації або за рахунок грошових коштів інвестора.

2) Друга черга задоволення вимог кредиторів: строк погашення до 01.07.2023 у розмірі 26986,81 грн (100%). Джерела погашення: грошові кошти отримані в результаті реалізації заходів, передбачених планом санації або за рахунок грошових коштів інвестора.

3) Третя черга задоволення вимог кредиторів: строк погашення до 01.08.2023 у розмірі 19942,20 грн (100%). Джерела погашення: грошові кошти отримані в результаті реалізації заходів, передбачених планом санації або за рахунок грошових коштів інвестора.

4) Четверта черга задоволення вимог кредиторів: протягом 60 діб з моменту отримання грошових коштів від Інвестора, які сплачуються за додаткову емісію акцій, але на раніше звільнення тимчасово окупованих територій та відновлення контролю органів державної влади України. В розмірі, який визначено в розділі V Плану санації. Грошові кошти, отримані від Інвестора, сплачені за додаткову емісію акцій.

5) Заставні вимоги: протягом 30 діб з моменту отримання грошових коштів від Інвестора, які сплачуються за додаткову емісію акцій, але на раніше звільнення тимчасово окупованих територій та відновлення контролю органів державної влади України. В розмірі, який визначено в розділі V Плану санації. Грошові кошти, отримані від Інвестора, сплачені за додаткову емісію акцій.

Судом апеляційної інстанції при дослідженні плану санації встановлено, що визначення такого порядку розрахунків як «погашення вимог 4-ї черги кредиторів планується після фактичного доступу до нерухомого майна ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» та в разі можливості (доцільності) відновлення збільшення статутного капіталу боржника шляхом переведення грошових зобов`язань в акції товариства через розміщення акцій додаткової емісії існуючої номінальної вартості заздалегідь визначеному колу осіб (Інвестору)» не відповідає вищенаведеним положенням діючого законодавства, а затвердження плану в такій редакції не надає кредиторам можливості звернутися до суду з вимогами щодо припинення процедури санації в разі його невиконання боржником, оскільки фактично питання про його невиконання має настати лише після спливу невизначеного конкретного строку в разі непогашення вимог кредиторів.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності наданого плану санації вимогам ч.1 ст.51 КУЗБ через відсутність чіткого строку його виконання та відсутність реальних та досяжних заходів відновлення платоспроможності боржника та погашення вимог всіх кредиторів, умови виконання якого ставляться у залежність від обставин, які ще не настали та які не можна спрогнозувати.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційній інстанції, оскільки основні переваги такого плану базуються на автоматичній втраті права одного з кредиторів внаслідок зміни стадії процедури банкрутства боржника, а будь-яких дієвих заходів щодо відновлення його платоспроможності (зокрема, конкретних інвестицій)- цей план не містить.

Щодо зазначення в плані санаційних заходів, що не повязані з відновленням доступу до майна боржника на окупованій території, а саме-пошук та продаж майна на підконтрольній державі Україна території, стягнення дебіторської заборгованості, то зазначені заходи має здійснювати ліквідатор і на стадії ліквідації.

Також судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що через втрату контролю за всім власним майном, відсутність бухгалтерської, звітної та дозвільної та договірної документації задовго до складення плану санації, неможливості встановити стан майна банкрута - викликає сумнів у можливості його виконання в частині погашення вимог кредиторів будь-якої черги.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що клопотання арбітражного керуючого-ліквідатора ПАТ «АКЗ» про затвердження плану санації ПАТ «АКХЗ» та введення судової процедури санації у справі - задоволенню не підлягає.

Щодо затвердження звіту арбітражного керуючого Марченка Р.В. за період з 09.07.2021 по 20.04.2023 про нарахування та виплату грошової винагороди у розмірі 3 286 930, 71грн, судова колегія зазначає наступне.

Задовольняючи відповідний звіт частково -в розмірі 414191,73 грн- суд першої інстанції виходив з розміру, передбаченого ч. 2 ст. 30 КУзПБ, а саме трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів, одержаних боржником юридичною особою у результаті господарської діяльності або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває у заставі.

Не беручи до уваги запропонований у звіті розмір винагороди відповідно до середньомісячної заробітної плати керівника боржника ПАТ «АКЗ» в розмірі 122 І351,76 грн, суд першої інстанції послався на відсутність довідки про середньомісячну заробітну плату керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, а надані дані щодо середньої заробітної плати керівника стосуються початку 2018 року, тобто за три роки, що передували відкриттю справи про банкрутство.

Судом встановлено наступні обставини:

-починаючи з лютого 2018 року по 15.01.2021 (дати відкриття провадження у справі № 913/720/20), звітів про нараховану та сплачену заробітну плату керівнику ПАТ «АКХЗ» до податкових органів не подавалося;

- укладений на підставі рішення Наглядової ради у формі Протоколу № 2/2016 від 23.03.2016 контракт між керівником Крисоносом В.В. та ПАТ «АКЗ» припинений з 23.03.2019 за заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02.10.2019 у справі № 242/4783/19 ;

- відсутність визначення за ухвалою господарського суду від 15.01.2023 та постановою господарського суду від 09.07.2021 у цій справі розміру основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора боржника.

Оскаржуючи ухвалу в цій частині, апелянт стверджував про помилковість тлумачення судом першої інстанції, що розмір середньомісячної заробітної плати визначається виключно за рік до порушення справи про банкрутство. На думку заявника апеляційної скарги, в даному випадку ця норма повинна тлумачитися наступним чином: розмір середньомісячної заробітної плати керівника боржника визначається за останні 12 місяців його роботи в незалежності від часу, який минув з моменту його звільнення та до порушення провадження в справі про банкрутство.

Судова колегія вважає зазначений висновок суду першої інстанції обґрунтованим за наступних підстав.

Відповідно до статті 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

З матеріалів справи вбачається, що 24.02.2023 комітетом кредиторів встановлено розмір основної грошової винагороди арбітражному керуючому Марченку Р.В. за виконання повноважень ліквідатора у справі №913/720/20 у розмірі 122351,76 грн за кожен місяць виконання повноважень. При цьому, середньомісячна заробітна плата керівника боржника визначалася на підставі останніх відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам ПАТ «АКХЗ», які були подані боржником до податкових органів з лютого 2017 року по січень 2018 року, яка за цей період склала 122351,76 грн.

Перевіривши здійснений судом розрахунок розміру основної винагороди арбітражного керуючого, судова колегія погоджується, що він відповідає приписам ч. 2 ст. 30 КУзПБ та його загальний розмір за період з 09.07.2021 по 20.04.2023 становить 414191,73 грн.

Доводи апеляційної скарги про необхідність визначення розміру середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні 12 місяців його роботи, в незалежності від часу, який минув з моменту його звільнення та до порушення провадження в справі про банкрутство, ґрунтуються на довільному тлумаченні апелянтом вимог ч. 2 ст. 30 КУзПБ, та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім того, за змістом встановлених у справі обставин, через втрату контролю за всім власним майном, відсутність бухгалтерської, звітної та дозвільної та договірної документації задовго до моменту відкриття провадження справи про банкрутство, неможливо встановити стан майна банкрута, отже доводи апелянта щодо необхідності визначення розміру основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора - в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника не є обґрунтованим.

Наведене свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині,

При цьому судова колегія не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо додаткової винагороди арбітражному керуючому в розмірі 665265,28 грн та відшкодування витрат у розмірі 4693221,86 грн за підсумками процедури ліквідації ПАТ «АКХЗ», оскільки в цій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується.

Щодо доводів апеляційної скарги про скасування ухвали господарського суду Луганської області від 17.07.2023р. у справі №917/720/20 в частині відмови у задоволенні клопотанні представника кредитора Компанії Маргіт Холдінгс Лімітед від 20.04.2023 про затвердження фонду авансування грошової винагороди та відшкодування витрат у справі №913/720/20, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно абз.6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ, сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Відповідно до абз.7 ч. 2 ст. 30 КУзПБ у разі, якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Також, ч. 5 ст. 30 КУзПБ передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Таким чином, сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Відповідно до ч.3 ст.61 КУзПБ під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов`язаний використовувати лише один (ліквідаційний) рахунок боржника в банківській установі. Залишки коштів на інших рахунках перераховуються на ліквідаційний рахунок боржника. У разі якщо кредитором боржника є нерезидент України, ліквідатор має право використовувати для розрахунків з таким кредитором валютний рахунок боржника в банківській установі. Кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого- здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Оплата витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, здійснюється у такому порядку:

у першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора;

у другу чергу виконуються зобов`язання перед особами, які після відкриття провадження у справі про банкрутство боржника надавали кредитування, поставляли сировину, комплектуючі з відстроченням платежу.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, що є предметом забезпечення, відшкодовуються витрати, пов`язані з утриманням, збереженням та визначенням вартості такого майна. Склад та розмір таких витрат підлягають погодженню забезпеченим кредитором. Кошти, що залишилися після здійснення зазначених виплат, використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечують таке майно.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 133 КУзПБ, для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.

Витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажом цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у певно визначеному нормою закону порядку, вимоги кожної наступної черги задовольняються за рахунок коштів від продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги.

Не задоволені за рахунок реалізації предмета застави вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна, задовольняються у другу чергу.

Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено господарським судом, рішенням комітету кредиторів у складі одного кредитора Маргіт Холдінгс Лімітед (вимоги 4-ї черги), яке оформлено протоколом засідання комітету кредиторів ПАТ «АКХЗ» №24/02/23-КК від 24.02.2023, було вирішено створити фонд авансування грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора, а також встановлений порядок формування цього фонду на рахунку арбітражного керуючого Марченка Р.В. за рахунок коштів, наявних на ліквідаційному рахунку ПАТ «АКХЗ» у розмірі до 6100000,00 грн.

Так, дійсно арбітражний керуючий здійснює свою роботу на платній основі та безоплатна праця законодавством не передбачена, проте, КУзПБ передбачає випадки, за яких умов та за рахунок яких коштів здійснюється оплата праці арбітражного керуючого.

Проте, принцип оплатності діяльності арбітражного керуючого та встановлене законом право ліквідатора отримувати винагороду щомісячно, зобов`язують кредиторів, як замовників (споживачів) послуг ліквідатора, забезпечити ліквідаторові виплату винагороди. Для забезпечення цього законом передбачено можливість кредиторів утворити відповідний грошовий фонд та визначити умови його використання. неприйняття рішення кредиторами про утворення фонду не звільняє їх від обов`язку платити ліквідатору за його діяльність та виконану роботу.

Виходячи з аналізу наведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/32824/15, ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Разом з тим, звертаючись з клопотання про затвердження фонду авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок грошових коштів боржника, кредитором Компанією МХЛ не враховано, що вказані грошові кошти повинні бути першочергово віднесені в рахунок погашення кредиторів згідно черговості, і такий рахунок боржника не може бути використаний у якості створення відповідного фонду для авансування грошової винагороди ліквідатора, який можливо було б створити тільки у разі наявності залишку після погашення вимог кредиторів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині також не базуються на вимогах закону, є припущеннями скаржника та визнаються судовою колегією необґрунтованими.

З огляду на викладене колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відхилення клопотання Компанії Маргіт Холдінгс Лімітед про затвердження фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Інших доводів на спростування означеного апеляційна скарга не містить.

За таких підстав, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи означену ухвалу, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, ухвала господарського суду Луганської області від 17.07.2023р. у справі №913/720/20 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають віднесенню на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маргіт Холдінгс Лімітед (Margit Holdings Limited), (вх. №1607 Л/З) на ухвалу господарського суду Луганської області від 17.07.2023р. у справі №913/720/20 (суддя Фонова О.С.) - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 17.07.2023р. у справі №913/720/20 - залишити без змін.

Судові витрат, понесені у суді апеляційної інстанції покласти на Маргіт Холдінгс Лімітед (Margit Holdings Limited)

Постанова набирає сили з дня її прийняття та відповідно до ч.3 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено та підписано 10.11.2023

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков