РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.11.2023Справа № 910/13986/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ"

до Фізичної особи-підприємця Руденко Оксани Валентинівни

про стягнення 1 435,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця Руденко Оксани Валентинівни з вимогою про стягнення заборгованості у сумі 1 435, 00 грн. за надані послуги за договором № 22/09/21РФ від 22.09.2021 року.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.09.2023 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк для реалізації сторонами процесуальних прав.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 11.09.2023 було надіслано відповідачу на адресу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань поштовим відправленням № 947, яке повернено до суду із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", будь-яких заяв про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.09.2021 між позивачем (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс) (підприємством) та відповідачем (користувачем) укладено договір про надання у користування місця для розміщення рекламної вивіски на фасаді будинку та прибудинковій території № 22/09/21РФ, відповідно до умов якого підприємство надає користувачу у платне користування місця для розміщення рекламної вивіски на фасаді будинку та прибудинковій території по вул. Академіка Вільямса, 9, корп. 3, а користувач сплачує вартість користуванням місцем на умовах цього договору.

Згідно умов п. 4.3 договору розмір щомісячної плати за цим договором встановлюється у додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору. Плата перераховується користувачем на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 6.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021. Якщо жодна із сторін за 30 днів до закінчення дії цього Договору не повідомить іншу сторону про припинення договору, він вважається щороку продовженим на той самий термін на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не подано.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що за період з 01.10.2021 по 30.06.2023 у відповідача наявна заборгованість за надані послуги у розмірі 1 435 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно пояснень позивача, викладених у позовній заяві, на виконання умов договору у період з 01.10.2021 по 30.06.2023 позивачем було надано відповідачу послуги за договором вартістю 1 435 грн. Доказів спростування надання послуг за договором або їх надання у іншому розмірі суду не надано.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату за вищевказаний період та направлено електронною поштою.

Всупереч ст. 74 ГПК відповідачем на подано суду доказів здійснення ним оплат за договором за спірний період.

Враховуючи, що відповідачем доказів здійснення оплати послуг за спірним договором за період з 01.10.2021 по 30.06.2023 суду не надано, то вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1 435 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для сплати спірної суми коштів не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Руденко Оксани Валентинівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" (03191, місто Київ, вулиця Ломоносова, будинок 58-А, код 30303467) 1 435 (одну тисячу чотириста тридцять п`ять) грн. основного боргу, 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак