РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2023Справа № 910/13873/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 55 691,21 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення 55 691,21 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2522-20-00084 від 21.09.2020, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу «Citroen Jumpy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Еталон", позивачем заявлено до відповідача позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 55 691,21 грн.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не надав. Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 05.09.2023, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 518 - 13.09.2023.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.09.2020 між ТОВ «Агаріс Міко Центр» (страхувальник) та Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті (далі - договір), предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим ТЗ та ДО - страхування наземного транспортного засобу (далі - КАСКО) (п.п. 1.1.1. п.1 договору); відшкодуванням страхувальником шкоди, заподіяної майну третіх осіб застрахованим ТЗ - добровільне страхування цивільно-правової відповідальності (п.п. 1.1.2. п.1 договору).

21.09.2021 в місті Кременець по вул. Осовиця, 12, Кременецького району Тернопільської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Suzuki Grand Vitara" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та "Citroen Jumpy" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП, яка відбулася 21.09.2021 було пошкоджено застрахований у ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" транспортний засіб "Suzuki Grand Vitara" реєстраційний номер НОМЕР_2 .

На підставі звіту №96023 від 08.12.2021 про оцінку колісного транспортного засобу від 08.12.2021, страхового акту №ДККА-77716 позивач здійснив виплату власнику пошкодженого транспортного засобу в розмірі 195 725,00 грн.

Позивач у позові посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 у справі №910/4817/22, яким було стягнуто страхове відшкодування у розмірі 121 876, 47 грн.

Оскільки на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 у справі №910/4817/22 відповідачем було сплачено страхове відшкодування 05.05.2023 у сумі 59 357,47 грн та 08.05.2023 у сумі 70 000,00 грн, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача пені у сумі 30 172,45 грн, інфляційних втрат у сумі 21 775,09 грн, 3% річних у сумі 3 743,67 грн.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Позиція відповідача

Відповідач у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав до суду відзив на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

21.09.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агаріс Міко Центр" (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті (далі - договір), предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим ТЗ та ДО - страхування наземного транспортного засобу (далі - КАСКО) (п.п. 1.1.1. п.1 договору); відшкодуванням страхувальником шкоди, заподіяної майну третіх осіб застрахованим ТЗ - добровільне страхування цивільно-правової відповідальності (п.п. 1.1.2. п.1 договору).

Транспортним засобом за договором визначено: "Suzuki Grand Vitara" 2014 року випуску державний реєстраційний номер № НОМЕР_2 , номер кузова/шасі НОМЕР_3 .

Згідно договору вигодонабувачем є особа, що призначається страхувальником для отримання страхового відшкодування та зазначається в частині 1 цього договору.

Строк дії договору, відповідно до п. 8 договору, - з 02.10.2020 по 24.10.2021.

21.09.2021 в місті Кременець по вул. Осовиця, 12, Кременецького району Тернопільської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Suzuki Grand Vitara" реєстраційний номер № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та "Citroen Jumpy" реєстраційний номер № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб, належний страхувальнику на праві приватної власності.

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.11.2021 у справі №601/2487/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

21.09.2021 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Згідно звіту №96023 від 08.12.2021 про оцінку колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власникові SUZUKI Grand Vitara держномер НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 136 567, 78 грн з ПДВ на запасні частини, та 124 476, 47 грн без ПДВ на запасні частини.

18.01.2022 позивачем був складений та підписаний страховий акт №ДККА-77716, згідно з яким на підставі звіту №96023 від 08.12.2021 призначено до виплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агаріс Міко Центр" страхове відшкодування у розмірі 195 725, 00 грн.

На підставі складеного страхового акту №ДККА-77716 від 18.01.2022 позивач, виконуючи свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 21.09.2020, перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Агаріс Міко Центр" суму страхового відшкодування в розмірі 195 725, 00 грн без ПДВ, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №1754 від 19.01.2022.

Вказані обставини встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 по справі № 910/4817/22, яким позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" суму в якості страхового відшкодування у розмірі 121 876 грн 47 коп, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481 грн 00 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп.

Рішення Господарського суд м. Києва від 18.04.2023 по справі № 910/4817/22 було виконано відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями № 1521 від 05.05.2023 на суму 59 357,47 грн, № 1532 від 08.05.2023 на суму 70 000,00 грн.

Враховуючи прострочення відповідачем сплати страхового відшкодування, яке встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 по справі № 910/4817/22, позивачем заявлено до стягнення з відповідача нараховані пеню у сумі 30 172,45 грн, інфляційні втрати у сумі 21 775,09 грн, 3% річних у сумі 3 743,67 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені рішенням Господарського суд м. Києва від 18.04.2023 по справі № 910/4817/22 факти щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язання з виплати страхового відшкодування у сумі 121 876,47 грн повторного доведення не потребують.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено рішенням Господарського суд м. Києва від 18.04.2023 по справі № 910/4817/22, 21.09.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агаріс Міко Центр" укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим ТЗ та ДО - страхування наземного транспортного засобу. Транспортним засобом за договором визначено: "Suzuki Grand Vitara" 2014 року випуску державний реєстраційний номер № НОМЕР_2 , номер кузова/шасі НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 09.11.2021 у справі №601/2487/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Рішенням Господарського суд м. Києва від 18.04.2023 по справі № 910/4817/22 встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Suzuki Grand Vitara" реєстраційний номер № НОМЕР_2 в розмірі 124 476, 47 грн (без ПДВ), у зв`язку із чим до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах зазначеної суми.

За таких обставин, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 121 876, 47 грн (124 476, 47 грн. (сума страхового відшкодування) - 2 600, 00 грн (франшиза).

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що рішення Господарського суд м. Києва від 18.04.2023 по справі № 910/4817/22 було виконано відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями № 1521 від 05.05.2023 на суму 59 357,47 грн, № 1532 від 08.05.2023 на суму 70 000,00 грн.

У зв`язку з прострочення відповідачем сплати страхового відшкодування, яке встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 по справі № 910/4817/22, позивачем заявлено до стягнення з відповідача нараховані пеню у сумі 30 172,45 грн, інфляційні втрати у сумі 21 775,09 грн, 3% річних у сумі 3 743,67 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 524 та 533 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Таким чином, правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. А правовідношення з відшкодування шкоди, які склалися між сторонами у справі є грошовим зобов`язанням.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 Цивільного кодексу України, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити страхове відшкодування та відповідач отримав вимогу 27.01.2022 мав здійснити виплату у строк до 28.04.2022 включно, а отже мало місце прострочення виконання грошового зобов`язання з 29.04.2022.

Перевіривши розрахунок 3% річних судом встановлено, що розмір 3% річних становить 3 743,67 грн, а тому вимоги у цій частині суд задовольняє повністю.

Розрахунок інфляційних втрат у розмірі 21 775,09 грн є вірним, а тому суд вимоги у цій частині задовольняє повністю.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені судом встановлено, що сума пені становить 30 172,45 грн, а тому вимоги в частині стягнення пені суд задовольняє повністю.

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Підсумовуючи все викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.п. 1-2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до матеріалів справи: копію договору від 20.12.2022 № 1-12/2022-К, укладений між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" та Адвокатським бюро "Ґедз"; копію акту виконаних робіт від 28.08.2023, копію платіжної інструкції № 5060 від 28.08.2023.

Згідно пункту 1.1 договору про надання правової допомоги, клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

За надання правової (правничої) допомоги адвокатським бюро, у справах, де клієнт виступає в якості позивача, клієнт перераховує на розрахунковий рахунок адвокатського бюро гонорар, розмір якого становить 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. за кожну справу. Клієнт перераховує гонорар Адвокатському бюро не пізніше 5-ти (п`яти) робочих днів після надання адвокатським бюро акту виконаних робіт та рахунку до нього (п. 5.1. договору).

Згідно акту виконаних робіт від 28.08.2023, зокрема надано послуги у справі ДККА-77716, номер договору КАСКО - 28-2522-20-00084, найменування страхувальника позивача - ТОВ "Агаріс Міко Центр", найменування відповідача - ПрАТ "СК "ЕТАЛОН", ПІП винуватця ДТП - ОСОБА_2, дата події - 21.09.2021.

З огляду на викладене, дослідивши надані позивачем докази, враховуючи встановлений сторонами договору розмір гонорару у сумі 5000,00 грн, суд дійшов висновку, що позивачем належними та достатніми доказами доведено понесені ним витрати на правничу допомогу по справі №910/13873/23 у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд, місто Київ, 03057, ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (вул. І. Федорова, 32-А, місто Київ, 03038, ідентифікаційний код 30859524) пеню у сумі 30 172,45 грн, інфляційні втрати у сумі 21 775,09 грн, 3% річних у сумі 3 743,67 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн та судовий збір у сумі 2 684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 08.11.2023.

Суддя О.В. Гулевець