ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. Справа№ 910/2597/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Мальченко А.О.

Михальської Ю.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2023

у справі №910/2597/23 (суддя Ярмак О. М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО"

про стягнення 5 897 544 809, 52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" про стягнення 5 897 544 809, 52 грн. заборгованості, з якої: 4 762 199 470, 08 грн. - основна заборгованість, 62 214 595, 97 грн. - 3% річних від простроченої суми, 440 065 341, 95 грн. - інфляційних витрат, 633 065 401, 52 грн. - пені за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії з ідентифікатором договору № 0044-01022 від 03.05.2019 року.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.02.2023 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 04.04.2023.

20.03.2023 відповідач подав до суду клопотання про продовження процесуального строку, в якому просив продовжити ДПЗД «Укрінтеренерго» процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву та процесуальний строк для пред`явлення зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 у справі №910/2597/23 у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та зустрічного позову відмовлено.

Мотивуючи ухвалу, суд виходив з того, що в обґрунтування поданого клопотання про продовження строку на подання відзиву, заявник зазначає, що ним буде подано зустрічний позов, а строк встановлений судом є замалим в зв`язку з наданням відповідачем великого обсягу інформації, що є необґрунтованим, оскільки доказів неможливості подання відзиву, а також зустрічного позову у встановлений судом строк, а також на час підготовчого засідання 04.04.2023, відповідачем суду не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач 10.04.2023 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, задовольнити клопотання про продовження процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву та продовження процесуального строку для пред`явлення зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом у справі №910/2597/23.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного:

- клопотання було подано до канцелярії суду 20.03.2023, всупереч вимогам ч.3 ст.119 ГПК України, господарський суд міста Києва розглянув клопотання лише 04.04.2023 в першому підготовчому судовому засіданні, чим позбавив відповідача, у випадку відмови, направити відзив іншим учасникам справи до першого підготовчого засідання у справі;

- ГПК України не вимагається одночасно із клопотанням про продовження процесуального строку вчинення процесуальної дії подання заяви, скарги, документів, тощо, стосовно якої пропущено строк;

- внаслідок необґрунтованої відмови судом в продовженні процесуального строку для подання відзиву, для відповідача настали наслідки у вигляді неможливості подати докази до суду, які повинні надаватися разом із відзивом на позовну заяву, чим порушено п.4 ч.2 ст.129 Конституції України;

- надмірний формалізм при вирішенні питання про продовження процесуального строку в межах встановленого законом строку для проведення підготовчого засідання - є порушенням права на справедливий судовий захист;

- враховуючи відсутність в ухвалі Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 обґрунтування неможливості продовження процесуального строку встановленого судом, суд першої інстанції ухилився від вчинення у підготовчому провадженні з`ясування заперечень проти позовних вимог, чим позбавив відповідача реалізувати своє право на справедливий суд, враховуючи той факт, що докази, які надаються разом із відзивом на позовну заяву дійсно необхідні для розгляду спору по суті позовних вимог і спір без них вирішити неможливо, втім з оскаржуваної ухвали не вбачається, які саме процесуальні обов`язки не виконані відповідачем.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу повністю не погоджується з доводами апелянта, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню; посилається на те, що відповідач від моменту одержання копії позовної заяви до подання до суду відзиву та/або зустрічної позовної заяви (що є правом, а не обов`язком сторони) мав 30 календарних днів, що є прийнятним і достатнім проміжком часу для формування власної позиції по даній справі, усвідомлюючи той факт, що на підприємстві запроваджений чотирьох денний робочий тиждень; підкреслює те, що апелянтом не надано суду першої інстанції та не додано до апеляційної скарги достатніх та допустимих доказів того, що він дійсно потребує додаткового часу для надання відзиву на позовну заяву попри той строк, що йому було надано судом; звертає увагу, що категорія даної справи є дуже обмеженою в наявності нових/інших доказів, договірні відносини між сторонами є максимально простими, а позивач і відповідач мають однаковий пакет документів, однакову інформацію щодо всіх обсягів, даних, розрахунків по небалансам електричної енергії по спірному періоду січень 2022 - січень 2023 року.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Мальченко А.О.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2597/23.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/2597/23.

29.05.2023 матеріали справи №910/2597/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому у справі 12.06.2023 після виходу колегії суддів з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 у справі №910/2597/23; вирішено розгляд апеляційної скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 у справі №910/2597/23 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" про стягнення 5 897 544 809, 52 грн. заборгованості, з якої: 4 762 199 470, 08 грн. - основна заборгованість, 62 214 595, 97 грн. - 3% річних від простроченої суми, 440 065 341, 95 грн. - інфляційних витрат, 633 065 401, 52 грн. - пені за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії з ідентифікатором договору № 0044-01022 від 03.05.2019 року.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.02.2023 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 04.04.2023.

20.03.2023 відповідач подав до суду клопотання про продовження процесуального строку, в якому просив продовжити ДПЗД «Укрінтеренерго» процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву та процесуальний строк для пред`явлення зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 у справі №910/2597/23 у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та зустрічного позову відмовлено.

Судом встановлено, що в обґрунтування поданого клопотання про продовження строку на подання відзиву, заявник зазначає, що ним буде подано зустрічний позов, а строк встановлений судом є замалим у зв`язку з наданням відповідачем великого обсягу інформації, що є необґрунтованим, оскільки доказів неможливості подання відзиву, а також зустрічного позову у встановлений судом строк, а також на час підготовчого засідання 04.04.2023, відповідачем суду не надано.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного позивачем в апеляційній скарзі

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Визначення строку для подання відзиву відбувається за правилами статті 178 ГПК України, в частині 1 якої зазначено, що відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Місцевий господарський суд в ухвалі від 27.02.2023 про відкриття провадження у справі №910/2597/23 встановив, окрім іншого, строк на подання відзиву відповідачем - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду.

Відповідачем копія ухвали Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 у справі №910/2597/23 була отримана 09.03.2023. Строк для подання відзиву сплив 24.03.2023 (п`ятниця).

20.03.2023 відповідач подав до суду клопотання про продовження процесуального строку, в якому просив продовжити ДПЗД «Укрінтеренерго» процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву та процесуальний строк для пред`явлення зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом.

Клопотання обґрунтоване тим, що строк для пред`явлення зустрічної позовної заяви є замалим (15 днів з дня вручення ухвали від 27.02.2023), враховуючи чималий заявлений позивачем період з січня 2022 по січень 2023, що зумовлює надання відповідачем великого обсягу інформації та формування документів.

Відповідач просив суд встановити такий строк, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а позивачу отримати його та надати відзив.

Водночас, у відзиві на позовну заяву будуть покладені обставини, з якими відповідач не погоджується щодо заявлених позовних вимог та які будуть одночасно вимогами щодо предмета спору зустрічного позову.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Положеннями частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтею 113 ЦК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Нормою статті 253 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 115 ГПК України визначено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а також можуть визначатись вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ст.255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У відповідності до ст.116 ГПК України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч.2 ст.119 ГПК України).

Згідно з частиною 4 цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Враховуючи, що відповідачем не зазначено у викладеному клопотанні про зміст позовних вимог, які будуть викладені у зустрічній позовній заяві, та фактично не визначено предмет зустрічного позову, при тому, що первісний позов заявлений про стягнення заборгованості по Договору про врегулювання небалансів електричної енергії; не обґрунтовано та не розкрито поняття «надання відповідачем великого обсягу інформації та формування документів» (не зазначено які саме документи відповідач має додати до відзиву та в якій саме кількості, з яких причин робочий тиждень в 4 дні недостатній для формування/роздруківки даного пакету документів), місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та зустрічного позову, оскільки доказів неможливості подання відзиву, а також зустрічного позову у встановлений судом строк, а також на час підготовчого засідання 04.04.2023, відповідачем суду не надано.

Доводи апелянта про розгляд судом клопотання всупереч вимогам ч.3 ст.119 ГПК України, лише 04.04.2023 в першому підготовчому судовому засіданні, чим позбавлено відповідача, у випадку відмови, направити відзив іншим учасникам справи до першого підготовчого засідання у справі, не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які тягнуть за собою скасування оскаржуваної ухвали.

Оскільки відповідачем 24.04.2023 подано до суду відзив на позовну заяву з додатками та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для його подання, яке судом першої інстанції було розглянуто в судовому засіданні 25.04.2023 та задоволено судом, крім того, продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів, що вбачається з протоколу судового засідання, посилання апелянта на настання для нього наслідків у вигляді неможливості подати докази до суду, які повинні надаватися разом із відзивом на позовну заяву, чим порушено п.4 ч.2 ст.129 Конституції України, не узгоджуються з матеріалами справи.

При цьому зустрічну позовну заяву з додатками та клопотання про поновлення пропущеного строку для її подання, відповідачем суду першої інстанції подано не було.

З огляду на наявні матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції порушень прав позивача на справедливий судовий захист та надмірного формалізму при вирішенні питання про продовження процесуального строку.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали не містять.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апелянта не спростовують вірної по суті ухвали суду, при винесенні якої судом надано оцінку усім доводам в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовано норми процесуального права, які їх регулюють.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали у даній справі, у зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 280 ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 у справі №910/2597/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 у справі №910/2597/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/2597/23 повернути до Господарського суду м.Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.О. Мальченко

Ю.Б. Михальська