ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

"15" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3136/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Ісаку Д.П.,

розглянувши заяву (вх. № 2-1591/23 від 19.10.2023) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГОАЛЬЯНС» про розподіл судових витрат у справі № 916/3136/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГОАЛЬЯНС» (02125, м. Київ, вул. Шимановського Віталія, буд. 2/1, офіс 104; )

до відповідача: Відділу культури Новокаховської міської ради (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, просп. Дніпровський, буд. 30; )

про стягнення 24 662,34 грн;

представники сторін:

від позивача Владимиров Г.А.,

від відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду перебувала справа № 916/3136/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГОАЛЬЯНС» до Відділу культури Новокаховської міської ради про стягнення 24 662,34 грн, з яких: 18 078,00 грн основної заборгованості; 5 448,16 грн пені; 326,89 грн 3% річних; 809,29 грн інфляційних втрат.

Рішенням від 16.10.2023 позов задоволено частково, стягнуто з Відділу культури Новокаховської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГОАЛЬЯНС» 18 078,00 грн заборгованості за неоплачену електричну енергію, 100,00 грн пені, 326,89 грн 3% річних, 809,29 грн інфляційних втрат, 2 101,96 грн витрат по сплаті судового збору.

У судовому засіданні, яке відбулось 16.10.2023, представник позивача заявив про намір подати докази понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

19.10.2023 до суду надійшла заява представника позивача про розподіл судових витрат, в якій представник просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГОАЛЬЯНС» 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви посилається на укладення між адвокатом Владимировим Г.А. та позивачем договору про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 03.07.2023, виникнення у позивача зобов`язань перед адвокатом по оплаті професійної правничої допомоги, підписання між адвокатом та Товариством акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 17.10.2023 на суму 10 000,00 грн, надання позивачем адвокату гарантійного листа № 120/11 від 18.10.2023 про сплату послуг правової допомоги у строк до 17.11.2023.

Ухвалою від 20.10.2023 розгляд заяви було призначено на 30.10.2023 об 11:40. Однак, судове засідання не відбулося у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги, з огляду на що ухвалою від 31.10.2023 розгляд заяви було відкладено на 15.11.2023, про дату, час та місце судового засідання повідомлено позивача та відповідача в порядку ст. 120 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулось 15.11.2023, представник позивача приймав участь в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, підтримав подану заяву, просив її задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, заперечень щодо заяви до суду не подав, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом надсилання ухвал суду до електронного кабінету Відділу культури Новокаховської міської ради у підсистемі «Електронний суд».

15.11.2023, після виходу з нарадчої кімнати, суд оголосив вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши заяву представника позивача про розподіл судових витрат у справі № 916/3136/23, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, 03.07.2023 між адвокатом Владимировим Г.А. та ТОВ «ГАЗЕНЕРГОАЛЬЯНС» було укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги № б/н (далі договір), предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, правовий супровід участі клієнта в публічних закупівлях.

Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023 (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 4.1. договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта.

03.07.2023 між адвокатом та позивачем було підписано Додаток № 1 до договору, згідно з яким сторони погодили, що клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар відповідно до умов договору за надання консультацій, вивчення документів клієнта, підготовку, подання позовної заяви та інших необхідних документів в інтересах клієнта, прийняття участі в режимі відеоконференції, щодо стягнення заборгованості з Відділу Новокаховської міської ради (м. Нова Каховка) за отримані послуги з постачання електричної енергії та штрафних санкцій в розмірі 24 662,34 грн в Господарському суді Одеської області.

Розмір гонорару за домовленістю адвоката та позивача визначено в сумі 10 000,00 грн.

За Актом приймання-передачі наданих послуг № 1 від 17.10.2023 адвокатом надано позивачу послуги правової допомоги на суму 10 000,00 грн, а саме:

- зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції (1500,00 грн);

- пошук та аналіз актуальної судової практики, формування позиції на підставі аналізу норм права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин; збір необхідних доказів для подальшого оформлення позовних вимог (1000,00 грн);

- підготовка, складення та подання позовної заяви з додатками до суду (4000,00 грн);

- складання відповіді на відзив (500,00 грн);

- участь у розгляді справи в режимі відеоконференції (за два засідання 3000,00 грн).

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, зокрема, зазначивши, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Послуги щодо пошуку та аналізу актуальної судової практики, формування позиції на підставі аналізу норм права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, збору необхідних доказів для подальшого оформлення позовних вимог розцінюються судом як такі, що охоплюються послугою з підготовки, складення та подання позовної заяви з додатками до суду.

Крім того, суд враховує, що дана справа не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, явка сторін у судові засідання не визнавалася обов`язковою, а здійснені позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат також не є складними, тобто не потребували багато часу.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши заяву представника позивача про розподіл судових витрат, оцінивши додані до заяви докази, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахуванням принципу справедливості, верховенства права та встановлення, що розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом щодо деяких послуг, є завищеним щодо відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву (вх. № 2-1591/23 від 19.10.2023) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГОАЛЬЯНС» про розподіл судових витрат у справі № 916/3136/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу культури Новокаховської міської ради (74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, просп. Дніпровський, буд. 30; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГОАЛЬЯНС» (02125, м. Київ, вул. Шимановського Віталія, буд. 2/1, офіс 104; ) 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини додаткового рішення оголошено 15 листопада 2023 р. Повний текст додаткового рішення складено та підписано 17 листопада 2023 р.

Суддя Р.В. Волков