ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. Справа№ 904/166/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання Новосельцеві О.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Ольховик-Красільнікова Л.П.;

від відповідача: Сокуренко Є.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Стрижак Віти Павлівни

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022

у справі №904/166/22 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Стрижак Віти Павлівни

до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

про стягнення 33 340,01 грн та визнання дій незаконними,-

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2022 року Фізична особа-підприємець Стрижак Віта Павлівна (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" (далі -відповідач) про визнання незаконними дій відповідача щодо списання грошових коштів з належного позивачу рахунку № НОМЕР_1 та стягнення безпідставно списаних грошових коштів у сумі 33 340,01 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем без отримання згоди позивача на підставі меморіальних ордерів від 08.12.2021 №L1208F9KY4 та №L1208F9L0K було списано з банківського рахунку ФОП Стрижак В.П. грошові кошти на загальну суму 33 340,01 грн. Позивач зазначає, що такі дії АТ КБ «Приватбанк» є незаконними, а безпідставно списані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь ФОП Стрижак В.П.

Короткий зміст рішень господарських судів та мотиви їх прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №904/166/22 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Стрижак Віти Павлівни відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд зазначив, що грошові кошти були списані АТ «Приватбанк» з поточного рахунку позивача на погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 10.09.2007.

Чинне законодавство не містить заборони здійснювати списання грошових коштів з поточного рахунку фізичної особи - підприємця для погашення заборгованості цієї фізичної особи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що списання грошових коштів з рахунку позивача було здійснене з дотриманням умов договору надання банківських послуг та вимог чинного законодавства, списані грошові кошти не можуть вважатися безпідставно набутим майном, а відтак, відсутні підстави для визнання незаконними дій відповідача та стягнення з відповідача грошових коштів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Стрижак Віта Павлівна звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує, що вона не підписувала Умови та правила надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», які розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, на які послався суд першої інстанції та відповідачем не надано належних та допустимих доказів наявності належної до списання заборгованості позивача, а також права списувати таку заборгованість.

Скаржник наголошує, що банк списав грошові кошти з поточного рахунку позивача (як фізичної особи-підприємця) на погашення заборгованості ОСОБА_1 (як фізичної особи) за кредитним договором «б/н від 10.09.2007.

Крім того, апелянт зазначає, що в процесі розгляду справи не було встановлено термін дії кредитного договору від 10.09.2007 (термін дії картки), а також чи проводилось банком списання коштів в межах строку позовної давності, у зв`язку з чим, висновок суду про правомірність дій банку є необґрунтованим. Жодних доказів на підтвердження того, що списання коштів здійснено банком в межах строку позовної давності відповідачем не надано.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 19.07.2023, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, представник АТ КБ "Приватбанк" зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.09.2007 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Також сторони обумовили у письмовому вигляді права та обов`язки сторін щодо можливості списання банком грошових коштів з рахунку позивача. З анкети-заяви № б/н від 10.09.2007 вбачається, що ОСОБА_1 надала згоду, що сплата заборгованості за кредитним лімітом може здійснюватись як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і списанням банком з платіжної картки. Аналогічні положення містяться в Умовах та правилах надання банківських послуг, як і були встановлені на час укладення договору.

Банк також вказує, що 14.01.2021 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву клієнта - фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, та погодилась з тим, що вказана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір надання банківських послуг.

Також, представник АТ КБ "Приватбанк" зауважує, що як умовами договорів, укладених між банком та клієнтом, так і наведеними нормами права передбачена можливість під час обслуговування клієнта здійснювати списання заборгованості, яка може виникнути у клієнта перед банком, а тому висновки та позиція позивача не ґрунтуються на умовах цих договорів та нормах чинного законодавства. Тому, враховуючи вищевикладене, банк вважає, що кошти були списані на погашення простроченої заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.09.2007 ОСОБА_1 відповідно до Умов та правил надання банківських послуг та згідно вимог чинного законодавства України. Крім того, кошти направлені на погашення заборгованості ОСОБА_1 , тому на думку банку, жодні права позивача не були порушені такими діями банку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2023 справу № 904/166/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Євсіков О.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 904/166/22.

31.05.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/166/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Стрижак Віти Павлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 904/166/22 залишено без руху. Запропоновано скаржнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: надати до Північного апеляційного господарського суду: клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності його пропущення; докази сплати судового збору у розмірі 3721,50 грн; докази надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів Акціонерному товариству комерційного банку «Приватбанк».

04.07.2023 на адресу Північного апеляційного суду надійшла заява про поновлення процесуального строку, заява про усунення недоліків, з доказами сплати судового збору у розмірі 3721,50 грн та доказами надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів Акціонерному товариству комерційного банку «Приватбанк».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 поновлено Фізичній особі-підприємцю Стрижак Віті Павлівні процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 904/166/22, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 31.08.2023.

Судове засідання 31.08.2023 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. на лікарняному.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2023 справу № 904/166/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 прийнято справу № 904/166/22 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Стрижак Віти Павлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Сулім В.В. та призначено до розгляду на 02.10.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 відкладено розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Стрижак Віти Павлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі № 904/166/22 на 30.10.2023.

Позиції учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 30.10.2023 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 30.10.2023 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Так, колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача в межах викладених скаржником доводів та вимог не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

08.12.2021 на підставі меморіальних ордерів №L1208F9KY4 та №L1208F9L0K від 08.12.2021 з банківського рахунку ФОП Стрижак В.П. № НОМЕР_1 відповідачем було списано грошові кошти у сумі 33 092,24 грн та 247,77 грн відповідно, призначення платежу - автоматичне погашення простроченої заборгованості.

Після звернення позивача з цим позовом до суду на підставі меморіального ордера №M0119VE5Q2 від 19.01.2022 відповідачем було списано з банківського рахунку позивача № НОМЕР_1 1 690,67 грн, призначення платежу - автоматичне погашення простроченої заборгованості.

Звертаючись з даним позовом, позивач вважає такі дії відповідача незаконними, посилаючись на те, що рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» був відкритий позивачем як фізичною особою-підприємцем; ФОП Стрижак В.П. не надавала відповідачу будь-яких розпоряджень щодо таких банківських операцій; списані кошти були направлені на погашення заборгованості за картою НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 як фізичній особі; своїми діями банк порушив вимоги ч.3 ст. 1066 ЦК України, оскільки проконтролював та змінив цільове призначення і напрям використання грошових коштів позивача. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача 35 030,68 грн як безпідставно отримані кошти та визнати дії відповідача незаконними.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частиною 1 статті 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з пунктом 1 частини другої ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша ст. 638 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору № б/н від 10.09.2007 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві.

За змістом статті 1067 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Відповідно до частини першої ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною першою та другою ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 1071 Цивільного кодексу України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до пункту 1.38 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб (пункт 26.1 статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів»).

Згідно з пунктом 26.4 статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» у разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг.

Пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, встановлено, що списання договірне (далі - договірне списання) - списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Відповідно до п. 6.5. вказаної Інструкції, якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника.

Сторони обумовили у письмовому вигляді права та або обов`язки сторін щодо можливості списання банком грошових коштів з рахунку позивача.

З анкети-заяви №б/н від 10.09.2007 вбачається, що ОСОБА_1 надала згоду, що сплата заборгованості за кредитним лімітом може здійснюватись як шляхом внесення коштів на картку клієнт, так і списанням банком коштів з платіжної картки.

Аналогічні положення містяться в Умовах та правилах надання банківських послуг, які були встановлені на час укладення договору (п.4.6).

14.01.2021 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву клієнта - фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції чинній на дату підписання цього документа, згодна з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами таправилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п. 1.1.3.1.6. Умов та правил надання банківських послуг, які діяли станом на дату підписання анкети-заяви, клієнт доручає банку списувати кошти з рахунків клієнта у межах сум, що підлягають сплаті банку за договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з рахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), а також при ініцюванні клієнтом валютних операцій із купівлі, продажу, обміну безготівкової іноземної валюти через платіжні пристрої, у межах платіжного ліміту рахунка.

Банк списує кошти у грошовій одиниці України/іноземній валюті з будь-якого рахунка клієнта у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості за договором або в розмірі, який ініційовано клієнтом в платіжному пристрої в іноземній валюті/національній валюті України, і купує/продає іноземну валюту на Міжбанківському валютному ринку України за обмінним курсом банку на дату її проведення, з відшкодуванням банку витрат на оплату зборів, комісій і вартості наданих послуг, що діють на дату і час проведення банком операції. Курс купівлі/продажу, чинний на момент обробки операцій Банком, може не збігатися з курсом, що діяв під час її здійснення. Курсова різниця, що виникла внаслідок цього, не може бути предметом претензії з боку клієнта.

Банк має право для інформування клієнта про здійснені банком валютні операції направляти клієнту повідомлення, використовуючи на розсуд банку будь-які канали зв`язку, передбачені в п.1.1.3.2.1. договору.

Також, 14.01.2021 року фізична особа-підприємець Стрижак Віта Павлівна підписала анкету - заяву клієнта фізичної особи-підприємця або особи, яка провадить незалежну професійну діяльність про приєднання до умов і правил надання банківських послуг.

Зі змісту анкети-заяви вбачається, зокрема, що Стрижак Віта Павлівна, (надалі - клієнт), підписанням цього документа на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України приєднуюсь до Умов та правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цього документа, згоден (згодна) з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг.

Я ознайомився (ознайомилась) з Умовами і правилами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які розміщено на офіційному сайті банку https://privatbank.ua/terms/, пам`яткою клієнта, тарифами та отримав (отримана) їх примірник (шляхом самостійного роздрукування та в електронній формі у Системі «Приват24 для бізнесу»). Зобов`язуюсь виконувати умови договору про надання банківських послуг і, підписавши цю анкету-заяву, підтверджую укладення договору про надання банківських послуг.

Із змінами Умов і правил надання банківських послуг зобов 'язуюсь ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку https://privatbank.ua/terms/, тощо.

Згідно з п. 3.1.1.9.2 Умов і правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків (в т.ч. тих, що будуть відкриті в майбутньому), в межах сум, що підлягають сплаті Банку згідно з цим договором, а також за іншими договорами, укладеними між клієнтом та банком, при настанні термінів платежів (здійснювати договірне списання). Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку, при цьому оформляється меморіальний ордер. Списання грошових коштів за іншими договорами здійснюється відповідно до умов цих договорів.

Враховуючи вищенаведене, вбачається, як умовами зазначених договорів, укладених між банком та клієнтом, так і наведеними нормами права передбачена можливість під час обслуговування клієнта здійснювати списання заборгованості, яка може виникнути у клієнта перед банком.

Отже, грошові кошти були списані АТ КБ «Приватбанк» з поточного рахунку позивача на погашення простроченої заборгованості Стрижак Віти Павлівни за кредитним договором №б/н від 10.09.2007, тому доводи апелянта щодо безпідставності таких банківських операцій колегія суддів вважає необґрунтованими.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що чинне законодавство не містить заборони здійснювати списання грошових коштів з поточного рахунку фізичної особи - підприємця для погашення заборгованості цієї фізичної особи.

Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що списання грошових коштів з рахунку позивача було здійснене з дотриманням умов договору надання банківських послуг та вимог чинного законодавства, списані грошові кошти не можуть вважатися безпідставно набутим майном, а відтак відсутні підстави для визнання незаконними дій відповідача та стягнення з відповідача грошових коштів.

Стосовно доводів апелянта, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що списання коштів здійснено банком в межах строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Цивільним законодавством встановлені певні часові обмеження примусового захисту цивільного права.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 статті 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Разом з тим, за приписами ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України однією з обовязкових умов, при додержанні якої суд вправі застосувати наслідки спливу строку позовної давності до заявлених вимог, є подання стороною у спорі відповідної заяви до винесення судового рішення по справі. При цьому, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, в силу вказаних правових норм господарський суд не наділений повноваженнями самостійно застосовувати позовну давність до позовних вимог, за відсутності відповідної заяви сторони у спорі, оскільки це б суперечило визначеним у ст. 2 ГПК України принципам здійснення господарського судочинства. При цьому, відповідна заява може бути подана стороною лише до винесення судового рішення у справі.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем жодних клопотань або заяв про застосування позовної давності не подавалось, хоча позивач не був позбавлений такого права. Відповідне клопотання про застосування строків позовної давності було викладене позивачем лише в апеляційній скарзі.

Доказів, які б підтверджували факт звернення позивача до суду першої інстанції із заявою про застосування позовної давності, або доказів неможливості її подання з причин, що об`єктивно не залежали від нього, позивачем до суду апеляційної інстанції не надано.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до позовних вимог у даній справі наслідків спливу строку позовної давності є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено та документально не підтверджено обставин, викладених у позовній заяві.

На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пукту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Стрижак Віти Павлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №904/166/22 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №904/166/22 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Стрижак Віти Павлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №904/166/22 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №904/166/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №904/166/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.11.2023.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім