СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Харків Справа № 922/2179/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» апеляційну скаргу Державного біотехнологічного університету (вх.№1883Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі №922/2179/23 (повний текст рішення складено 16.08.2023 суддею Погореловою О.В. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м.Київ,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Акціонерного товариства «Харківобленерго», м.Харків,

до Державного біотехнологічного університету, м.Харків,

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Державного біотехнологічного університету, відповідач, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 4067001,71 грн, з яких: 2278015,37 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за період лютий-березень 2021 року; 291762,92 грн пеня, 832245,58 грн інфляційні втрати та 664977,84 грн 15% річних. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем умов договору №20/Д/21 від 22.03.2021 про постачання електричної енергії постачальником останньої надії щодо повної та своєчасної оплати поставленої електроенергії. Витрати по оплаті судового збору позивач просив суд покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі №922/2179/23 позов задоволено. Стягнуто з Державного біотехнологічного університету на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» 2278015,37 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за період лютий - березень 2021 року; 291762,92 грн пені, 832245,58 грн інфляційних втрат, 664977,84 грн 15 процентів річних та 61005,03 грн судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд мотивував його тим, що у матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2278015,37 грн, відтак відповідачем не спростовано наявність у нього заборгованості, що є підставою для нарахування відповідачу пені, 15% річних та інфляційних збитків. Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування сум пені, 15% річних та індексу інфляції, господарський суд дійшов висновку, що відповідний розрахунок є правильним та відповідає нормам чинного законодавства. Щодо посилань відповідача про надмірно великий розмір штрафних санкцій, господарський суд зазначив, що порядок та умови настання відповідальності споживача за порушення строків оплати спожитої електричної енергії були погоджені сторонами у договорі та комерційній пропозиції (додаток до договору), та є свободою договору, тому доводи відповідача з цього приводу суд визнав безпідставними. Вирішуючи питання зменшення пені, господарський суд, ураховуючи ступінь невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, надавши оцінку обставинам договірних відносин, невиконаному зобов`язанню, строк якого настав, поведінку відповідача та відсутність дій щодо погашення боргу, майновий стан обох сторін, дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення правомірно заявлених штрафних санкцій.

Відповідач з рішенням господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі №922/2179/23 у частині 1016793,41 грн, яка складається з: 291762,92 грн - безпідставно нарахованої пені; 166449,11 грн - надлишку суми інфляційних втрат, нарахованих позивачем від ціни постачання електричної енергії з урахування ПДВ 20%; 558581,38 грн - надлишку суми відсотків річних, нарахованих позивачем у розмірі 15% замість 3% від ціни постачання електричної енергії з урахуванням ПДВ 20%) й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. Стягнути з позивача на користь відповідача понесені останнім судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає таке:

-договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» №20/Д/21 від 22.03.2021 та Комерційної пропозиції №3 від 07.09.2019 не відповідають типовому договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який є додатком №7 до Правил роздрібного ринку електричної енергії. На думку апелянта, господарський суд, не урахувавши фактичні обставини справи та не застосувавши до спірних правовідносин ст.179, 184 Господарського кодексу України, прийняв незаконне рішення, в якому дійшов необґрунтованого висновку про правомірність нарахування позивачем відповідачу 15% річних, що не передбачені ані договором, ані законом;

-позивачем на адресу відповідача вимога про сплату пені у формі рахунку не надходила. Матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем чи його попередником такого рахунку. За відсутності у відповідача (неотримання відповідачем) рахунку щодо сплати пені у відповідача не виникають зобов`язання за договором щодо сплати пені, а, отже, за таких умов вимоги позивача про стягнення пені є необґрунтованими та безпідставними, відтак не підлягали задоволенню судом;

-господарський суд не урахував, що нарахування пені має здійснюватися від ціни поставленої електричної енергії без податку на додану вартість. Господарський суд не застосував до спірних відносин у сукупності підпункту 14.1.178 ст.14 Податкового кодексу України, пунктів 1.4 та 1.5 Порядку формування ціни, пункту 1.1 Комерційної пропозиції, що призвело до нарахування позивачем пені, відсотків річних та інфляційних втрат від вартості поставленої електричної енергії, яка включає суму податку на додану вартість та фактично створює джерело отримання позивачем невиправданих додаткових прибутків;

- з огляду на те, що позивачем заявлені до стягнення з правонаступника непомірно великий за обсягом розмір штрафних санкцій, інфляційних втрат та процентів річних, апелянт вважає, що наявні підстави, передбачені нормами частини 3 ст.551 Цивільного кодексу України, ст.233 Господарського кодексу України, які визначають можливість зменшення судом розміру штрафних санкцій, інфляційних втрат та процентів річних.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2179/23, необхідні для розгляду скарги, та ухвалено надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №922/2179/23.

26.09.2023 матеріали справи надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 поновлено Державному біотехнологічному університету строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі №922/2179/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного біотехнологічного університету. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 08.11.2023 об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, у залі засідань №104. Зобов`язано Державний біотехнологічний університет надати суду апеляційної інстанції докази направлення (лист з описом вкладення) копії апеляційної скарги третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Акціонерного товариства «Харківобленерго». Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання письмових заяв, клопотань. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги. Запропоновано учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення. З метою уникнення загрози для життя і здоров`я учасників судового процесу - рекомендовано взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи надсилати їх з використанням програми «Електронний суд» або надсилати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: .

06.10.2023 від позивача через систему «Електронний суд» подано відзив (вх.№ 12142) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що в апеляційній скарзі відповідач не заперечує факт укладення договору, а, отже, і сам факт виникнення зобов`язань між сторонами. Разом з цим, доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з умовами Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка є додатком 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», отже, є невід`ємним додатком до договору, укладеною та погодженою споживачем разом з договором з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу, та, які, у свою чергу, відповідно до вимог законодавства оприлюднені на сайті ДПЗД «Укрінтеренерго». Щодо нарахування 15% річних на суму заборгованості позивач зазначає, що відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони у договорі не передбачили інший розмір процентів річних. Згідно з умовами Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка є додатком №1 до договору, а саме, положеннями розділу 7 «Додаткові зобов`язання споживача», встановлено збільшення розміру процентів до 15% у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшена плата за користування позикою (кредиту), яке слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до положень частини 2 ст.625 Цивільного кодексу України. Таким чином, твердження апелянта про помилки в нарахуванні пені та відсотків річних за розрахунком позивача не відповідають дійсності, оскільки судом першої інстанції детально розглянуто підстави для їх нарахування та перевірено сам розрахунок, в результаті якого помилок не встановлено, про що і зазначено у рішенні суду. Твердження апелянта про непомірно великий за обсягом розмір штрафних санкцій, процентів річних та інфляційних втрат, які заявлені до стягнення з правонаступника, позивач вважає безпідставними, оскільки відповідачем не подано до суду належних доказів, які б спростовували висновки господарського суду про відсутність підстав для зменшення правомірно заявлених штрафних санкцій, адже господарський суд повно та всебічно дослідив усі обставини справи та докази, надавши їм належну правову оцінку. Просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду - залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 задоволено клопотання представника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про участь у судовому засіданні 08.11.2023 об 11:30 год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №922/2179/23. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon».

У судовому засіданні 08.11.2023, яке проходило в режимі відеоконференції, представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представниця позивача проти вимог апеляційної скарги заперечувала з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу, просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Акціонерного товариства «Харківобленерго», у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, копію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду АТ «Харківобленерго» отримало 06.10.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.252).

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом відповідно до пункту 4 частини 5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 ст.273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги, заслухавши представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає таке.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії» з 01.01.2019 до 30.06.2024.

Матеріалами справи підтверджується, що 22.03.2021 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», яке виконує функції постачальника «останньої надії» (далі - постачальник, ДПЗД «Укрінтеренерго»), яке діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р (із змінами), відповідно до положень ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (із змінами) (далі - ПРРЕЕ), та Харківським національним аграрним університетом ім.В.В.Докучаєва (), який реорганізовано у Державний біотехнологічний університет () (далі - ХНАУ), укладено договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (далі - договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», положень ПРРЕЕ, по оператору системи розподілу АТ «Харківобленерго».

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором згідно з комерційною пропозицією постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», яка є додатком до цього договору (пункт 5.1 договору).

Згідно з пунктом 5.2 договору спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни за електричну енергію.

Відповідно до пункту 5.8 глави 5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Усі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацією щодо адреси, телефонів, офіційної віб-сторінки для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (пункт 5.10 договору).

Згідно з пунктом 9.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Цей договір приєднання споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб (а.с.44-51).

Договір містить підписи та скріплений печатками сторін.

Умовами Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» (дані- Комерційна пропозиція), що є невід`ємним додатком до договору, встановлено, зокрема, обов`язок сплати споживачем 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. У разі не отримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Ця норма не застосовується до акцептування умов договору, порядок якого визначений пунктом 7.1 цієї комерційної пропозиції.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора системи розподілу (передачі).

Відповідно до пункту 4.2 Комерційної пропозиції остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

У пункті 4.3 Комерційної пропозиції сторони погодили, що рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС постачальнику. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом).

Пунктом 4.4 Комерційної пропозиції встановлено, що акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до акту купівлі - продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

За внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку постачальника (пункт 6.1 Комерційної пропозиції).

Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання (пункт 7.4 Комерційної пропозиції).

Згідно з розділом 16 Комерційної пропозиції для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» встановлено, що інформування споживача, з яким укладено договір, про зміни в умовах договору, про закінчення терміну його дії, зміну цін, надсилання рахунків на оплату (із вкладенням сканованої копії рахунку у форматі РБЕ), попереджень про припинення постачання електричної енергії (із вкладенням сканованої копії попередження у форматі РБР) також може здійснюватися шляхом надсилання інформації/документів засобами електронного зв`язку на електронну адресу споживача. У випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою сторони використовують такі адреси електронної пошти: постачальника - ; споживача - зазначена на веб-сайті споживача та/або надана постачальнику споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу постачальника, телефонограмою), та/або надана постачальнику оператором системи розподілу (передачі). Такі документи вважаються направленими однією стороною та офіційно отриманими іншою Стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.

Комерційна пропозиція є чинною з 01.07.2019 та містить підписи з боку постачальника та споживача - Харківського національного аграрного університету ім.Докучаєва (а.с.52-57).

Згідно з додатковою угодою №1/20/Д/21 від 22.03.2021 про закупівлю послуг з постачання електричної енергії до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» сторони доповнили договір пунктами 2.3 та 2.4 щодо найменування предмета закупівлі, а також доповнили договір пунктами 5.17, 5.18, 5.19 щодо вартості послуг за договором, крім того, доповнили пункт 12.5 договору реченням такого змісту: «Спірні питання щодо відшкодування сторонами збитків та/або визначення їх розміру вирішується у судовому порядку» та виклали пункт 13.1 договору у новій редакції: « Цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії відповідно до частини 3 ст.631 Цивільного кодексу України з 01.01.2021 та діє до 31.12.2021, а в частині постачання електричної енергії по 31.01.2021 (включно), але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором» (а.с.58-59).

Дана додаткова угода підписана сторонами.

Матеріали справи містять Звіт про виконання договору про закупівлю UA-2021-03-11-007978-b від 31.12.2021. Відповідно до інформації, розміщеної на електронному майданчику в системі Prozorro, договір №20/Д/21 про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 22.03.2021 опубліковано ХНАУ на цьому майданчику 19.03.2021 на обсяг електричної енергії у 323864 кВт*год на період січня 2021 року (Ідентифікатор закупівлі UА-2021-03-11-007978-Ь) (а.с.62-63).

За даними АТ «Харківобленерго», на яке покладено функції адміністратора комерційного обліку, відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», Харківський національний аграрний університет ім.В.В.Докучаєва віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.01.2021, що підтверджується листом АТ «Харківобленерго» від 11.01.2021 №56к-01/04-107 та Повідомленням про переведення споживача (а.с.64-66).

Листом (за вих.№44/09-1386/ПОН від 25.02.2021) ДПЗД "Укрінтеренерго" направлено ХНАУ примірник договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 759 (а.с.67-68).

Відповідно до положень пункту 4.12 розділу IV ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. На виконання зазначеного договору ДПЗД «Укрінтеренерго», на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії ХНАУ, отриманих від оператора системи розподілу - АТ «Харківобленерго» (ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії відповідно до постанови НКРЕКП від 16.11.2018 №1446), ХНАУ виставлено:

- розрахункові документи за січень 2021 року, що підтверджується рахунком №64/19/001/11508 від 17.02.2021 та актом №005692 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2021 року від 31.01.2021, обсяг споживання електричної по 2 класу напруги - 323864 кВт.*год., на загальну суму 1329009,60 грн (з ПДВ) (а.с.69-70). Заборгованість за цим рахунком погашена ХНАУ, що підтверджується платіжними інструкціями від 31.03.2021 № 111 та 150 (а.с.71);

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за лютий 2021 року від 09.03.2021 №56к-01/04-1508 (а.с.73-74), виставлено рахунок №64/19/002/14927 від 15.03.2021 та акт №009364 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2021 року від 28.02.2021, на обсяг споживання електричної енергії по 2 класу напруги - 53831 кВт.*год., на загальну суму 204872,60 грн (з ПДВ) (а.с.75-78), які отримано відповідачем 02.04.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 304 (а.с.77). Заборгованість за цим рахунком ХНАУ не погашена;

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за березень 2021 року від 12.04.2021 №56к-01/04-2716 (а.с.79-80) виставлено рахунок №64/19/003/18758 від 12.04.2021 (а.с.81) та акт № 012892 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період березень 2021 року від 31 березня 2021 року, на обсяг споживання електричної енергії по 2 класу напруги - 446225 кВт.*год., на загальну суму 1877084,74 грн (з ПДВ) (а.с.82), які отримано відповідачем 03.06.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 796 (а.с.83). Заборгованість за цим рахунком ХНАУ не погашена.

Листом за вих.№56к-01/04-3687 від 25.05.2021 АТ «Харківобленерго» надано ДПЗД «Укрінтеренерго» інформацію щодо коригування до фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії постачальником ДПЗД «Укрінтеренерго» у травні місяці 2021 року за лютий та березень місяці 2021 року, зокрема, по споживачу ХНАУ ім.В.В.Докучаєва, а саме: у період постачання за лютий 2021 року надано додатковий обсяг поставленої електричної енергії у розмірі 219080 кВт*год; у період постачання березень 2021 року - зменшено обсяг поставленої електричної енергії на 151602 кВт*год. (а.с.84-86).

З урахуванням наданих АТ «Харківобленерго» коригувань спожитої електричної енергії ХНАУ ім.В.В,Докучаєва ДПЗД «Укрінтеренерго» виставлено:

- за період лютий 2021 року рахунок №64/19/К02/19693 від 09.06.2021 та коригувальний акт №013694 до акту №009364 від 28.02.2021 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період лютий 2021 року, на загальний обсяг споживання електричної енергії по 2 класу напруги - 272 911 кВт*год., на загальну суму 1038657,78 грн (з ПДВ) (а.с.87-89);

- за період березень 2021 року: рахунок №64/19/К03/19697 від 09.06.2021 та коригувальний акт №013698 до акту № 012892 від 31.03.2021 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період березень 2021 року, на загальний обсяг споживання електричної енергії по 2 класу напруги - 294623 кВт*год., на загальну суму 1239357,59 грн (з ПДВ) (а.с.90-91).

Вказані коригувальні рахунки та акти до них направлено ХНАУ листом ДПЗД «Укрінтеренерго» від 11.06.2021 №44/Ю-6203/ПОН, який надіслано електронною поштою 11.06.2021 (а.с.92), а також отримано ХНАУ 01.07.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 597 (а.с.93).

Таким чином, заборгованість ХНАУ перед позивачем за спожиту електричну енергію за період: лютий - березень 2021 року, становить - 2278015,37 грн (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до положень пункту 4.14 розділу IV ПРРЕЕ платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам, зокрема, електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Датою отримання платіжного документа вважається, зокрема, дата вручення, що підтверджується підписом одержувача (споживача або його уповноваженої особи).

Як зазначено вище, у договорі №20/Д/21 про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 22.03.2021, вказана контактна інформація ХНАУ, а саме: місцезнаходження: 62483, Харківська обл., Харківський р-н, смт.Рогань, учбове містечко ХНАУ, п/в «Комуніст»-1; тел:; e-mail:. Тобто, зазначивши у договорі електронну пошту, а саме: e-mail:, ХНАУ підтвердив можливість листування з ним, за її допомогою, засобами електронної пошти.

Вказані рахунки та акти надіслані на електронну пошту: , про що свідчить підтвердження про доставку документів, тому відповідно до положень пункту 4.14 ПРРЕЕ, пунктів 4.3, 16.1 та 16.2 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка є додатком 1 до договору, вважаються отриманими ХНАУ належним чином.

Отже, позивач належним чином виконав свої зобов`язання у частині постачання електричної енергії, що підтверджується, зокрема, актами купівлі-продажу електроенергії за розрахункові періоди: лютий-березень 2021 року, проте ХНАУ у порушення умов пункту 2.1 глави 2 договору не здійснено своєчасну та повну оплату спожитої (купленої) електричної енергії та не здійснено інші платежі згідно з умовами цього договору, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено ХНАУ претензію-вимогу на суму 2278015,37 грн від 05.08.2021 №44/11-001051, яка отримана останнім 03.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 30.08.2021 (а.с.95-96).

31.01.2022 позивач на адресу ХНАУ направив вимогу (за вих.№44/11-001750) про сплату штрафних санкцій на суму 549956,76 грн та боргу за спожиту електроенергію на суму 2278015,37 грн, яка отримана ХНАУ 08.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.97-99, 102).

01.02.2022 листом (за вих.№44/09-003466/П) ДПЗД «Укрінтеренерго» надіслано споживачу попередження про припинення постачання електричної енергії 16.02.2022 з 9:00 години у зв`язку з несплатою заборгованості за період: лютий - березень 2021 року у сумі 2278015,37 грн (а.с.100-101).

Матеріалами справи підтверджується, що вимогу та попередження відповідач отримав електронною поштою 01.02.2022, про що свідчить підтвердження про отримання зазначених документів, а також поштовим зв`язком 08.02.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 679, тому відповідно до положень пункту 4.14 ПРРЕЕ, пунктів 4.3, 16.1 та 16.2 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», вважаються отриманими відповідачем належним чином.

Отже, спір, який є предметом розгляду в даній справі, виник між ДПЗД «Укрінтеренерго» та Харківським національним аграрним університетом ім.В.В.Докучаєва.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №431-р від 12.05.2021 погоджено реорганізацію Харківського національного університету сільського господарства імені Петра Василенка, Харківської державної зооветеринарної академії, Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва та Харківського державного університету харчування та торгівлі шляхом приєднання до Державного біотехнологічного університету.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 18.06.2021 №689 утворено Державний біотехнологічний університет та, зокрема, визначено реорганізувати Харківський національний аграрний університет ім.В.В.Докучаєва шляхом його приєднання до Державного біотехнологічного університету з відповідними правовими наслідками.

Відповідно до пункту 9 наказу Міністерства освіти та науки України №689 установлено, що Державний біотехнологічний університет є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва.

У листі від 08.02.2022 №08-146/1 Державний біотехнологічний університет повідомив позивача, що станом на 01.01.2022 по Харківському національному аграрному університету ім.В.В.Докучаєва утворилась заборгованість перед постачальником «останньої надії» - Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» у сумі 2278000,00 грн за період: лютий - березень 2021 року. ХНАУ в свою чергу не надало до Університету договір та протокол для проведення переговорної процедури. Ця заборгованість відноситься до позабюджетної та може бути сплачена виключно у судовому порядку відповідно до пунктів 3-4 ст.48 Бюджетного кодексу України. Казначейство проведе оплату за борги на підставі рішення суду, до якого може подати позов ДПЗД «Укрінтеренерго» (а.с.103).

Як стверджує позивач, вказані обставини свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, і стали підставою для звернення до господарського суду з даним позовом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати отриманої електричної енергії позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 291762,92 грн пені, 832245,58 грн інфляційних втрат, 664977,84 грн - 15% річних.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно зі статтею 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до частин 6-7 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 4 ст.231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань» встановлено, що розмір пені, передбачений пунктом 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з вимогами підпунктів 2 та 6 пункту 6.2 глави 6 договору про постачання електричної енергії з постачальником «останньої надії», споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії та відшкодувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинним законодавством, та/або цим договором.

Відповідно до Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка є додатком 1 до договору, а саме, положеннями розділу 6 «Розмір пені», за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку постачальника.

Комерційною пропозицією №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка є додатком 1 до договору, а саме, положеннями розділу 7 «Додаткові зобов`язання споживача», встановлено збільшення розміру процентів до 15% у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшена плата за користування позикою (кредиту), яке слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до положень частини 2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Матеріали справи підтверджують факт поставки позивачем ХНАУ електричної енергії у лютому 2021 року в об`ємі 272 911 кВт*год. на суму 1038657,78 грн (з ПДВ) та у березні 2021 року - 294623 кВт*год., на суму 1239357,59 грн, усього: на загальну суму 2278015,37 грн.

Водночас доказів погашення відповідачем заборгованості за спожиту електричну енергію за спірний період у розмірі 2278015,37 грн матеріали справи не містять, відтак відповідачем не спростовано наявність у нього заборгованості, що є підставою для нарахування пені, 15% річних та інфляційних збитків.

Суд першої інстанції з посиланням на умови договору, Комерційної пропозиції, ст.193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.526, 530, 551, 625 Цивільного кодексу України позовні вимоги про стягнення боргу за спожиту електричну енергію за період: лютий-березень 2021 року у сумі 2278015,37 грн, 15% річних у сумі 664977,84 грн, 291762,92 грн пені, інфляційних втрат у сумі 832245,58 грн задовольнив у повному обсязі.

Апелянт не погоджується з тим, що договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» №20/Д/21 від 22.03.2021 та Комерційної пропозиції №3 від 07.09.2019 не відповідають типовому договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який є додатком №7 до Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не наводив у суді першої інстанції доводи щодо незгоди відповідача з обставинами відповідності/невідповідності типовому договору, укладених між сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» №20/Д/21 від 22.03.2021 та Комерційної пропозиції №3 від 07.09.2019, відтак в силу приписів частини 4 ст.165 Господарського процесуального кодексу України позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Положеннями статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання. Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник не спроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу (положення пункту 3.4.4 глави 3.4. розділу III ПРРЕЕ).

Постановою №312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затверджено типовий договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

ДПЗД «Укрінтеренерго» як постачальником «останньої надії» 27.12.2018 на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua розміщено публічну оферту: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Комерційна пропозиція №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії»; додаток №1 до Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 до договору на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії».

Відповідно до положень статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», яка кореспондується з умовами, що зазначені у Комерційній пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка є додатком 1 до договору, договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Отже, чинним законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником «останньої надії» у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.

У даному випадку між сторонами укладено договір №20/Д/21 від 22.03.2021 про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», Комерційну пропозицію №3 від 07.06.2019 та додаткову угоду №1/20/Д/21 від 22.03.2021 про закупівлю послуг з постачання електричної енергії до договору про постачання електричної енергії «останньої надії».

Зазначені правочини підписані сторонами та є чинними.

Зокрема, у пункті 7.4 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 сторони погодили, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Зазначеним спростовуються твердження відповідача про те, що нарахування 15% річних не передбачені ані договором, ані законом.

Безпідставними є і доводи апелянта про те, що за відсутності у відповідача (неотримання відповідачем) рахунку щодо сплати пені, у останнього не виникають зобов`язання за договором щодо сплати пені, оскільки, як стверджує апелянт, позивачем на адресу відповідача вимога про сплату пені у формі рахунку не надходила.

Такі твердження спростовуються матеріалами справи, а саме, вимога (за вих.№44/11-001750) про сплату штрафних санкцій та боргу за спожиту електроенергію, разом з протоколом розрахунку за типом заборгованості: пеня, % річних та інфляція за період 27.02.2021-13.05.2023 надіслані та отримані Харківським національним аграрним університетом ім.В.В.Докучаєва 01.02.20233 електронною поштою та 08.02.2022 поштою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.97-99, 102).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається також на те, що господарський суд не урахував, що нарахування пені має здійснюватися від ціни поставленої електричної енергії без податку на додану вартість.

Відповідно до норм пункту 194.1 ст.194 Податкового кодексу України операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 і 14 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною у пункті «а» пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною, та становить 20 відсотків.

Отже, електрична енергія як товар оподатковується за ставкою 20%, тому вартість спожитої відповідачем електричної енергії (яка включає в себе ПДВ), але не сплаченої ним, становить суму його грошового зобов`язання, на яке і підлягає нарахування пені, 15% річних та інфляційних втрат.

Відтак, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що нарахування позивачем пені, відсотків річних та інфляційних втрат на вартість поставленої електричної енергії, яка включає суму податку на додану вартість, фактично створює джерело отримання позивачем невиправданих додаткових прибутків.

Доводи апелянта про те, що заявлений позивачем до стягнення з правонаступника є непомірно великим за обсягом розмір штрафних санкцій, інфляційних втрат та процентів річних, колегія суддів відхиляє, ураховуючи таке.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому частиною 1 ст.550 Цивільного кодексу України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Однак наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

Відповідачем не надано доказів щодо відсутньої у нього можливості виконати зобов`язання за укладеним між сторонами договором у частині сплати пені, 15% річних та інфляційних втрат, нарахованих йому відповідно до пунктів 6.1, 7.4 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживача постачальником «останньої надії», яка є додатком 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Відтак лише посилання відповідача на те, що внаслідок війни, яка триває в Україні, університет опинився у вкрай складній ситуації, що пов`язана з постійним зменшенням видатків на фінансування, відсутністю стабільних надходжень до спеціального фонду бюджету, а також станом загальноекономічних процесів у державі, не виправдовує бездіяльність відповідача та звільнення від відповідальності за порушення договірних зобов`язань ХНАУ як його правонаступника.

Обставини, на які посилається відповідач, обґрунтовуючи зменшення розміру пені, інфляційних втрат та 15% річних, не звільняють відповідача від обов`язку здійснити своєчасний розрахунок з позивачем, а також сплатити на користь позивача пеню та нарахування 15% річних та інфляційних втрат, а виконання умов договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, держави тощо. Крім того, спірна заборгованість утворилась у лютому-березні 2021 року, тобто до початку 24.02.2022 масштабної збройної агресії РФ проти України.

Колегія суддів також бере до уваги, що нараховані штрафні санкції не є надмірно великими у порівнянні з зобов`язанням за договором зі сплати вартості поставленої електричної енергії у розмірі 2278015,37 грн, а відповідач не здійснює оплати основного боргу протягом тривалого часу (вимогу про оплату основного боргу надіслано ХНАУ 05.08.2021, а позов заявлено у травні 2023 року).

Таким чином, господарський суд в оскаржуваному рішенні обґрунтовано урахував ступінь невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, надавши оцінку обставинам договірних відносин, невиконаному зобов`язанню, строк якого настав, поведінці відповідача та відсутності дій щодо погашення боргу, з огляду на майновий стан обох сторін, дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для зменшення заявлених штрафних санкцій.

Ураховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування сум пені, 15% річних та індексу інфляції, погоджується з висновками господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2278015,37 грн за спожиту електричну енергію за період лютий - березень 2021 року; 291762,92 грн пені, 832245,58 грн інфляційних втрат, 664977,84 грн - 15 % річних у повному обсязі.

Відтак доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, жодним чином не спростовують встановлені господарським судом обставини, апелянт не обґрунтував та не довів порушення застосування місцевим господарським судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не убачається.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного біотехнологічного університету залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі №922/2179/23 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.11.2023.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова