ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2023 р. Справа№ 910/18409/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Копитової О.С.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представника АТ "Укрсиббанк" Решетніка Ю.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 року

у справі №910/18409/21 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність боржника фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2023, серед іншого, закрито провадження у справі №910/18409/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 року у справі №910/18409/21, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2023 року колегією суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Копитової О.С., Полякова Б.М. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 року у справі №910/18409/21 повернуто скаржнику без розгляду на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України у зв`язку з неподанням доказів, які підтверджують відправлення копії цієї скарги і доданих до неї документів всім учасникам провадження у справі та роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду у загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

20.09.2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Північного апеляційного господарського суду повторно. Також, в апеляційній скарзі скаржник просить суд поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 20.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М.,судді: Копитова О.С., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 26.09.2023 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 року у справі №910/18409/21, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18409/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1

02.10.2023 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/18409/21/6026/2023 від 29.09.2023 матеріали справи №910/18409/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 10.10.2023 року поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 року у справі №910/18409/21, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 07.11.2023 року за участю повноважних представників сторін.

У поданих через відділ документального забезпечення суду відзивах на апеляційну скаргу АТ "ПУМБ" та АТ "Укрсиббанк" просять залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

До дати судового засідання від представника АТ "ПУМБ" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

30.10.2023 року через відділ документального забезпечення суду засобами електронного зв`язку від арбітражного керуючого Белінської Н.О. надійшло клопотання про проведення судового засідання 07.11.2023 року в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EasyCon.

Слід зазначити, що головуючий суддя Остапенко О.М. з 23.10.2023 по 03.11.2023 перебував у відпустці, а тому клопотання передано головуючому судді фактично 06.11.2023.

Після виходу головуючого судді з відпустки, ухвалою суду від 06.11.2023 у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у судовому засіданні 07.11.2023 року у справі №910/18409/21 в режимі відеоконференції відмовлено.

Представник кредитора АТ "Укрсиббанк" в судовому засіданні 07.11.2023 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності до ч. 6 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, докази чого долучено до матеріалів справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

07.11.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника кредитора, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 року, зокрема, відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника.

Ухвалою попереднього засідання суду від 26.01.2022 року визнано кредиторами фізичної особи ОСОБА_1 : АТ "Укрсиббанк" на загальну суму 42 840,29 грн; АТ "Ідея банк" на загальну суму 173 957,23 грн; АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на загальну суму 56 101,49 грн.; АТ КБ "ПриватБанк" на загальну суму 53 272,41 грн.

Ухвалою суду від 13.06.2022 було визнано кредитором боржника АТ "Акцент-банк" на загальну суму 22 515,88 грн.

27.02.2023 від керуючої реструктуризацією боргів боржника арбітражної керуючої Белінської Н.О. надійшла заява про перехід до процедури погашення боргів боржника.

27.02.2023 від АТ "Перший український міжнародний банк" надійшли заперечення на заяву керуючої реструктуризацією боргів боржника арбітражної керуючої Белінської Н.О. про визнання боржника банкрутом і перехід до процедури погашення боргів боржника, а також клопотання про закриття провадження у справі.

За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі №910/18409/21, серед іншого, закрито провадження у справі №910/18409/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Приймаючи дану ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття процедури погашення боргів у справі і вважав за доцільне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Боржник з даною ухвалою суду не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ст.113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно положень ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі:

1) невнесення боржника - юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) припинення у встановленому законодавством порядку юридичної особи, яка є боржником, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

3) смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім боржника - фізичної особи;

4) перебування у провадженні господарського суду справи про банкрутство (неплатоспроможність) того самого боржника;

5) відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів;

6) затвердження звіту керуючого санацією в порядку, передбаченому цим Кодексом;

7) затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом;

8) якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог;

9) якщо справа згідно із законом не підлягає розгляду в господарських судах України;

10) якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника;

11) укладення мирової угоди між боржником та кредиторами відповідно до ст. 192 Господарського процесуального кодексу України;

12) прийняття рішення про приватизацію боржника, яким є державне підприємство або господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі;

13) в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 13.12.2021 було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 з відповідними правовими наслідками.

Ухвалою попереднього засідання від 26.01.2022 року було визнано кредиторами фізичної особи ОСОБА_1 :

- Акціонерне товариство "Укрсиббанк" на загальну суму 42 840,29 грн;

- Акціонерне товариство "Ідея банк" на загальну суму 173 957,23 грн;

- Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" на загальну суму 56 101,49 грн.;

- Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" на загальну суму 53 272,41 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, керуючою реструктуризацією боргів арбітражною керуючою Белінською Н.О. було неодноразово надано кредиторам на розгляд план реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 . Однак, жодна редакція плану реструктуризації у порядку, встановленому Законом, затверджена кредиторами не була. Дані обставини підтверджуються наявними у справі протоколами зборів кредиторів боржника № 1 від 16.12.2022, №2 від 02.01.2023.

Кредитором АТ "Перший український міжнародний банк" 27.02.2023 подано клопотання про закриття провадження у даній справі з підстав недобросовісної поведінки боржника та не доведення ним ознак його неплатоспроможності.

Зокрема, у клопотанні зазначається, що не взяття боржником до уваги зауважень кредиторів при зміні редакцій плану реструктуризації боргів та не усунення порушень для приведення його у відповідність вимогам КУзПБ свідчить про недобросовісну поведінку боржника та небажання відновлення його неплатоспроможності. Як зазначає АТ "ПУМБ", у поданих планах реструктуризації боргів ОСОБА_1 містяться неправдиві дані щодо сум його доходів та витрат, які не відповідають реальному фінансовому становищу боржника. Тому, кредитор наполягав на закритті провадження у справі.

Керуюча реструктуризацією арбітражна керуюча Белінська Н.О. у своїх запереченнях на клопотання АТ "ПУМБ" про закриття провадження у справі зазначила, що боржником були подані вірні суми заробітку, а також суми витрат на побутові потреби боржника. Вказала, що станом на даний час доходи боржника значно зменшились, що призвело ОСОБА_1 до його неплатоспроможності.

Аналізуючи перехід до наступної процедури у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з правової позиції Верховного Суду, зазначеної у п. п. 58-60 Постанови від 26.05.2022 (справа № 903/806/20), згідно якої у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті З ЦК України), повинні відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Отже, Верховний Суд акцентує увагу на можливості списання боргів за умови, що боржник є добросовісним та заслужив їх списання.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що боржник - ОСОБА_1 вперше звернувся із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність у березні 2020 року.

Згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 у справі №910/3190/20 у відкритті провадження у справі про банкрутство боржнику було відмовлено (відсутні докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; відсутні відомості про роботодавця (роботодавців) боржника).

Боржник оскаржив вказану ухвалу в апеляційному порядку. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 апеляційну скаргу боржника задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 скасовано, справу № 910/3190/20 направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Господарський суд міста Києва від 23.07.2020 залишено заяву боржника без руху для усунення її недоліків (надання доказів авансування винагороди керуючого реструктуризацією боргів за три місяці виконання повноважень). Ухвалою від 02.10.2020 суд повернув заяву боржнику у зв`язку з не усуненням недоліків.

У січні 2021 року боржник вдруге звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 19.01.2021 року у справі № 910/538/21 заяву боржника залишено без руху для усунення недоліків (надання доказів авансування винагороди керуючого реструктуризацією боргів за три місяці виконання повноважень та доказів на підтвердження виникнення грошових зобов`язань заявника перед кредиторами).Ухвалою від 22.02.2021 заяву повернуто боржнику у зв`язку з не усуненням недоліків.

Боржник оскаржив вказану ухвалу в апеляційному порядку. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 апеляційну скаргу повернуто боржнику.

У листопаді 2021 року боржник втретє звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність. Ухвалою від 23.11.2021 заяву прийнято до провадження та ухвалою від 13.12.2021 відкрито провадження у цій справі № 910/18409/21.

Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби, наданої за запит керуючого реструктуризацією Білявського В.В. (вих. № 02-23/814 від 17.12.2021) щодо виконання ухвали від 13.12.2021 боржник тричі з аеропорту Бориспіль-D вилітав до Хургади (Єгипет) у періоди: з 22.10.2020 по 27.10.2020: з 22.06.2021 по 30.06.2021; з 12.10.2021 по 18.10.2021.

Вказана обставина на переконання суду свідчить, що боржник, намагаючись визнати себе неплатоспроможним, у цей же період мав кошти на переліт, що дає підстави вважати, що боржник приховував свої реальні доходи.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що він здійснював перетин кордону за рахунок грошових коштів дружини, доходи якої дозволяли його утримання, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 27.05.2022 року - боржник проживає з дружиною ОСОБА_2 лише з травня 2022 року, що вбачається зі звіту арбітражного керуючого про перевірку декларацій боржника.

Як зазначив Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у пунктах 105, 106 постанови від 26.05.2022 (справа № 903/806/20):

"У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд наголошує, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника. Такими обставинами можуть бути, серед іншого, ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки".

Крім того, судом правомірно встановлено, що в деклараціях про майновий стан зазначена неповна інформація про доходи та витрати боржника та членів його сім`ї.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 116 КУзПБ до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірване протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі, повнолітні батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Отже, вказана норма Кодексу відносить батьків до членів сім`ї боржника безумовно, незалежно від їх віку, спільного проживання, побуту тощо.

Водночас, у деклараціях про майновий стан боржника за 2018-2020 роки не зазначені дані про батьків боржника та їх доходи. Матеріали справи не містять документів, які підтверджують їх смерть (безвісну відсутність тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Боржник доказів підтвердження факту смерті батьків до суду не надав. За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що декларації про майновий стан боржника за 2018-2020 роки є неповними.

Крім того, розділ XIV декларацій про доходи має містити відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї, та інші витрати, у тому числі за межами України. Декларації про майновий стан боржника за 2018-2020 роки вказаних відомостей не містять.

Колегією суддів також встановлено, що план реструктуризації боргів передбачав погашення боргів боржника перед кредиторами у розмірі 7,77%.

Дане свідчить про те, що такий план заздалегідь був направлений на його відхилення, оскільки розмір суми, яка щомісячно виділялася б кредиторам для погашення боргів становила 867,68 грн., що є значно меншою сумою ніж боржник залишає собі для задоволення побутових витрат - 10 758,16 грн.

Крім того, суми, які боржником було включено до своїх необхідних витрат викликали сумніви.

Так, у план реструктуризації в якості задоволення побутових потреб була включена сума 3 000,00 грн. на оренду житла.

Разом з тим, згідно з даними декларації про майновий стан, боржник має у власності житло, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,8 кв.м.

А отже, витрати у сумі 3 000,00 грн. на оренду житла не є необхідними.

Згідно з п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повного та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Відповідно до ч. 11 ст.125 КУзПБ, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.7 ст.123 Кодексу України з процедур банкрутства з огляду на відсутність правових підстав для відкриття процедури погашення боргів у справі.

Отже, твердження скаржника про порушенням Господарським судом міста Києва норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Щодо звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів у справі за період з 12.10.2022 року по 05.04.2022 року у розмірі 71 013,40 грн. апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються, у тому числі, докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень.

Частиною 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Нормами ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

В матеріалах справи наявні Звіти арбітражної керуючої Белінської Н.О. за періоди здійснення повноважень керуючої реструктуризацією у справі з 17.10.2022 по 05.04.2023.

Отже, Господарський суд міста Києва вірно зазначив, що право вимоги основної грошової винагороди виникає у арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень та задовольнив клопотання арбітражної керуючої Белінської Н.О. про затвердження звіту про нарахування основної грошової винагороди та відшкодування витрат за виконання повноважень керуючої реструктуризацією боргів ОСОБА_1 за період з 12.10.2022 року по 05.04.2023 року у розмірі 71 013,40 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними та необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 року у справі №910/18409/21 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 року у справі №910/18409/21 залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 14.11.2023 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

О.С. Копитова