ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 Справа № 917/29/23

за позовною заявою Товариства з обмеженою Відповідальністю "Проф електро монтаж", вул. Білоруська,б.30, м. Київ,04050

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні системи інфраструктур", вул. Миру, б.12, офіс 103, м. Полтава, 36022

про стягнення 43 467,94 грн

Суддя Солодюк О.В.

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Проф Електро Монтаж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні Системи Інфраструктур" про стягнення 43 467,94 грн., з яких 40 000,00 грн. - основний борг за договором поворотної фінансової допомоги № 08/11/2021 від 08.11.2021 р., 466,85 грн. - пеня, 2 534,24 грн. - інфляційні втрати, 466,85 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.01.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач кошти, отримані за договором поворотної фінансової допомоги № 08/11/2021 від 08.11.2021 не повернув, чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

16.02.2023 (вх. №2093) відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне:

- з початком військової агресії Росії проти України 24 лютого 2022 року підприємство відповідача через деякий час повідомило всіх своїх контрагентів, а також Товариство з обмеженою відповідальністю "Проф електро монтаж" про призупинення відносин, поставок, надання будь яких послуг по всім договорам, які були укладені між відповідачем і позивачем. Згідно статті 67 Господарського кодексу України (далі ГКУ) відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Тобто це відноситься і до договору поворотної фінансової допомоги від 08/11/2021 на суму 40 000 гривен. А саме 16 березня 2022 року в 11.59 годин через електронну систему листування "Gmail" з електронної адреси відповідача було надіслане лист-звернення на ел.адресу директора ТОВ "Проф електро монтаж" Остапчука Тараса, щодо припинення відносин на невизначений час у зв`язку з воєнними діями відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Відповідач вважає, що з урахуванням повідомлення про призупинення відносин згідно договору є форс мажорними обставинами і нарахування штрафних санкцій, штрафів чи пені не повинно бути стягнуто з відповідача;

- позивач ніяким способом, ні поштовим зв`язком, ні електронною поштою не повідомив відповідача листом-зверненням або іншим документом про те, що відповідач повинен повернути борг під час воєнного стану в строк, встановлений домовленостями та умовами договору, або про те, що позивач збирається вирішувати це питання в судовому порядку;

- кошти в розмірі 40 000,00 грн., що в свою чергу були запозичені згідно договору поворотної фінансової допомоги від 08/11/2021, шляхом безготівкового переказу на рахунок відповідача, були вкладені в будівництво об`єкта для держави, а саме "Поточний середній ремонт (влаштування) освітлення пішохідних переходів з використанням автономного електрозабезпечення на автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-25 Городище - Рівне - Старокостянтинів на км 85+050, км 85+260, км 101+160, км 101+250, км 105+730, км 105+830, км 107+640, Рівненська область." (ідентифікатор закупівлі - UА-2021-10-04-011096-b), договір підписано на суму 2 982 650 грн. Договір є активним, що можна перевірити через систему закупівель "Прозоро". Послуги з будівництва цього об`єкту вже були надані відповідачем, але в наслідок військової агресії держава не встигла розрахуватись за ці послуги. Тому із-за затримки фінансування з боку замовника послуг, відповідач також став заручником форс-мажорних обставин, які відбулися в Україні і не отримав кошти;

- згідно річних звітів поданих до державної податкової служби та відкритих даних, які можна перевірити в вільному доступі, фінансова звітність відповідача за 2020 рік та 2021 рік, який згідно ст.55 п. 3 ГКУ є суб`єктом мікропідприємниства, нажаль є і залишається збитковою. А саме Фінансовий результат ТОВ "Інноваційні системи інфраструктур" за 2020 рік становив - Рядок 2350 - Чистого збитку = 239,8 тисяч гривень, а за 2021 рік Рядок 2350 - Чистого збитку = 719,6 тисяч гривень;

- згідно пункту 7.10. укладеного договору поворотної фінансової допомоги від 08/11/2021 між позивачем і відповідачем на суму 40 000,00 гривень без ПДВ, усі правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням Договору та не врегульовані ним, регламентуються нормами чинного законодавства України. Відповідач вважає, що з урахуванням Листа-звернення, що був відправлений відповідачем до позивача, про призупинення відносин згідно договору є форс мажорними обставинами і нарахування штрафних санкцій, штрафів чи пені не повинні бути стягнуто з відповідача. Тому, згідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", та згідно листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме військову агресію Російської Федерації проти України, підтверджено, що зазначені обставини с 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договорам, виконання зобов`язань по яким настало і відповідно стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин. Відповідно до цього відповідач повідомляє, що ці події настали до закінчення строку зобов`язань відповідача, за договором поворотної фінансової допомоги від 08/11/2021. Згідно розділу договору 4. Повернення коштів, та пункту 4.1. Строк повернення коштів - до 01 серпня 2022 року. Тому відповідач вважає, що настання форс-мажорних обставин є причиною для призупинення виконання зобов`язань і умов за договорами між суб`єктами господарювання, якими відповідно є позивач та відповідач, на строк до закінчення обставин непереборної сили, які відбуваються по теперішній час.

Відповідач просить суд залишити позовну заяву без розгляду та закрити провадження у справі.

14.06.2023 (вх. №7448),15.06.2023 (вх. №7538) від позивача надійшла відповідь на відзив та письмові пояснення, в яких останній посилається на те, що від відповідача лист-звернення про припинення відносин згідно договору не надходив, позивач не отримував від відповідача жодних послуг, а звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором. Відповідач жодного разу не звертався до позивача із пропозицією укладення додаткової угоди до Договору про зміну строку повернення коштів, хоча за п. 4.1 строк повернення коштів може бути продовжено за погодженням сторін, що оформляється додатковою угодою до Договору.

Крім того, зазначає, що відповідачем не надано жодних належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що повномасштабне вторгнення та введення воєнного стану будь - яким чином могло вплинути на виконання обов`язку відповідача з повернення коштів. Форс-мажор як обставина непереборної сили, потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин, не звільняє сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" форс-мажорні обставини засвідчуються сертифікатом ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП. При цьому, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (Постанови Верховного Суду від 21.09.2022 року в справі № 911/589/217, від 14.02.2018 року в справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 року в справі № 917/1053/18, від 25.11.2021 року в справі № 905/55/21).

Позивач зазначає, що наявність обставин непереборної сили встановлюється судами в кожному окремому випадку та оцінюється, насамперед, вплив форс - мажорних обставин на неможливість виконання боржником свого зобов`язання.

Позивач звертає увагу суду на те, що неодноразово звертався до відповідача із проханням погасити заборгованість в телефонному режимі та за допомогою месенджерів. Жодна поштова кореспонденція, яка була надіслана відповідачу в 2022 році, не була отримана останнім та поверталася на адресу позивача за закінченням терміну зберігання. Відсутність у відповідача коштів, необхідних для погашення заборгованості за Договором поворотної фінансової допомоги № 08/11/2021 від 08.11.2021 року, не звільняє його від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

08 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проф електро монтаж" (надалі - Позивач та/або Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інноваційні системи інфраструктур" (надалі - Відповідач та/або Позичальник) було укладено Договір поворотної фінансової допомоги № 08/11/2021.

За умовами п.1.1 Договору Позикодавець зобов`язується передати на строк Позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому Договором, за заявками останнього, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до п. 2.1. Договору загальна орієнтовна сума Договору становить 40000,00 гривень (сорок тисяч грн. 00 коп.).

Згідно з п. 3.1. Договору Позикодавець зобов`язаний впродовж трьох календарних днів з моменту отримання усного замовлення від Позичальника надати грошові кошти у безготівковій формі платіжним дорученням шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника. Позика може бути надана як на всю суму договору одноразово, так і періодичними траншами у сумах згідно усних заявок Позичальника.

Кошти вважаються переданими Позичальникові в момент їх зарахування на поточний рахунок Позичальника (п. 3.2. Договору).

На виконання умов Договору за усною заявкою Відповідача, Позивачем 08 листопада 2021 року було перераховано суму поворотної фінансової допомоги в розмірі 40000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується платіжним дорученням № 1432 від 08 листопада 2021 року.

За умовами п. 4.1 Договору строк повернення коштів - до 01 серпня 2022 року.

Також відповідно до п. п. 5.1. - 5.2. Договору сума коштів підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок Позикодавця. Днем повернення коштів вважається день зарахування грошової суми (її частини), що надавалась, на поточний рахунок Позикодавця.

Однак, відповідач не виконав свій обов`язок з повернення суми поворотної фінансової допомоги, з огляду на що станом на дату подання даної позовної заяви заборгованість в розмірі 40 000,00 грн. є непогашеною, а відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Вивчивши матеріали справи, надавши правову кваліфікацію спірним правовідносинам, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Проф електро монтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інноваційні Системи Інфраструктур" було укладено договір поворотної фінансової допомоги № 08/11/2021 від 08 листопада 2021року, який за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 4.1 договору № 08/11/2021 від 08 листопада 2021року строк повернення коштів - до 01 серпня 2022 року.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором № 08/11/2021 від 08 листопада 2021року щодо надання відповідачу коштів в сумі 40 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1432 від 08 листопада 2021 року.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України отримані кошти не повернув і за ним утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 40 000,00 грн.

Доказів погашення боргу відповідачем не надано.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 40 000,00 грн. основного боргу за договором № 08/11/2021 від 08 листопада 2021року поворотної фінансової допомоги підтверджені документально та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.1 укладеного сторонами договору визначено, що при простроченні повернення суми коштів (її частини) Позичальник сплачує пеню в розмірі 3 % річних від простроченої суми до моменту повернення.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені за прострочення повернення коштів за договором поворотної фінансової допомоги № 08/11/2021 від 08 листопада 2021року в розмірі 466,85 грн. за період з 02.08.2019 р. по 21.12.2022 р. (а.с. 3), суд прийшов до висновку, що зазначені вимоги відповідають положенням Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", та є обґрунтованими та правомірними.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем проведено розрахунок інфляційних втрат в розмірі 2 534,24 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 466,85 грн.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні Системи Інфраструктур" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проф електро монтаж" 40 000,00 грн. заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги № 08/11/2021 від 08 листопада 2021 року, 466,85 грн. пені, 2 534,24 грн. інфляційних втрат, 466,85 грн. 3 % річних.

Щодо посилання відповідача на введення військового стану на території України, суд зазначає наступне.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув гранту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та виконувати зобов`язання за договором.

Листом від 28.02.2022 Торгово-Промисловою палатою України було засвідчено форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022. Проте, відповідач не довів, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання.

Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Отже суд дійшов висновку, що у даному випадку, відповідачем документально не доведено вплив воєнного стану на спроможність виконувати конкретно визначені обов`язки.

Наявність боргів у контрагентів перед відповідачем не звільняє останнього від виконання зобов`язання з повернення боргу по спірному договору.

Фінансова звітність відповідача за 2021 рік також не свідчить про відсутність у нього грошових коштів на погашення заборгованості станом на 01 серпня 2022.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні Системи Інфраструктур" (36022, м. Полтава, вул. Миру, 12, оф. 103, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проф електро монтаж" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, б. 30, ) 40 000,00 грн. - основний борг за договором поворотної фінансової допомоги № 08/11/2021 від 08 листопада 2021 року, 466,85 грн. - пені, 2 534,24 грн. - інфляційних втрат, 466,85 грн. - 3 % річних та 2 481,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя Солодюк О.В.