ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. Справа№ 910/10523/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Євсікова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Громадської організації «ТОВАРИСТВО «ВОСТОК»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2023

про повернення позовної заяви

у справі № 910/10523/23 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Громадської організації «ТОВАРИСТВО «ВОСТОК»

до Одеської обласної державної адміністрації

про стягнення 16 550 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 у справі №910/10523/23 позовну заяву (з доданими до неї документами) Громадської організації «ТОВАРИСТВО «ВОСТОК» повернуто заявникові на підставі ч. 2 ст. 164, ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Дослідивши подані документи, суд визнав їх не достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. При цьому, суд виходив з того, що всупереч вищезазначеним вимогам, позивач не усунув вказані недоліки позовної заяви та не надав обґрунтовані розрахунки матеріальної та моральної шкоди та обставин приниження ділової репутації юридичної особи позивача.

Відтак, оскільки позивачем не виконано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України, суд повернув заяву позивачеві.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, та просить звільнити його від плати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір".

На думку скаржника, ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, зокрема, положень 162, 164 ГПК України. При цьому зауважує, що збирання доказів на стадії відкриття провадження не є обов`язком суду, суд позбавлений можливості надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду та відмовити у прийнятті до розгляду позовної заяви.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Одеська обласна державна адміністрація (відповідач) не скористалась своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Про відкриття апеляційного провадження відповідач повідомлений належним чином, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням №865, згідно якого вбачається отримання ухвали суду 14.09.2023.

Таким чином, судом апеляційної інстанції були здійснені всі необхідні заходи щодо повідомлення відповідача про відкриття апеляційного провадження на оскаржувану ухвалу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10523/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

14.08.2023 матеріали справи надійшли до апеляційного суду.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2023, у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М., яка входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10523/23.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2023 звільнено Громадську організацію «ТОВАРИСТВО «ВОСТОК» від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 у справі №910/10523/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації «ТОВАРИСТВО «ВОСТОК» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 у справі №910/10523/23. Закінчено проведення підготовчих дій. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі у строк до 25.09.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 25.09.2023.

Також, цією ухвалою зобов`язано Господарський суд міста Києва у найкоротший строк направити до Північного апеляційного господарського суду копії додатків до позовної заяви в тому об`ємі та кількості, як було подано до суду першої інстанції разом з позовною заявою.

02.10.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва надійшов лист, в якому повідомлено про те, що Господарський суд міста Києва направив всі наявні матеріали на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2023.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу у даній справі скасувати, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У липні 2023 року Громадська організація «ТОВАРИСТВО «ВОСТОК» звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Одеської обласної державної адміністрації про стягнення 16 550 000,00 грн, з яких 16 500 000,00 грн матеріальної шкоди та 50 000,00 грн моральної шкоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу спосіб для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання:

- обґрунтованого розрахунку матеріальної, моральної шкоди та докази на підтвердження вказаних обставин;

- відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд зазначив про те, що:

- доданий до позовної заяви розрахунок матеріальної шкоди не може вважатись обґрунтованим, оскільки позивачем не обґрунтовано дати початку та закінчення розрахунку (з 12.03.2015 по 26.10.2020);

- в порушення наведених приписів, позивачем до позову не додані докази в підтвердження сплати коштів у розмірі 250 грн членів Громадської організації «ТОВАРИСТВО «ВОСТОК» на протязі шістдесят місяців, про що позивач зазначає у відповідному розрахунку;

- у вказаному розрахунку позивача не міститься жодних відомостей щодо обставин приниження ділової репутації юридичної особи позивача - Громадської організації «ТОВАРИСТВО «ВОСТОК».

14.07.2023 позивачем подано заяву про усунення недоліків, в якій останній повідомив суд про те, що ним до позовної заяви було додано:

- розрахунок матеріальної, моральної шкоди та докази на підтвердження вказаних обставин;

- заходи забезпечення доказів та позову - не вживались;

- щодо доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою, позивачем подано клопотання про витребування доказів.

Дослідивши подані документи, суд першої інстанції визнав їх не достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, оскільки позивачем не виконано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України та не надано обґрунтовані розрахунки матеріальної шкоди та моральної шкоди в частині обґрунтування дати початку та закінчення розрахунку (з 12.03.2015 по 26.10.2020) та обставин приниження ділової репутації юридичної особи позивача.

Тобто, суд дійшов висновку, що вказані недоліки позовної заяви не усунуто.

Таким чином, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 повернуто позовну заяву Громадській організації «ТОВАРИСТВО «ВОСТОК» та додані до неї документи заявнику. (Додаток: позовна заява б/н від 27.06.2023 з доданими до неї документами.).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Колегія суддів, в результаті дослідження матеріалів справи, не погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина 1 статті 14 ГПК України).

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 16500000,00 та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн, про що у додатках до позовної заяви вказано: «розрахунок шкоди».

Із позовної заяви вбачається, що вона містила розрахунок суми щодо матеріальної та моральної шкоди із наданням відповідних доказів (договору, квитанцій, інформаційної довідки, заяви на землю тощо). Також, позивач наводив обґрунтування шкоди та доказів на її підтвердження і в заяві від 14.07.2023, яка була надана на усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду.

Крім того, позивач додав до заяви докази, які він вважав за необхідне надати суду, якщо ж вони при розгляді справи не підтвердять позовні вимоги, то це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не був позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі на підставі наданих позивачем до позовної заяви доказів.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції зазначив про те, що позивачем у розрахунку моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн вказано, що сума моральної шкоди складається із: характер правопорушення (порушення цивільних прав); глибини фізичних та душевних страждань (тривала бездіяльність ООДА створює перешкоди користуватись землею та власними гаражами в рамках правового поля та не сприяє у виконанні статутних завдань); погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації (ГО «Товариство «Восток» не має можливості проводити свою статутну діяльність); ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування (службові особи ООДА умисно не виконують свої службові обов`язки та приписи ст. 19 Конституції України); інші обставини, що мають істотне значення (бездіяльність та невиконання своїх службових обов`язків службовими особами ООДА спричинило порушення законних прав та інтересів ГО «Товариство «Восток», котре вилилось у неможливість проведення статутної діяльності).

З цього приводу, колегія вважає за необхідне зазначити, що питання про те, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, відповідно до пункту 1 частин першої статті 237 ГПК України вирішується судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по суті справи, а оцінка наданих стороною позивача обґрунтувань та доказів на предмет їх достатності на стадії відкриття провадження у справі законом не передбачена.

Суд першої інстанції, ставлячи питання про залишення позовної заяви без руху, а в подальшому повертаючи позовну заяву, підставою невідповідності позовної заяви вимогам статті 162 ГПК України зазначив те, що позивач не обґрунтував розрахунок матеріальної, моральної шкоди та не надав докази на підтвердження вказаних обставин.

В даному випадку, колегія вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях господарського процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу.

Суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не може вдаватися до оцінки викладених позивачем обставин справи та доказів. На цьому наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2023 року по справі №990/114/23.

Господарський процесуальний кодекс не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а наділяє позивача правом визначати учасників справи та довільно викласти зміст позовних вимог спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом в ході судового розгляду справи по суті.

Отже, стаття 162 ГПК України не конкретизує вимоги щодо змісту позовної заяви, який викладається позивачем в довільній формі. Головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом в ході судового розгляду справи по суті.

Однак, суд першої інстанції вказані норми процесуального права не врахував. Фактично суд вдався до оцінки викладених позивачем обставин справи та доказів, що не віднесено до компетенції суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Після відкриття провадження у справі, суд першої інстанції в разі наявності підстав, визначених господарським процесуальним законодавством, може провести підготовче судове засіданні, у якому мають бути з`ясовані всі питання, визначені статтею 177 ГПК України, зокрема, щодо остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях господарського процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу.

Повертаючи заяву, суд фактично дав оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування позовних вимог, що є неприпустимим.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

ЄСПЛ вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (Shishkov., №26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Враховуючи наведене, колегія вважає, що повернення позовної заяви із підстав, наведених судом першої інстанції, є формальним та сумнівним з точки зору дотримання права позивача на доступ до правосуддя, гарантованого йому національним та європейським законодавством права на доступ до правосуддя.

За таких обставин колегія вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими та дають підстави вважати, що суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, та передчасно повернув позивачу позовну заяву з підстав неусунення недоліків позовної заяви, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Отже, колегія дійшла висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, і є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направленням справи до цього суду для продовження розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить до висновку, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 у справі №910/10523/23 є такою, що постановлена з неповним дотриманням норм процесуального права, а відтак, підлягає скасуванню з направленням даної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судові витрати

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 у справі №910/10523/23 скасувати.

Справу №910/10523/23 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков