ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3702/22

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Аленіна О.Ю.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго": Засядьвовк А.І.

від Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі": Дзиговська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

на рішення Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 року, суддя в І інстанції Гут С.Ф., повний текст якого складено 29.05.2023 в м. Одесі

у справі: №916/3702/22

за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до відповідача: Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі"

про стягнення 641 587,59 грн

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" 641 587,59 грн збитків, з яких:

-535 789,45 грн за послуги з постачання електричної енергії за період з січня 2019 р. по 2 класу напруги ТОВ Завод Полімер;

-85 000,00 грн витрат на правничу допомогу за рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 р. у справі № 916/3411/20;

-8 500,00 грн витрат по сплаті виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця по справі №916/3411/20;

-12 298,14 грн сплаченого судового збору за подання позову до ТОВ Завод Полімер по справі №916/3411/20.

Позов обґрунтований тим, що позивач з 01.01.2019 є постачальником останньої надії, у той же час з 01.01.2019 р. АТ "ДТЕК Одеські електромережі" виконує функції оператора системи розподілу на території Одеської області та міста Одеси.

АТ "ДТЕК Одеські електромережі" представлено звіт за січень 2019 р. стосовно підключення ТОВ Завод Полімер до споживання електричної енергії, яка постачається постачальником останньої надії у зв`язку із відсутністю укладеного договору із постачальником електричної енергії.

В подальшому Позивачем сплачено Відповідачу кошти за розподілену електричну енергію в січні 2019 р. та виставлено ТОВ Завод Полімер рахунок за спожиту електричну енергію загальною вартістю 535 789,45 грн.

При цьому, рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 у справі №916/3411/20 за позовом ДПЗД "Укрінтеренерго" до ТОВ Завод Полімер, за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: АТ "ДТЕК Одеські електромережі", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ І Джі Еф Трейдінг, АТ Українська залізниця, відмовлено у задоволені позовних вимог про стягнення з ТОВ Завод Полімер заборгованості за спожиту у січні 2019 р. електричну енергію, яка поставлена постачальником останньої надії.

Вказане рішення обгрунтоване тим, що встановлено наявність у ТОВ Завод Полімер, укладеного з іншим постачальником електричної енергії, а саме з ТОВ І Джі Еф Трейдінг, відповідного договору, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати наявними між Позивачем та ТОВ Завод Полімер правовідносини стосовно постачання електричної енергії постачальником останньої надії.

Таким чином, на думку позивача, АТ "ДТЕК Одеські електромережі" надано недостовірну інформацію, що призвело до понесення збитків підприємством.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 у справі №916/3702/22 позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" про стягнення 641587,59 грн задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 101 998,35 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн; у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку щодо наявного складу господарського правопорушення в частині понесення ДПЗД "Укрінтеренерго" 101 998,35 грн збитків у вигляді відшкодування вартості АТ "ДТЕК Одеські електромережі" послуг за розподіл електричної енергії загальним обсягом 163 695 кВт*год, оскільки АТ "ДТЕК Одеські електромережі" будучи обізнаним 29.12.2018 р. про наявність у ТОВ „Завод „Полімер постачальника електричної енергії (що встановлено рішенням у справі № 916/3411/20), у січні 2019 надало ДПЗД "Укрінтеренерго" інформацію про включення ТОВ Завод Полімер до постачання електричної енергії, яка має здійснюватися постачальником останньої надії - ДПЗД "Укрінтеренерго", тобто така поведінка є протиправною та у зв`язку із чим наявна вина АТ "ДТЕК Одеські електромережі". ДПЗД "Укрінтеренерго" сплачено відповідні кошти у загальному розмірі 10 385 551,28 грн, до яких входить 101 998,35 грн за 163695 кВт*год, на підставі отриманої саме від АТ "ДТЕК Одеські електромережі" інформації, тому господарський суд вбачив наявність правових підстав для стягнення з АТ "ДТЕК Одеські електромережі" на користь ДПЗД "Укрінтеренерго" 101 998,35 грн понесених збитків.

Місцевий господарський суд також вказав, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 05.10.2018 р. №1179 встановлено механізм розрахунку цін, за якими здійснюється постачання електричної енергії постачальником останньої надії, однак ДПЗД "Укрінтеренерго" представлено до матеріалів справи виключно рахунок від 12.02.2019 р. загальним розміром 535 789,45 грн, з яких 446 491,21 грн вартості електричної енергії по 2 класу напруги за січень 2019 р. загальним обсягом 163695 кВт*год, а 101 998,35 грн вартість за послуги з розподілу електричної енергії АТ Одесаобленерго по 2 класу напруги загальним обсягом 163695 кВт*год. Тобто не представлено визначених зазначеною постановою складових, що позбавляє господарський суд можливості перевірити обґрунтованість визначеної вартості електричної енергії у сумі 446 491,21 грн.

Щодо заявлення до стягнення 85000,00 грн витрат на правничу допомогу за рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 р. у справі № 916/3411/20, 8500,00 грн витрат по сплаті виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця та 12298,14 грн сплаченого судового збору за подання позову до ТОВ Завод Полімер, суд першої інстанції вказав, що це є фактичним намаганням здійснити перегляд вказаного рішення та надання оцінки дій його учасників, що можливо виключно в випадку апеляційного перегляду. Відтак у задоволенні цих вимог господарський суд відмовив.

03.07.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", в якій останнє просить рішення Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 у справі №916/3702/22 скасувати в частині відмови в стягненні збитків в сумі 539 589,24 грн та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом вірно встановлено, що Відповідачем записано недостовірну інформацію про «нібито» спожиту електричну енергію ТОВ «Завод Полімер», що в обсязі 163695 кВт*год віднесено до споживача балансуючої групи ДПЗД «Укрінтеренерго». Але судом неправильно розраховано розмір витрат за послуги розподілу, що отримані Відповідачем від Позивача (хоча фактично повний розрахунок збитків пов?язаних з купівлею та розподілом електроенергії наведено Позивачем рахунку ДПЗД «Укрінтеренерго» від 12.02.2019 №56/13001/03734), а саме не прийнято до уваги відшкодування сплаченого Позивачем Відповідачу податку на додану вартість (далі-ПДВ) в розмірі 20%, сума якого складає 20 399,67 грн. З урахуванням зазначеної суми, витрати ДПЗД «Укрінтеренерго» на оплату фактично неотриманих від АТ «Одесаобленерго» (Відповідач у справі) послуг по розподілу за січень 2019 року становить 122 398,02 грн.

Скаржник вказує, що математичні розрахунки по формулі: обсяги електроенергії в кВт*год. помножити на ціну електроенергії за 1 кВт*год. показують, що витрати ДПЗД «Укрінтеренерго» з купівлі електричної енергії у оптового постачальника для постачання споживачу ТОВ «Завод «Полімер» становлять 318 631,12 грн з урахуванням ПДВ (із розрахунку: 163 695 кВт*год. * 1,0 грн. *1,2 (20% податок на додану вартість). Зазначені витрати у сумі 318 631,12 грн. понесені ДПЗД «Укрінтеренерго» через неправомірні дії Відповідача, а відповідно підлягають відшкодуванню за рахунок Відповідача. Зазначена складова витрат у сумі 318 631,12 грн.

Зазначає, що висновки суду суперечать матеріалам справи, які, по-перше, дозволяють встановити вартість (ціна за 1 КВт*год становить 1,0 грн. без урахування ПДВ, ПДВ - 20 %) куплених 163 695 кВт*год у оптового постачальника електричної енергії, так як вона однакова для всіх споживачів січня 2019 року, а по-друге, підтверджують факт оплати ДПЗД «Укрінтеренерго» в повному обсязі рахунку ДП «Енергоринок» за січень 2019 року, складовою якого є обсяг та вартість записаної на ТОВ «Завод «Полімер» електричної енергії. Також, Відповідач не оспорював факт повного розрахунку ДПЗД «Укрінтеренерго».

Додатково апелянт зазначає, що витрати які ДПЗД «Укрінтеренерго» понесло (судовий збір у сумі 12 298,14 грн.) та повинно понести (вартість правничої допомоги у сумі 85 000,00 грн., виконавчий збір у сумі 8 500,00 грн.) у зв?язку із справою № 916/3411/20, не було би понесено (здійснено) з боку ДПЗД «Укрінтеренерго», якби інформація від АТ «Одесаобленерго» про споживача ТОВ «Завод «Полімер» була б правдивою та достовірною. Натомість, інформація недостовірна, а отже ці додаткові витрати загальною сумою 105 798,14 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок винної сторони - АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

У письмових поясненнях відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ДПЗД «Укрінтеренерго» в повному обсязі з огляду на її необгрунтованість та безпідставність.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено справу №916/3702/22 до розгляду на 17.10.2023 об 11:00, а в подальшому протокольною ухвалою суду від 17.10.2023 оголошено перерву в розгляді даної справи до 08.11.2023 об 11:00.

В судовому засіданні 08.11.2023 представник позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представник відповідача просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.11.2018 р. № 1345 видано Акціонерному товариству Одесаобленерго, яким в подальшому змінено назву на АТ "ДТЕК Одеські електромережі" (), ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Одеської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності Акціонерного товариства Одесаобленерго, та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 р. №1023-р постачальником останньої надії з 01.01.2019 р. до 01.01.2021 р. визнано ДПЗД "Укрінтеренерго".

Згідно Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії АТ Одесаобленерго, яким в подальшому змінено назву на АТ "ДТЕК Одеські електромережі" є Оператором системи.

Відповідно до пункту 1.1 Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (Договір) є публічним приєднанням, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам, які входять в балансуючу групу Постачальника, як послуги Оператора системи. Укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Постачальника до умов цього договору.

Оператор системи зобов`язується: виконувати умови цього Договору, та надавати Постачальнику недискримінаційний доступ до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності Оператора системи з метою постачання електричної енергії споживачам (пункт 4.1.1 Договору); відображати інформацію, передбачену главою 3 цього Договору, та суми, що підлягають сплаті за надання послуг з розподілу електричної енергії Постачальником, на особовому рахунку споживача Постачальника (пункт 4.1.2 Договору); здійснювати розподіл електричної енергії споживачам, які входять в балансуючу групу Постачальника, із дотриманням показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами (пункт 4.1.4 Договору); надавати Постачальнику інформацію про послуги, пов`язані з розподілом електричної енергії, та про терміни обмежень і відключень (пункт 4.1.5 Договору).

Оператор системи несе відповідальність за розподіл електричної енергії споживачам Постачальника: в обсягах та із забезпеченням договірної величини потужності, визначеними згідно з вимогами договорів споживачів про надання послуг з розподілу (пункт 6.1.1 Договору).

Сторони несуть відповідальність за порушення в обміні інформацією згідно умов даного Договору (пункт 6.9 Договору).

Цей Договір набирає чинності з дня приєднання Постачальника до умов цього Договору, але не раніше ніж з 01 січня 2019 року, і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії (пункт 9.1 Договору).

19.12.2018 р. ДПЗД "Укрінтеренерго" підписано заяву приєднання до договору Постачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідно до якої Позивач приєднався до умов договору з АТ Одесаобленерго, яким в подальшому змінено назву на АТ "ДТЕК Одеські електромережі".

04.01.2019 р. АТ Одесаобленерго виставлено ДПЗД "Укрінтеренерго" рахунок № 1 загальною вартістю 12043365,40 грн, з яких 706482,72 грн за розподіл електричної енергії 1 класу у січні 2019 р., 9329655,11 грн за розподіл електричної енергії 2 класу напруги у січні 2019 р., 2007227,57 грн ПДВ.

18.01.2019 р. АТ Одесаобленерго представлено ДПЗД "Укрінтеренерго" супровідний лист №101/19/03-83 із остаточним переліком споживачів електричної енергії, постачання яким здійснюється постачальником останньої надії, до яких включено ТОВ Завод Полімер (Код ), та яким спожито у січні 2019 р. 163695 кВт*год. При цьому зазначено, що загальна кількість споживачів 32.

31.01.2019 р. між АТ Одесаобленерго та ДПЗД "Укрінтеренерго" підписано акт приймання-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії електричними мережами АТ Одесаобленерго до Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 26.12.2018 р., за яким АТ Одесаобленерго в січні 2019 р. здійснено послуги з розподілу електричної енергії споживачам ДПЗД "Укрінтеренерго" загальною вартістю 10385551,28 грн, з яких 836004,92 грн з ПДВ за розподіл електричної енергії 1 класу у січні 2019 р., 9549546,36 грн з ПДВ за розподіл електричної енергії 2 класу напруги у січні 2019 р., 1730925,21 грн ПДВ.

12.02.2019 р. ДПЗД "Укрінтеренерго" виставлено ТОВ Завод Полімер (Код ) рахунок на оплату загальною вартістю 535789,45 грн, з яких 446491,21 грн вартості електричної енергії по 2 класу напруги за січень 2019 р. загальним обсягом 163695 кВт*год, 101998,35 грн вартість за послуги з розподілу електричної енергії АТ Одесаобленерго по 2 класу напруги загальним обсягом 163695 кВт*год.

26.02.2019 р. АТ Одесаобленерго виставлено ДПЗД "Укрінтеренерго" рахунок №1 загальною вартістю 10385551,28 грн, з яких 696670,77 грн за розподіл електричної енергії 1 класу у січні 2019 р., 7957955,30 грн за розподіл електричної енергії 2 класу напруги у січні 2019 р., 1730925,21 грн ПДВ.

26.02.2019 р. ДПЗД "Укрінтеренерго" перераховано АТ Одесаобленерго 5245551,28 із призначенням платежу за розподіл електроенергії у січні 2019 р. зг.рах.від 04.01.2019 р. № 1.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 у справі №916/3411/20 в задоволенні позові Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності „Укрінтеренерго до Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод „Полімер про стягнення заборгованості у загальному розмірі 819 875,72 грн відмовлено.

Рішенням у справі №916/3411/20 встановлено наступне.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності „Укрінтеренерго звернулось до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод „Полімер про стягнення заборгованості у загальному розмірі 819 875,72 грн, яка складається із суми основного боргу у розмірі 535 789,45 грн, пені у розмірі 172587,30 грн, 15 % річних у розмірі 88 460,01 грн, збитків від інфляції у розмірі 23 038,96 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань в частині оплати вартості спожитої у січні 2019 р. електричної енергії.

28.12.2018 р. ТОВ „Завод „Полімер було підписано заяву-приєднання до договору з розподілу електричної енергії, яка розміщена на сайті оператора системи розподілу АТ „Українська залізниця.

29.12.2018 р. між ТОВ „І Джі Еф Трейдінг (Постачальник) та ТОВ „Завод „Полімер (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №Е, відповідно до п. п. 2.1, 3.1 якого умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, та є однаковими для всіх споживачів. Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу № Е від 29.12.2018 р. початком постачання є 01.01.2019 р.

29.12.2018 р. між ТОВ „І Джі Еф Трейдінг та ТОВ „Завод „Полімер було підписано комерційну пропозицію № 1 до договору про постачання електричної енергії споживачу № Е від 29.12.2018 р. (додаток № 2 до договору).

29.12.2018 р. ТОВ „І Джі Еф Трейдінг звернулось до АТ „Одесаобленерго із листом №341, відповідно до якого ТОВ „І Джі Еф Трейдінг було повідомлено, що останнє є постачальником для ТОВ „Завод „Полімер та ПП „Патріот з 01.01.2019 р.

28.12.2018 р. ТОВ „Завод „Полімер було подано до оператора системи розподілу AT „Укрзалізниця заяву про приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Крім того, 29.12.2018 р. між ТОВ „І Джі Еф Трейдінг та ТОВ „Завод „Полімер було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №Е.

29.12.2018 р. ТОВ „І Джі Еф Трейдінг звернулось до АТ „Одесаобленерго, найменування якого було змінено на АТ „ДТЕК Одеські електромережі, із листом №341, яким повідомило третю особу про постачання з 01.01.2019 р. електричної енергії ТОВ „Завод „Полімер.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку, що станом на 01.01.2019 р. ТОВ „Завод „Полімер із дотриманням вимог чинного законодавства було обрано постачальника електричної енергії у спірний період. При цьому, про постачання електричної енергії відповідачу новим постачальником ТОВ „І Джі Еф Трейдінг, також було повідомлено АТ „Одесаобленерго.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи обрання ТОВ „Завод „Полімер постачальника електричної енергії у спірний період, підписання заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження акцептування з боку ТОВ „Завод „Полімер публічного договору про постачання електричної енергії постачальником „останньої надії, господарський суд доходить висновку про недоведеність ДП Укрінтеренерго належними та допустимими доказами факту поставки відповідачу електричної енергії у січні 2019 р.. Викладене дозволяє суду дійти висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених ДП Укрінтеренерго до ТОВ „Завод „Полімер позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 535 789,45 грн.

27.05.2021 р. державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гладищенком Владиславом Андрійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65582894 з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.04.2021 р. по справі № 916/3411/20, за яким стягнуто з ДПЗД "Укрінтеренерго" на користь ТОВ „Завод „Полімер 85000,00 грн витрат на правову допомогу.

03.06.2021 р. ДПЗД "Укрінтеренерго" складено претензію-вимогу № 44/22-829 до АТ "ДТЕК Одеські електромережі" щодо відшкодування збитків загальним розміром 633087,59 грн. Відповідно до опису вкладення у цінний лист, накладної та фіскального чеку АТ Укрпошта вказану претензію надіслано до АТ "ДТЕК Одеські електромережі" 03.06.2021.

На думку позивача, сума збитків, які поніс позивач через надання відповідачем недостовірної інформації щодо постачання з 01.01.2019 р. електричної енергії ТОВ „Завод „Полімер складається з:

-535 789,45 грн за послуги з постачання електричної енергії за період з січня 2019 р. по 2 класу напруги ТОВ Завод Полімер, які складаються з 344 492,86 грн за електричну енергію, 101 998,35 грн за послуги з розподілу електричної енергії та 89 298,24 грн ПДВ.

-85 000,00 грн витрат на правничу допомогу за рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 р. у справі № 916/3411/20;

-8 500,00 грн витрат по сплаті виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця по справі №916/3411/20;

-12 298,14 грн сплаченого судового збору за подання позову до ТОВ Завод Полімер по справі №916/3411/20.

Судова колегія наголошує, оскільки у цій справі рішення суду першої інстанції позивачем оскаржується в частині відмови у стягненні 318 631,12 грн за електричну енергію загальним обсягом 163695 кВт*год, 20 399,67 грн ПДВ, 94 760,31 грн упущеної вигоди, 85000,00 грн витрат на правничу допомогу за рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 р. у справі №916/3411/20, 8500,00 грн витрат по сплаті виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця та 12298,14 грн сплаченого судового збору за подання позову до ТОВ Завод Полімер, а відтак, враховуючи, що рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення 101998,35 грн збитків у вигляді відшкодування вартості АТ "ДТЕК Одеські електромережі" послуг за розподіл електричної енергії загальним обсягом 163695 кВт*год апелянтом не оскаржується, згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається.

Отже, предметом апеляційного перегляду є матеріально-правові вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про стягнення збитків.

На думку апелянта, реальні збитки ДПЗД «Укрінтеренерго включають в себе: ???

1) Вартість електричної енергії, що придбана позивачем - ДПЗД «Укрінтеренерго» у Державного підприємства «Енергоринок», в обсязі 163 695 квт*год по тарифу 1622,07726120 за 1 тисячу кВт*год без урахування ПДВ (вартість за 1 кВт*год становить 1,0 грн. без урахування ПДВ), що становить суму 318 631,12 грн (із них ПДВ - 53105,18 грн).

2) Вартість послуг розподілу, що отримана позивачем - ДПЗД «Укрінтеренерго» у відповідача - оператора системи розподілу АТ «Одеські електричні мережі» в обсязі 163 695 кВт*год по тарифу 2 класу напруги 0,62310 грн. за 1 кВт*год. без урахування ПДВ, що становить суму 101 998,35 грн, а з урахуванням ПДВ суму 122 398,02 грн. (із них ПДВ - 20 399,67 грн).

Упущена вигода, яка становить 94 760,31 грн, які Позивач міг би одержати на підставі рахунку від 12.02.2019 (т.1 а.с.55) для споживача ТОВ «Завод «Полімер», що включають в себе різницю між вартістю придбаної електроенергії у оптового постачальника (сума 318 631,12 грн.) та вартістю електроенергії, яку планувалося продати споживачу ТОВ «Завод «Полімер» (сума 446 491,21 грн без урахування ПДВ, що визначена шляхом множення 163 695 кВт*год на тариф ПОН для 2 класу напруги споживачів, що приєднані до оператора системи розподілу АТ «Одесаобленерго» у сумі 2,72758 грн. за 1 кВт*год без урахування ПДВ, а з урахуванням ПДВ - 535 789,45 грн. (ПДВ - 89 298,24 грн.), що складає 94 760,31 (535 789,45 грн вартість електроенергії по рахунку ДПЗД «Укрінтеренерго», як ПОН 318 631,12 грн - вартість електроенергії купленої у оптового постачальника - 122 398,02 грн вартість послуг з розподілу електричної енергії АТ «Одесаобленерго»).

3) Витрати на правничу допомогу у сумі 85 000,00 грн, по сплаті виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у сумі 8 500,00 грн, сплачений судовий збір у сумі 12 298,14 грн покладені судом на ДПЗД «Укрінтеренерго», за рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 у справі №916/3411/20, у зв?язку із безпідставністю вимог до ТОВ «Завод «Полімер».

Загальний розмір збитків, спричинених, на думку позивача, Відповідачем - становить суму 641 587,59 грн, яка заявлена до стягнення у позовній заяві.

Частиною другою статті 15 ЦК України унормовано, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 2 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту прав (охоронюваних законом інтересів) є їх порушення, невизнання або оспорювання. Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорювання) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків (стаття 20 ГК України).

Частиною другою статті 224 ГК України визначено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з положеннями статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включається неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема в постановах від 31.07.2019 у справі №910/15865/14, від 30.09.2021 у справі №922/3928/20), збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду (lucrum cessans), яка відрізняється від реальних збитків (damnum emergens) тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

При цьому вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №127/16524/16-ц).

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування, закріпленим у статтях 12, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Тобто, передусім на позивача покладений обов`язок доведення факту наявності збитків, їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками, тоді як відповідач має такі обставини спростувати.

Отже, істинність твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягала доведенню позивачем перед судом.

Так, обґрунтовуючи протиправну поведінку заподіювача, позивач у позовній заяві зазначив, що АТ "ДТЕК Одеські електромережі" будучи обізнаним 29.12.2018 р. про наявність у ТОВ „Завод „Полімер постачальника електричної енергії (що встановлено рішенням у справі №916/3411/20), у січні 2019 надало ДПЗД "Укрінтеренерго" інформацію про включення ТОВ Завод Полімер до постачання електричної енергії, яка має здійснюватися постачальником останньої надії - ДПЗД "Укрінтеренерго", у зв`язку з чим позивачем було оплачено відповідачу за розподіл електричної енергії загальним обсягом 163695 кВт*год, а також закуплено поставлену електроенергію у ДП «Енергоринок» для забезпечення потреб споживачів у січні 2019.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про задоволення вимог про стягнення збитків в розмірі 101998,35 грн., оскільки наявний склад господарського правопорушення в частині понесення ДПЗД "Укрінтеренерго" 101998,35 грн збитків у вигляді відшкодування вартості АТ "ДТЕК Одеські електромережі" послуг саме за розподіл електричної енергії загальним обсягом 163 695 кВт*год, у зв`язку з наданням недостовірної інформації, тобто така поведінка є протиправною та у зв`язку із чим наявна вина АТ "ДТЕК Одеські електромережі".

Також суд першої інстанції зазначив, що ДПЗД "Укрінтеренерго" сплачено кошти у загальному розмірі 10 385 551,28 грн, до яких входить 101 998,35 грн за 163695 кВт*год, на підставі отриманої саме від АТ "ДТЕК Одеські електромережі" інформації (т.1 а.с.39), у зв`язку з чим господарський суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з АТ "ДТЕК Одеські електромережі" на користь ДПЗД "Укрінтеренерго" 101998,35 грн понесених збитків.

При цьому, судова колегія наголошує, що зазначена сума в 101 998,35 грн за розподіл відповідачем електричної енергії загальним обсягом 163 695 кВт*год, стягнута судом першої інстанції, наразі в апеляційному порядку не оскаржується.

Щодо відмови в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 05.10.2018 р. № 1179 встановлено механізм розрахунку цін, за якими здійснюється постачання електричної енергії постачальником останньої надії, однак ДПЗД "Укрінтеренерго" представлено до матеріалів справи виключно рахунок від 12.02.2019 р. загальним розміром 535789,45 грн, з яких 446491,21 грн вартості електричної енергії по 2 класу напруги за січень 2019 р. загальним обсягом 163695 кВт*год, 101998,35 грн вартість за послуги з розподілу електричної енергії АТ Одесаобленерго по 2 класу напруги загальним обсягом 163695 кВт*год. Тобто не представлено визначених зазначеною постановою складових, що позбавляє господарський суд можливості перевірити обґрунтованість визначеної вартості електричної енергії у сумі 446491,21 грн..

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, за аргументами скаржника, в матеріалах справи наявні письмові докази (Акт №1/13 прийому-передачі електричної енергії з Оптового ринку електричної енергії України від 31.01.2019 (за підписом ДПЗД «Укрінтеренерго», АТ «Одесаобленерго», ДП «Енергоринок»), яким визначено обсяг електроенергії, що розподілений АТ «Одесаобленерго» споживачам ДПЗД «Укрінтеренерго» в обсязі: 18 853 890 кВт*год.; Рахунок-фактура ДП «Енергоринок» №001187 від 31.01.2019, в якому зазначено загальну кількість купленої ДПЗД «Укрінтеренерго» електричної енергії (323 159,663 тис. кВт*год) та ціну 1 тис. кВт*год (1 622,07726120 грн. без урахування ПДВ); Акт купівлі-продажу електричної енергії між ДП «Енергоринок» та електропостачальником ДПЗД «Укрінтеренерго», в якому зазначено загальну кількість купленої ДПЗД «Укрінтеренерго» електричної енергії (323 159,663 кВт*20д) та ціну (без урахування ПДВ) за 1 кВт*год (162, коп/кВт*год.), Акт №1/13 прийому-передачі електричної енергії з Оптового ринку електричної енергії України від 31.01.2019, яким визначено обсяг електроенергії, що розподілений АТ «Одесаобленерго» споживачам ДПЗД «Укрінтеренерго» в обсязі: 18 853 890 кВт*год.; Рахунок АТ «Одесаобленерго» №1 від 26.02.2019 на суму 10 385 551,28 грн. за розподілення споживачам ДПЗД «Укрінтеренерго», приєднаним до мереж АТ «Одесаобленерго», в січні 2019 року 18 853 890 кВт*200; Акт приймання-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії електричними мережами АТ «Одесаобленерго» №7 від 31.01.2019 до Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №17 від 26.12.2018), що у своїй сукупності підтверджують факт купівлі електричної енергії ДПЗД «Укрінтеренерго» у оптового постачальника електричної енергії ДП «Енергоринок» по ціні 1 622,07726120 грн. без урахування ПДВ за 1 тис. кВт*год або 1,0 грн. за 1 кВт*год електричної енергії.

На переконання позивача, розрахування по формулі: обсяги електроенергії в кВт*год. помножити на ціну електроенергії за 1 кВт*год показують, що витрати ДПЗД «Укрінтеренерго» з купівлі електричної енергії у оптового постачальника для постачання споживачу ТОВ «Завод «Полімер» становлять 318 631,12 грн. з урахуванням ПДВ (із розрахунку: 163 695 кВт*год. * 1,0 грн. *1,2 (20% податок на додану вартість).

Отже, на думку скаржника, зазначені витрати у сумі 318 631,12 грн понесені ДПЗД «Укрінтеренерго» через неправомірні дії Відповідача, а відповідно підлягають відшкодуванню за рахунок Відповідача, тобто зазначена складова витрат у сумі 318 631,12 грн відображена, як реальні збитки ДПЗД «Укрінтеренерго», а також упущена вигода, яка становить 94 760,31 грн, які Позивач міг би одержати на підставі рахунку від 12.02.2019 (т.1 а.с.55) для споживача ТОВ «Завод «Полімер», що включають в себе різницю між вартістю придбаної електроенергії у оптового постачальника (сума 318 631,12 грн.) та вартістю електроенергії, яку планувалося продати споживачу ТОВ «Завод «Полімер» (сума 446 491,21 грн без урахування ПДВ, що визначена шляхом множення 163 695 кВт*год на тариф ПОН для 2 класу напруги споживачів, що приєднані до оператора системи розподілу АТ «Одесаобленерго» у сумі 2,72758 грн. за 1 кВт*год без урахування ПДВ, а з урахуванням ПДВ - 535 789,45 грн. (ПДВ - 89 298,24 грн.), що складає 94 760,31 (535 789,45 грн вартість електроенергії по рахунку ДПЗД «Укрінтеренерго», як ПОН 318 631,12 грн - вартість електроенергії купленої у оптового постачальника - 122 398,02 грн вартість послуг з розподілу електричної енергії АТ «Одесаобленерго»).

Судова колегія апеляційної інстанції не приймає вищенаведені аргументи скаржника, з огляду на таке.

11.06.2017 набрав чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", відповідно до якого суб`єкти господарювання, які одночасно здійснювали діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, повинні були протягом 18 місяців з дня набрання чинності зазначеним законом, тобто до 11.12.2018, забезпечити юридичне відокремлення діяльності оператора системи розподілу від інших видів діяльності вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання (обленерго), у тому числі шляхом створення електропостачальника.

Водночас Закон України "Про ринок електричної енергії" запровадив нову модель системи договірних правовідносин на роздрібному ринку електроенергії.

В силу статті 4 Закон України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018 (далі Правила роздрібного ринку електричної енергії).

Положеннями пункту 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.

На виконання вимог чинного законодавства 06.11.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №1345 «Про видачу АТ «Одесаобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом». Слід зазначити, що найменування АТ «Одесаобленерго» було змінено на АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

Тобто, колегія суддів зазначає, що АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з 01.01.20219 втратило ліцензію на постачання електричної енергії за регульованим тарифом та не могло в силу ряду законодавчих змін на ринку електричної енергії продовжувати постачання електричної енергії ТОВ «ЗАВОД «ПОЛІМЕР».

Як вже зазначалося вище, в Господарському суді Одеської області розглядалася справа №916/3411/20 за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності „Укрінтеренерго до Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод „Полімер, за участю третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Ат «ДТЕК Одеські електромекрежі» про стягнення заборгованості у загальному розмірі 819 875,72 грн, яка складається із суми основного боргу у розмірі 535 789,45 грн, пені у розмірі 172587,30 грн, 15 % річних у розмірі 88 460,01 грн, збитків від інфляції у розмірі 23 038,96 грн.

Позовні вимоги у цій справі обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань в частині оплати вартості спожитої у січні 2019 р. електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 у справі №916/3411/20, яке не оскаржувалося, в задоволенні позові Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності „Укрінтеренерго до Товариства з обмеженою відповідальністю „Завод „Полімер про стягнення заборгованості у загальному розмірі 819 875,72 грн відмовлено.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказане рішення, яке сам позивач визнає преюдиційним до даної справи, яка наразі переглядається в апеляційному порядку, встановлені наступні та неоспорені факти, а саме:

« 31.01.2019р. між ТОВ „І Джі Еф Трейдінг та ТОВ „Завод „Полімер було підписано акт приймання-передачі до договору №Е від 29.12.2018р., з якого вбачається, що у січні 2019р. відповідачем було спожито електричну енергію, вартість якої складає 315 868,74 грн., яка у повному обсязі була сплачена відповідачем.

Суд доходить висновку про недоведеність ДП Укрінтеренерго належними та допустимими доказами факту поставки відповідачу електричної енергії у січні 2019р. Викладене дозволяє суду дійти висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених ДП Укрінтеренерго до ТОВ „Завод „Полімер позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 535 789,45 грн.»

Тобто, у рішенні по справі №916/3411/20, на яке посилається позивач і вказує на його преюдиційність, встановлено факт не надання послуг позивачем для ТОВ «ЗАВОД ПОЛІМЕР» у січні 2019, оскільки таку послугу надавав інший постачальник.

Господарським процесуальним кодексом України закріплені основні засади господарського судочинства. Зокрема, згідно з принципами рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 Господарського процесуального кодексу України) обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19

В обгрунтування аргументів апеляційної скарги апелянт посилається на низку доказів на його думку, а саме:

-на рахунок-фактуру ДП «Енергоринок» №001187 від 31.01.2019, в якому зазначено загальну кількість купленої ДПЗД «Укрінтеренерго» електричної енергії (323 159,663 тис. кВт*год) та ціну 1 тис. кВт*год (1 622,07726120 грн. без урахування ПДВ),

-на акт купівлі-продажу електричної енергії між ДП «Енергоринок» та електропостачальником ДПЗД «Укрінтеренерго», в якому зазначено загальну кількість купленої ДПЗД «Укрінтеренерго» електричної енергії (323 159,663 кВт*20д) та ціну (без урахування ПДВ) за 1 кВт*год (162, коп/кВт*год.),

-на акт №1/13 прийому-передачі електричної енергії з Оптового ринку електричної енергії України від 31.01.2019, яким визначено обсяг електроенергії, що розподілений АТ «Одесаобленерго» споживачам ДПЗД «Укрінтеренерго» в обсязі: 18 853 890 кВт*год.

Судова колегія вважає, що вказані докази містять загальну інформацію щодо кількості купленої ДПЗД «Укрінтеренерго» електричної енергії у ДП «Енергоринок», тому, на думку судової колегії, не є належними доказами у розумінні ст. 74 ГПК України.

Також з наданого ДПЗД «Укрінтеренерго» акту купівлі-продажу електричної енергії у ДП «Енергоринок» за січень 2019 не вбачається, що останнім взагалі було закуплено електричну енергію саме для постачання на об`єкт ТОВ «ЗАВОД «ПОЛІМЕР» загальним обсягом 163 695 кВт*год, тобто встановленя фактк купівлі електричної енергії у ДП «Енергоринок» саме для постачання споживачу ТОВ «ЗАВОД «ПОЛІМЕР» є недоведеним.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідач в силу законодавчих змін на ринку електроенергії не мав ліцензію на постачання електроенергії, зазначені у рішенні господарського суду Одеської області від 22 березня 2021 року по справі №916/3411/20 факти свідчать про те, що ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» не здійснювало постачання електричної енергії до ТОВ «ЗАВОД «ПОЛІМЕР», а також те, що позивачем належними, допустимими та достовірними доказами в порядку ст. 74 ГПК України не було доведено факт закупівлі електричної енергії у ДП «Енергоринок» електричної енергії для постачання ТОВ «ЗАВОД «ПОЛІМЕР», що свідчить про недоведеність реальність понесених останнім збитків.

При цьому, колегія суддів враховує твердження відповідача про те, що ані у січні-лютому 2019 року, ані під час розгляду справи №916/3411/20 ДПЗД «УКРІЕТЕРЕНЕРГО» не заперечувало і не зверталось до відповідача з приводу коригування обсягів розподілу чи постачання електричної енергії, не надавало жодних заперечень стосовно того, що позивачем не надаються послуги з постачання. Також в матеріалах справи не містяться докази звернення позивача до ДП «Енергоринок» з приводу коригування обсягів постачання електричної енергії для ТОВ «ЗАВОД «ПОЛІМЕР».

Щодо витрат на правничу допомогу у сумі 85 000,00 грн, по сплаті виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у сумі 8 500,00 грн, сплаченого судового збору у сумі 12 298,14 грн, які покладені судом на ДПЗД «Укрінтеренерго», за рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 у справі №916/3411/20, у зв?язку із безпідставністю вимог до ТОВ «Завод «Полімер», судова колегія вказує таке.

Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).

При цьому, захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом статті 18 ГПК України, яка кореспондується зі статтею 326 ГПК унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Колегія суддів наголошує, що процесуальним законом не передбачено можливість покладення на сторону судових витрат, понесених в іншій справі.

Отже, витрати на правничу допомогу у сумі 85 000,00 грн, по сплаті виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у сумі 8 500,00 грн, сплачений судовий збір у сумі 12 298,14 грн, які покладені судом на ДПЗД «Укрінтеренерго», за рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 у справі №916/3411/20 не є збитками у розумінні статті 22 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що покладення на іншу особу понесені стороною в іншій справі судові витрати є фактичним намаганням здійснити перегляд вказаного рішення та надання оцінки дій його учасників, що можливо виключно в випадку апеляційного перегляду.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не доведено наявність всіх елементів складу господарсько-правового правопорушення (протиправна поведінка суб`єкта господарювання; наявність негативних наслідків (у тому числі збитків); причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою правопорушника і негативними наслідками; вину правопорушника) у діях/бездіяльності відповідача, що в сукупності з дослідженими у справі доказами свідчить про відсутність обумовлених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача оспорених 539589,24 грн збитків.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 у справі №916/3702/22.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 у справі №916/3702/22 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 у справі №916/3702/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.11.2023.

Головуючий суддя: А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

О.Ю. Аленін