ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2023 р. Справа№ 910/10970/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 15.11.2023 у справі №910/10970/23 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.08.2023, повний текст якої складений 24.08.2023,

про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» про вжиття заходів забезпечення позову від 14.08.2023

у справі № 910/10970/23 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб»

до Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Компанія «Ворекс ЛЛС» (VOREX LLC)

про визнання недійсним та скасування рішення, оформленого протоколом № 380 від 24.05.2023

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним та скасування рішення, оформленого протоколом № 380 від 24.05.2023, визначення переможця відкритих торгів.

Разом з позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив заборонити відповідачу:

- вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення в процедурі закупівлі 23Т-155_44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні Ш339,72мм (13-3/8 дюймів) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress), ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-03-009327-а;

- укладати договір про закупівлю та вчиняти будь-які дії, спрямовані на укладання такого договору;

- здійснювати виконання договору, якщо такий вже був укладений в процедурі закупівлі 23Т-155_44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні Ш339,72мм (13-3/8 дюймів) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress), ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-03-009327-а, до моменту набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі № 910/10970/23 у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

16.08.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про забезпечення позову вих.№ 532 від 14.08.2023 , у якій позивач просить суд заборонити відповідачу та Компанії «ВОРЕКС ЛЛС» (VOREX LLC) виконувати договір поставки трубної продукції від 07.08.2023 № UGV 420/30-23, в процедурі закупівлі 23Т-155_44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні Ш339,72мм (13-3/8 дюймів) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress) ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-03-009327-а, до моменту набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.08.2023 у справі №910/10970/23 у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову від 14.08.2023 відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що:

- обставини, покладені заявником в обґрунтування поданої заяви, не вказують на наявність дійсних та достатніх підстав для забезпечення позову;

- дійсність укладеного відповідачем та третьою особою у даній справі в процедурі закупівлі договору від 07.08.2023 № UGV 420/30-23, не є предметом розгляду у даній справі, оскільки заява про збільшення позовних вимог, якою позивач доповнив позовні вимоги вимогою про визнання такого договору недійсним, станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову не прийнята судом до розгляду, а такий захід забезпечення позову, як заборона виконання договору, фактично ставить під сумнів правомірність зобов`язань за таким договором;

- розділом 7 вказаного договору сторонами передбачено відповідальність в разі його невиконання чи неналежного виконання, а відтак зупинення його виконання буде нести негативні наслідки для відповідача та третьої особи, проте, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів, а вживаючи заходи забезпечення позову, слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору;

- суд погоджується з доводами відповідача, викладеними в запереченнях на попередню заяву позивача про забезпечення позову № 417 від 05.07.2023, про те, що фактично заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, є втручанням у господарську діяльність відповідача та третьої особи;

- здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений позивачем спосіб;

- до того ж навіть у випадку задоволення судом поданого позову позивача не буде автоматично та безумовно визнано переможцем відкритих торгів чи визнано за ним право на здійснення поставки відповідних товарів, оскільки в даному випадку лише буде визнано недійсним рішення про оголошення переможцем торгів третьої особи (Компанії «ВОРЕКС ЛЛС» (VOREX LLC), що не свідчить про те, що позивача буде визнано переможцем у вказаній процедурі закупівлі, оскільки пропозиція третьої особи була розглянута відповідачем як найбільш економічно обґрунтована, проте розгляд пропозиції позивача на відповідність норм законодавства відповідачем в процедурі закупівлі не здійснювався.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.08.2023 у справі № 910/10970/23 та прийняти нове рішення про застосування заходів забезпечення позову.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржуваною ухвалою порушені норми процесуального права, а висновки суду першої інстанції є грубим порушенням законодавства щодо розгляду заяв про забезпечення позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- невжиття таких заходів як заборона відповідачу та Компанії «ВОРЕКС ЛЛС» (VOREX LLC) виконувати договір від 07.08.2023 № UGV 420/30-23, в процедурі закупівлі 23Т-155_44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні Ш339,72мм (13-3/8 дюймів) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress) ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-03-009327-а, до моменту набрання законної сили рішенням суду в даній справі позбавляє позивача права на ефективний захист його прав щодо розгляду його тендерної пропозиції у вказаній процедурі закупівлі, а позивачу в разі задоволення позову буде складно відновити порушені права;

- Верховний Суд у подібних господарський відносинах, пов`язаних у судовому захисті порушених прав учасників публічних закупівель на виконання норм Закону України «Про публічні закупівлі» та, зокрема, пов`язаних з розглядом заяв про забезпечення позову, встановив, що такий захід забезпечення позову, як заборона замовнику та переможцю торгів вчиняти будь-які дії спрямовані на виконання контракту, є співмірним, адже виконання контракту призведе до порушення прав позивача та унеможливить їх відновлення в повному обсязі у майбутньому (постанова Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 904/3168/18);

- відмова у задоволенні заяви позивача фактично позбавляє останнього на ефективний судовий захист, так як коли суд винесе остаточне судове рішення договір від 07.08.2023 № UGV 420/30-23 вже може бути виконаний і буде досить складно виконати таке рішення;

- на відміну від Компанії «ВОРЕКС ЛЛС» (VOREX LLC) позивач є українським безпосереднім виробником трубної продукції. На підприємстві позивача в м.Дніпро та м.Нікополь під постійною загрозою ракетних та артилерійських обстрілів працюють близько п`яти тисяч робітників, близько п`ятисот працівників захищають Україну на фронті. Позивач забезпечує національну безпеку та своєчасно сплачує податки, а також надає благодійну допомогу Збройним Силам України, біженцям та робітникам майно яких знищено. Компанія «ВОРЕКС ЛЛС» (VOREX LLC) посередник з США, яка взагалі нічого не виробляє, а торгує трубами китайського виробника, який, в свою чергу, поставляє труби до Російської Федерації та Ірану.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2023, справу № 910/10970/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю..

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2023 у Господарського суду міста Києва витребувано матеріали справи № 910/10970/23, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 910/10970/23.

19.09.2023 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження по даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.08.2023 у справі № 910/10970/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 24.10.2023 о 10:30 год.

12.10.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач, з посиланням на те, що:

- відсутні докази існування фактичних обставин, з якими законодавець пов`язує необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, адже подана позивачем заява фактично обґрунтовувалась тими обставинами, на яких ґрунтується позов і стосується вирішення справи по суті;

- заходи забезпечення позову про які просить позивач є фактично тотожними за своєю суттю до позовних вимог;

- заходи забезпечення позову є неспівмірні з заявленими позовними вимогами, а заява позивача спрямована на фактичне втручання у господарську діяльність відповідача та блокування роботи стратегічно важливих об`єктів найбільшого газовидобувного підприємства в Україні, що може призвести до небезпечних для суспільства наслідків,

просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А., який не є головуючим суддею, у відрядженні розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 09.1-08/4301/23 від 23.10.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10970/23.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2023 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Тищенко А.І., Шаптала Є.Ю..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.08.2023 про забезпечення позову у справі № 910/10970/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Тищенко А.І., Шаптала Є.Ю., розгляд апеляційної скарги призначено на 15.11.2023 о 14:00 год.

24.10.2023 до суду від третьої особи надійшли заперечення проти апеляційної скарги, в яких третя особа, з посиланням на те, що:

- заборона виконувати договір, учасником якого позивач не є, свідчить про втручання або блокування господарського діяльності, не забезпечує справедливого балансу сторін та обмежує права третьої особи;

- сам факт прийняття відповідачем рішення, яке на думку позивача порушує його права та інтереси, не може свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду;

- Компанія «ВОРЕКС ЛЛС» (VOREX LLC) бере активну участь і побудові енергетично незалежності України, а також посиленні її обороноздатності;

- твердження апелянта про те, що Компанія «ВОРЕКС ЛЛС» (VOREX LLC) посередник з США, яка взагалі нічого не виробляє, а торгує трубами китайського виробника, який, в свою чергу, поставляє труби до Російської Федерації та Ірану не підтверджені належними та допустимим доказами;

- на даний час група компаній позивача продовжує діяльність у Російській Федерації,

просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Також у запереченнях третя особа заявила про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 100 000,00 грн., деталізацію щодо розрахунку таких витрат третя особа надасть до суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

До заперечень третьою особою додані копії постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі № 910/8320/23, листів Конгресмена США Майкла Келлі від 12.05.2023 та від 24.03.2023, а також роздруківки публікацій з мережі Інтернет.

У зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. на підготовці для підтримання кваліфікації в НШСУ розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/4530/23 від 13.11.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10970/23.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2023, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.08.2023 про забезпечення позову у справі № 910/10970/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Тищенко А.І., Шаптала Є.Ю.

Щодо наданих третьою особою копії постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі № 910/8320/23 та роздруківок публікацій з мережі Інтернет, колегія суддів зазначає про те, що вказані документи містяться в мережі Інтернет та є загальновідомими, а відтак не можуть вважатися додатковими доказами.

Щодо копій листів Конгресмена США Майкла Келлі від 12.05.2023 та від 24.03.2023, колегія суддів зазначає про те, що оскільки розгляд заяви позивача про забезпечення позову вих.№ 532 від 14.08.2023 судом першої інстанції проводився без виклику учасників справи, колегія суддів вважає за можливе прийняти надані третьої особою додаткові докази, проте зауважує на тому, що вказані листи надані без перекладу.

Третя особа представників в судове засідання не направила.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників третьої особи за наявними матеріалами апеляційного провадження.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвалу суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

Позов заявлено про визнання недійсним та скасування рішення, оформленого протоколом № 380 від 24.05.2023, визначення переможця відкритих торгів.

16.08.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про забезпечення позову вих.№ 532 від 14.08.2023 , у якій позивач просить суд заборонити відповідачу та Компанії «ВОРЕКС ЛЛС» (VOREX LLC) виконувати договір поставки трубної продукції від 07.08.2023 № UGV 420/30-23, в процедурі закупівлі 23Т-155_44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні Ш339,72мм (13-3/8 дюймів) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress) ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-03-009327-а, до моменту набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач послався на те, що:

- відповідачем були допущені порушення при проведенні оскаржуваної процедури відкритих торгів;

- предметом поданого позову є позовні вимоги немайнового характеру, а згідно зі сталою практикою Верховного Суду щодо застосування ст. 136 ГПК України, у разі якщо позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду та чи зможе позивач захистити свої права в межах цього одного судового провадження без нових звернень до суду;

- відмова у задоволенні заяви позивача фактично позбавляє останнього на ефективний судовий захист, адже коли суд винесе остаточне судове рішення договір від 07.08.2023 № UGV 420/30-23 вже може бути виконаний і буде досить складно виконати таке рішення.

Аналогічні за змістом доводи фактично викладені позивачем і у апеляційній скарзі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.08.2023 у справі №910/10970/23 у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову від 14.08.2023 відмовлено повністю, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 543/730/14-ц).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у спірному випадку саме на заявника покладений обов`язок належними та допустимими доказами довести, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, проте обставини, покладені заявником в обґрунтування поданої заяви, не вказують на наявність дійсних та достатніх підстав для забезпечення позову.

Як встановлено вище, у обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що невжиття таких заходів як заборона відповідачу та Компанії «ВОРЕКС ЛЛС» (VOREX LLC) виконувати договір від 07.08.2023 № UGV 420/30-23, в процедурі закупівлі 23Т-155_44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні Ш339,72мм (13-3/8 дюймів) з муфтовим різьбовим з`єднанням Buttress) ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-03-009327-а, до моменту набрання законної сили рішенням суду в даній справі, позбавляє позивача права на ефективний захист його прав щодо розгляду його тендерної пропозиції у вказаній процедурі закупівлі та позивачу в разі задоволення позову буде складно відновити порушені права.

Заборона відповідачу вчиняти певні дії, як процесуальний захід забезпечення позову, має на меті обмежити активну поведінку особи, щодо якої вживається такий захід, шляхом встановлення судом певного зобов`язання особи, яке виникає безпосередньо з відповідного процесуального документа (ухвали суду про забезпечення позову) та покликане забезпечити виконання ймовірного судового рішення про задоволення позову і забезпечує ефективний захист, поновлення порушених прав позивача.

Разом з цим, за змістом положень ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи положення ч. 11 ст. 137 ГПК України, суд зобов`язаний з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову заявленим позовним вимогам, та не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті.

Предметом позову в цій справі є визнання недійсним та скасування рішення, оформленого протоколом № 380 від 24.05.2023, визначення переможця відкритих торгів, водночас запропонований заявником спосіб забезпечення позову, виходячи з предмета та підстав позову, має ознаки часткового вирішення спору по суті, оскільки наслідком вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та Компанії «ВОРЕКС ЛЛС» (VOREX LLC) виконувати укладений за наслідками спірної процедури закупівлі договір від 07.08.2023 № UGV 420/30-23, за умовами якого товар має бути поставлений протягом 90 календарних днів з дати укладення договору, тобто до 06.11.2023, фактично призведе до неможливості сторін договору його виконати у визначений договором строк.

Колегія суддів вважає вірними наступні висновки суду першої інстанції:

- дійсність укладеного відповідачем та третьою особою у даній справі в процедурі закупівлі договору від 07.08.2023 № UGV 420/30-23, не є предметом розгляду у даній справі, оскільки заява про збільшення позовних вимог, якою позивач доповнив позовні вимоги про вимогою про визнання такого договору недійсним, станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову не прийнята судом до розгляду, а такий захід забезпечення позову як заборона виконання договору фактично ставить під сумнів правомірність зобов`язань за таким договором;

- розділом 7 вказаного договору сторонами передбачено відповідальність в разі його невиконання чи неналежного виконання, а відтак зупинення його виконання буде нести негативні наслідки для відповідача та третьої особи;

- вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів, а вживаючи заходи забезпечення позову, слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору;

- фактично заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, є втручанням у господарську діяльність відповідача та третьої особи.

Слід зазначити і про те, що при оцінці необхідності забезпечення позову для захисту ймовірно порушених інтересів позивача та співмірність наслідків вжиття/невжиття заходів забезпечення, слід врахувати ступінь доведеності позивачем зв`язку змісту порушеного права та інтересу зі способом та наслідками забезпечення позову, оскільки ймовірне задоволення позовних вимог не призведе до автоматичного та безумовного визнання позивача переможцем торгів чи визнання за ним права на здійснення поставки відповідних товарів, оскільки в даному випадку лише буде визнано недійсним рішення про оголошення переможцем торгів третьої особи (Компанії «ВОРЕКС ЛЛС» (VOREX LLC), що не свідчить про те, що позивача буде визнано переможцем у вказаній процедурі закупівлі, оскільки пропозиція третьої особи була розглянута відповідачем як найбільш економічно обґрунтована, проте розгляд пропозиції позивача на відповідність норм законодавства відповідачем в процедурі закупівлі не здійснювався.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України, викладені у постановах Верховного Суду від 08.07.2022 у справі № 904/9691/21, від 24.06.2022 у справі № 904/8506/21, від 21.04.2022 у справі № 922/3109/21, від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20, від 11.11.2020 у справі № 910/13709/19, від 26.10.2020 у справі №907/477/20 та від 14.06.2018 у справі № 916/10/18.

Посилання апелянта як на підставу для задоволенні заяви про забезпечення позову на те, що відповідачем були допущені порушення при проведення оскаржуваної процедури відкритих торгів, колегією суддів до уваги не приймаються, а вказані обставини судом не досліджуються, оскільки при встановленні наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову суд не досліджує наявність підстав для задоволення поданого до суду позову.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

Зважаючи на викладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» про забезпечення позову.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.08.2023 у справі № 910/10970/23, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.08.2023 у справі № 910/10970/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.08.2023 у справі № 910/10970/23 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 24.08.2023 у справі № 910/10970/23.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 15.11.2023.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

С.А. Гончаров