ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Справа № 915/149/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О. В., при секретарі судового засідання Сулеймановій С. М.,

за участю:

представника Позивача: - Левкович А. Є.,

представника Відповідача: - Бортика Р. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: заступника керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва, (, 54001, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 73, e-mail: )

в інтересах держави в особі

Миколаївської міської ради, (, 54027, вул. Адміральська, 20, м.Миколаїв, );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Маклер ТОП» (, 54046, м. Миколаїв, вул. Архітектора Старова, 2/5, корп. 1/2;

про: стягнення грошових коштів у загальній сумі 3 003 600,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Заступником керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради (далі - позивач) 07.02.2023 (вх. №1426/23) пред`явлено позов від 06.02.2021 № 51-50/2-934вих-23 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маклер ТОП» (далі - відповідач) грошових коштів пайової участі у загальній сумі 3 003 600,00 грн., з посиланням на те, що у період з 15.09.2020 по 15.12.2020 на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 15.09.2020 серія № МК44 та сертифікату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, виданого управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради 05.02.2021 за № МК10, відповідачем здійснено будівництво об`єкту: «Нове будівництво торгового комплексу за адресою: пр. Герої України (Героїв Сталінграду), 111-б в м. Миколаєві». При цьому до пункту 12 акту про готовність об`єкту до експлуатації від 02.02.2021 № МК 10 внесено дані, що замовник звільняється від сплати коштів пайової участі на підставі пп. 3 п. 13 розділу 1 Закону України № 132-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», тоді як підстави для звільнення замовників будівництва зазначеного об`єкту від сплати коштів пайової участі відсутні.

Ухвалою суду від 13.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду суддею КовалемС.М. та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.03.2023.

Ухвалою суду від 25.04.2023 заяву головуючого судді Коваля С. М. про самовідвід визнано обґрунтованою та задоволено. Справу № 915/149/23 передано для визначення головуючого судді в порядку, встановленому статтею 32 ГПК України.

На виконання розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 19 від 26.04.2023, на підставі вищевказаної ухвали суду від 25.04.2023, здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю у справі Ткаченка О. В.

Ухвалою суду від 27.04.2023 справа № 915/149/23 прийнята до провадження суддею Ткаченком О. В. Розгляд справи почато спочатку, підготовче засідання у справі призначено на 10.07.2023 об 11:30.

10.07.2023 від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання із відповідним продовженням підготовчого провадження (вх. № 8955/23).

Ухвалою від 10.07.2023 судове засідання відкладено на 02.10.2023.

Від учасників справи надійшли необхідні процесуальні документи, а саме відзив (вх. № 6157/23), відповідь на відзив (вх. № 6739/23) та заперечення на відповідь на відзив, в яких вони висловили свої позиції стосовно предмету позову та його обґрунтування.

Ухвалою суду від 02.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.10.2023.

25.10.2023 судом проведено судове засідання з розгляду справи по суті. Після виходу до нарадчої кімнати, 26.10.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Прокурор пред`явив позов в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маклер ТОП» коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у сумі 3 003 600,00 грн.

Необхідність захисту інтересів держави і подання позову прокурором в інтересах Миколаївської міської ради вмотивовано тим, що остання неналежним чином здійснює захист інтересів держави, а саме, непред`явлення нею позову до відповідача про стягнення коштів пайової участі.

Окружною прокуратурою міста Миколаєва 08.06.2021 скеровано лист до Миколаївської міської ради № 51-3383вих-22 щодо вжиття заходів відносно стягнення з ТОВ «Маклер ТОП» коштів пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту. На цей лист виконком Миколаївської міської ради відповів листом від 16.06.2021 №4178/02.02.01-40/14/21 про відсутність наміру вжиття відповідних заходів, у зв`язку з виключенням з Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» статті 40, яка регулювала питання пайової участі.

Крім того, Окружною прокуратурою міста Миколаєва 01.12.2022 за № 51-6328вих-22 до Миколаївської міської ради скеровано лист щодо вжиття заходів до стягнення з ТОВ«Маклер ТОП» коштів пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту.

Розглянувши вищеназваний лист міською радою 09.12.2022 надано лист №4499/02.02.01-40/02.02./14/22 відповідно до якого повідомлено про відсутність правових підстав для звернення з відповідним позовом до суду з огляду на виключенням ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та скасування рішення Миколаївської міської ради від 25.08.2011 № 8/22 «Про затвердження Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Миколаєва».

Листом від 02.02.2023 № 51-50/2-783вих-23 прокурор повідомив Миколаївську міську раду про подання позову з метою захисту її інтересів.

Згідно з п. 3 ст. 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частинами. 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Частинами 3, 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, судом вбачається наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Миколаївської міської ради з метою подання позову та представництва її інтересів в суді у справі № 915/149/23.

Прокурор вмотивовує позов наступним.

У період з 15.09.2020 по 15.12.2020, на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 15.09.2020 серія № МК44, відповідачем здійснено будівництво об`єкту «Нове будівництво торгового комплексу за адресою: пр. Героїв України (Героїв Сталінграду), 111-б в м. Миколаєві».

Пунктом 2 Прикінцевих те перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку:

1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):

для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;

2) пайова участь не сплачується у разі будівництва:

об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;

будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення;

будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла;

індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках;

об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів;

об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури;

об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру;

об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів;

об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);

об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків;

об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства;

об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель промислових;

об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до силосів для зерна та складських майданчиків (для зберігання сільськогосподарської продукції);

3) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва;

4) пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію;

5) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту;

6) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.

Однак, всупереч зазначеним вимогам законодавства, відповідач до Миколаївської міської ради протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва не звернувся.

Натомість, відповідачем у п. 12 акту про готовність об`єкту до експлуатації від 02.02.2021 вказано, що замовник звільняється від сплати коштів пайової участі на підставі пп. З п. 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким виключено ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка регулювала сплату коштів пайової участі.

Оскільки порядок сплати коштів пайової участі у 2020 році регулювався Пунктом 2 Прикінцевих те перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», а будівництво об`єкту розпочато 15.09.2020, у відповідача виник обов`язок упродовж 10 днів з початку будівництва звернутися до Миколаївської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та після отримання розрахунку пайової участі щодо об`єкта будівництва сплатити її до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.

Правове обґрунтування позиції прокурора також вмотивовано висновками Верховного Суду щодо застосування Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», викладениим в постановах від 20.07.2022 у справі №910/9548/21, від 13.12.2022 у справі № 910/21307/21, від 14.12.2021 у справі №643/21744/19.

Відповідач заперечував проти задоволення позову. Свої заперечення обґрунтував тим, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Отже, саме цей закон є основним законодавчим актом, що регулює містобудівну діяльність, зокрема, встановлює та регулює питання пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

З набуттям чинності з 01.01.2020 положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» основний закон у сфері будівництва, а саме Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», не передбачає такого поняття, як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту і, відповідно, сплата пайової участі для об`єкта, будівництво якого розпочато в 2020 році, законом не передбачена.

Крім того, відповідач висловлює зауваження щодо зробленого прокурором розрахунку розміру пайової участі.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маклер ТОП» є орендарем земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :02:004:0012 по пр.Героїв України, 111-б в м. Миколаєві.

15.09.2020 управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради за № МК44 видано ТОВ «Маклер ТОП» дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкті «Нове будівництво торгового комплексу за адресою: пр. Героїв України (пр. Героїв Сталінграду), 111-б в м. Миколаєві».

02.02.2021 складено акт готовності об`єкта «Нове будівництво торгового комплексу за адресою: пр. Героїв України (Героїв Сталінграду), 111-б в м. Миколаєві» до експлуатації.

В той же день 02.02.2021 ТОВ «Маклер ТОП» подано до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради заяву про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката.

05.02.2021 управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради видано сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту № МК10, на об`єкт «Нове будівництво торгового комплексу за адресою: пр. Герої України (пр. Героїв Сталінграду), 111-б в м. Миколаєві».

В розділі Пайова участь сертифікату від 05.02.2021 № МК10 вказано таке:

«Підстава для звільнення від сплати пайової участі - Пункт 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» № 132-ІХ від 20.09.2019».

Стаття 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції до 01.01.2020, передбачала, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

01.01.2020 набув чинності п. 13 Закону України від 20.09.2019 № 132-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (далі Закон № 132-ІХ), яким статтю 40 та інші положення, які регулюють питання пайової участі, виключено з Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Одночасно з цим, п. 2 Прикінцевих та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» містить положення такого змісту:

«Договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Установити, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку:

1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):

для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;

для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;

2) пайова участь не сплачується у разі будівництва:

об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;

будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення;

будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла;

індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках;

об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів;

об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури;

об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру;

об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів;

об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);

об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків;

об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства;

об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель промислових;

об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до силосів для зерна та складських майданчиків (для зберігання сільськогосподарської продукції);

3) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва;

4) пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію;

5) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту;

6) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.».

Прокурор вважає, що положення п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №132-ІХ розповсюджують свою дію на об`єкти, зведені протягом 2020 року.

Відповідач вважає, що з виключенням з Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» положень ст. 40, з 01.01.2020 пайова участь не передбачена законодавством України, а норми п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-ІХ розповсюджують свою дію лише на об`єкти, будівництво яких розпочато до 01.01.2020.

В постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, на яку послався в своєму позові прокурор, суд виснував, що передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» (Закону № 132-ІХ) порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для:

1) об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;

2) об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.

У вказаних двох випадках, ураховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-ІХ, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.

З приводу застосування висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, до спірних правовідносин у справі, що розглядається, суд зауважує, що при застосуванні таких висновків вирішальне значення має подібність спірних правовідносин у справах.

Так, висновки у справі № 910/9548/21 є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та добросовісно виконав встановлений законом (статтею 40 Закону № 3038- VI) обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020, але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію до 01.01.2020 з метою уникнення сплати пайової участі.

У справі, що розглядається, будівництво розпочато в 2020 році, тобто вже після скасування ст. 40 Закону № 3038- VI.

Таким чином, висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, навпаки, спростовують позицію прокурора, а не підтверджують її.

За такого, висновки постанови Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №910/9548/21 не можуть бути застосовані до спірних правовідносин у справі, що розглядається.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

За статтею 1 Закону № 3038-VI замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Частиною першою статті 2 цього Закону вказано, що плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.

01.01.2020 набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-IX, якими статтю 40 Закону № 3038-VI виключено.

Частини 5, 9 Закону № 3038-VI, в редакції до 01.01.2020, встановлювали, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 132-IX договори про сплату пайової участі, укладені до 01.01.2020, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

За змістом Закону № 132-IX та Прикінцевих та перехідних положень до нього, з 01.01.2020 у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01.01.2020.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Зовнішнім виразом зміни правового регулювання суспільних відносин є процес втрати чинності одними нормами та/або набуття чинності іншими.

Так, при набранні чинності новою нормою права передбачається розповсюдження дії цієї норми на майбутні права і обов`язки, а також на правові наслідки, які хоча й випливають із юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми права, проте настають після набрання чинності новою нормою права.

Таким чином, положення п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-ІХ стосуються лише сплати коштів пайової участі об`єктів, будівництво яких було розпочато до 01.01.2020 і за якими було укладено договори про пайову участь, а також тих випадків, коли такий договір повинен був бути укладений, але не був укладений.

Враховуючи вищевикладене, в суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду, у відповідності до ст. 241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 09.11.2023.

Суддя О. В. Ткаченко