ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2023 р. Справа№ 911/1615/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 26.10.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будстандартінжиніринг"

на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2023

у справі № 911/1615/22 (суддя - Христенко О.О.)

за позовом Житлово-будівельного кооперативу "Діамант"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будстандартінжиніринг"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Громадська організація "Об`єднання ошуканих інвесторів ЖБК "Діамант"

2. Броварська міська рада Броварського району Київської області

про визнання замовником об`єкту незавершеного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Житлово-будівельний кооператив «Діамант» (далі - позивач, ЖБК «Діамант») звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг» (далі - відповідач. ТОВ «Будстандартінжиніринг», скаржник) про визнання ЖБК «Діамант» замовником об`єкту незавершеного будівництва, а саме: багатоповерхової квартирної житлової забудови в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району ЖК «Діамант» розташованого за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 261.

Через канцелярію суду від позивача надійшла заява від 09.01.2023 (вх. № 477/23 від 11.01.2023) про зміну предмету позову, в якій позивач просить визнати наявність у ЖБК «Діамант» прав замовника будівництва об`єкту незавершеного будівництва, а саме багатоповерхової квартирної житлової забудови в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району ЖК «Діамант», розташованого за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 261.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 12.01.2015 між позивачем та відповідачем укладений договір № 12-01/15-1 спільної участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вул. Київській в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району Житлового комплексу «Діамант» в м. Бровари Київської області. Згідно умов договору функції забудовника об`єкту було покладено на позивача, відповідач відступив на користь позивача всі майнові та особисті немайнові права замовника і забудовника на частину об`єкту ЖК «Діамант». Позивач належним чином виконував взяті на себе за договором обов`язки, зокрема здійснював всі юридичні і фактичні дії, пов`язані із виконанням функцій замовника об`єкту.

29.05.2015 між Броварською міською радою та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,8837 га кадастровий номер :00:063:0982 для будівництва та обслуговування об`єкту незавершеного будівництва (багатоквартирна житлова забудова) в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району м. Бровари. 01.10.2015 між позивачем та відповідачем підписаний акт приймання-передачі згідно якого відповідач передав позивачу земельну ділянку кадастровий номер :00:063:0982 для ведення будівельних робіт на період будівництва. Рішенням Броварської міської ради «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок, продовження терміну укладення договорів оренди земельних ділянок, відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки» від 28.04.2020 № 1870-74-07 відмовлено відповідачу в поновленні договору оренди земельної ділянки загальною площею 2,8837 га кадастровий номер :00:063:0982. Рішенням Броварської міської ради «Про припинення права користування земельними ділянками, припинення дії договору оренди земельної ділянки, затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у користування, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, надання згоди на поділ земельної ділянки, внесення змін до рішення Броварської міської ради Київської області» від 22.05.2020 № 1876-75077 було припинено дію договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:063:0982, укладеного між Броварською міською радою та відповідачем.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу "Діамант" задоволено повністю. Визнано наявність у Житлово-будівельного кооперативу "Діамант" прав замовника щодо будівництва об`єкту незавершеного будівництва, а саме багатоповерхової квартирної житлової забудови в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району Житлового комплексу "Діамант", розташованого за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 261.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що ЖБК «Діамант» здійснював дії, пов`язані із виконанням функцій замовника об`єкту будівництва, а саме: вибір генеральної проектної організації, одержання технічних умов і обмежень, укладення договору генерального підряду на будівництво, здійснення технічного та авторського нагляду за будівництвом, фінансування всіх робіт по будівництву, в тому числі й компенсації відповідачу орендної плати за користування земельною ділянкою, відповідно до умов договору участі у будівництві набув майнові права на багатоквартирну житлову забудову, має намір здійснювти добудову об`єкту для чого намагається отримати земельну ділянку, на якій знаходиться об`єкт будівництва, в користування, яка на момент розгляду справи не передана ні позивачу, ні відповідачу, та виконати свої зобов`язання перед інвесторами щодо передання ним готових квартир, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку щодо задоволення позову про визнання наявності у ЖБК «Діамант» прав замовника щодо будівництва об`єкту незавершеного будівництва, а саме багатоповерхової квартирної житлової забудови в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району Житлового комплексу «Діамант», розташованого за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 261.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будстандартінжиніринг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду від 03.04.2023 №911/1615/22 та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- договір № 12-01/15-1 від 12.01.2015, укладений між позивачем та відповідачем, є чинним та у судовому порядку не визнаний недійсним, предметом даного договору є здійснення сторонами спільної діяльності з будівництва об`єкту в межах повноважень та у спосіб, який визначений договором та довіреністю, виданою відповідачем позивачу (копію якої позивач не долучив до матеріалів справи). Належне трактування умов договору відповідно до його змісту полягає в тому, що відповідач як замовник наділив позивача повноваженнями діяти від його імені та в його інтересах на підставі довіреності для спільної участі у будівництві об`єкту, за що позивач отримує винагороду у вигляді набуття у власність частки у розмірі 90% введеної в експлуатацію кожної відокремленої секції (багатоквартирного житлового будинку);

- 09.06.2009 відповідач уклав з ТОВ «Планета-Буд» договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, відповідно до умов якого відповідач став власником об`єкта незавершеного будівництва, реєстраційний номер 27337946, будівництво багатоповерхового житлового комплексу в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району м. Бровари Київської області (готовність 6%). Оскільки відповідач мав намір продовжувати будівництво багатоповерхового житлового комплексу в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району м. Бровари Київської області, то відповідно до вимог чинного на той час законодавства уклав з Броварською міською радою договір оренди земельної ділянки від 29.05.2015, та повідомив про зміну даних у дозволі від 24.04.2008 № 204/04-03/08 на виконання будівельних робіт, а саме замовником будівництва став відповідач.

- введення в експлуатацію, тобто отримання відповідних сертифікатів на введення в експлуатацію 1, 2, 3, 8 та 9 секцій об`єкту здійснював саме відповідач, що підтверджується сертифікатами, виданими Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, копії яких додано до відзиву;

- намагання позивача довести свій статус замовника шляхом визнання його таким у судовому порядку як спосіб судового захисту взагалі не передбачено нормами чинного законодавства України і є неналежним способом захисту;

- позивачем також не надано жодних доказів на підтвердження того, що він має право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт будівництва, та доказів того, що позивач не може отримати у користування земельну ділянку через відсутність у нього офіційно визнаного статусу замовника будівництва.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмові пояснення учасників апеляційного провадження

03.07.2023 через відділ документального забезпечення суду від третьої особи-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що між позивачем та відповідачем укладений договір № 12-01/15-1 від 12.01.2015 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вул. Київській в 5-му мікрорайоні 4-го житлового кварталу ЖК «Діамант» у м. Бровари, який є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався. Відповідно до умов вказаного договору відповідач відступає позивачу всі майнові та особисті немайнові права замовника і забудовника на частину об`єкта ЖК «Діамант». Права позивача як замовника та забудовника підтверджуються договорами генпідряду, підряду, на виконання проектних робіт та актами виконаних робіт щодо будівництва відповідного об`єкту. Броварська міська рада зазначає, що у відповідача відсутнє право користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт будівництва. Броварська міська рада зазначає, що позивач уклав 441 договір з фізичними особами про інвестування в будівництво ЖК «Діамант», які є асоційованими членами ЖБК «Діамант», які внесли кошти в будівництво, та обов`язок перед якими щодо передачі їм готових квартир має саме позивач - ЖБК «Діамант», відповідач жодних обов`язків перед інвесторами не має.

03.07.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що відповідач у апеляційній скарзі намагається зменшити (мінімізувати) роль позивача у будівництві, неодноразово звертає увагу суду на ту обставину, що саме йому (скаржнику) належить основна роль у будівництві об`єкту, а позивач не зміг би без відповідача реалізовувати даний проект. Проте, зазначає позивач, виникає закономірне запитання: чому залученому суб`єкту (повіреному, як вказує скаржник), роль якого так сильно применшується відповідачем, належить 90% житлових квартир та 100% нежитлових приміщень у всьому будівництві, а скаржнику лише 10%.

17.10.2023 через відділ документального забезпечення суду скаржника надійшов виступ у судових дебатах у письмовому вигляді, в якому висловлено правову позицію щодо предмету спору в даній справі.

23.10.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли письмові пояснення на стадії дебатів, у яких висловлено правову позицію щодо предмету спору в даній справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2023, справу № 911/1615/22 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Сулім В.В., Гарилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будстандартінжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 у справі № 911/1615/22. Призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу по справі № 911/1615/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будстандартінжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 у справі № 911/1615/22. Повідомлено, що судове засідання відбудеться 27.07.2023. Витребувано невідкладно матеріали справи № 911/1615/22 з суду першої інстанції.

У зв`язку з відсутністю матеріалів справи № 911/1615/22 у Північному апеляційному суді на момент проведення засідання, судове засідання у призначений час не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будстандартінжиніринг" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 у справі № 911/1615/22 призначено на 31.08.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2023 відкладено розгляд справи №911/1615/22 на 14.09.2023

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 відкладено розгляд справи №911/1615/22 на 12.10.2023

У судовому засідання 12.10.2023 оголошено перерву до 26.10.2023.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Представники позивача, відповідача та третьої особи-2 зявилися у судове засідання 26.10.2023 та надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Третя особа-1 у судове засідання 26.10.2023 представників не направила, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлялася належним чином.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників третьої особи-1 не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Щодо доданих до апеляційної скарги нових доказів колегія суддів зазначає таке.

Поважність причин неподання вказаних доказів до суду першої інстанції відповідач обґрунтовує тим, оскільки зазначені докази були передані відповідачу 25.05.2023, тобто, вже після прийняття оскаржуваного рішення, тому не могли бути подані відповідачем до суду першої інстанції.

Колегія суддів вказує на те, що статтею 80 ГПК України чітко врегульовано порядок і строки подання доказів учасниками справи.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч. ч. 4 та 5 ст. 80 ГПК України).

У розумінні наведених положень докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем суду та належним чином обґрунтована.

У свою чергу, ст. 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз положень ст. ст. 80 та 269 ГПК України свідчить, що докази, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на учасника справи покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Отже, така обставина як відсутність існування доказів на момент звернення до суду з відповідним позовом взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України незалежно від причин неподання таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення наведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №916/3130/17).

Частиною 8 ст. 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Водночас, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №756/1529/15-ц).

За таких обставин суд не приймає до розгляду докази, надані відповідачем до апеляційної скарги, а саме: засвідчену копію листа ОК «ЖБК «Діамант плюс» від 25.05.2023 №l з Витягом з Реєстру дозвільних документів з порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (ІУ73) від 04.05.2023; засвідчену копію Заяви (Повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 206, ч. 1 ст. 206-2, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 369-2 КК України, в порядку ст. 214 КПК України, від 29.05.2023 N29/05-23 з додатками: засвідченими копіями Витягу від 01.12.2021; скріншотом інформації щодо інтеграції даних з сайту ДАБІ; скріншотом інформації з сайту ДАБІ щодо підрядника, проектувальника та особи, яка здійснює авторський нагляд.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно вставлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 24.04.2008 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області видано ЗАТ «Планета-Буд» дозвіл № 204/04-03/08 на виконання будівельних робіт з будівництва багатоповерхового житлового комплексу по вул. Київській в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району в м. Бровари Київської області.

09.06.2009 між ЗАТ «Планета Буд» (далі - продавець) та ТОВ "Будстандартінжиніринг" (далі - покупець,) укладений Договір купівлі продажу об`єкта незавершеного будівництва, посвідчений приватним нотаріусом Шуст Г.Д. за № 731 та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за № 3478265, відповідно до умов якого ЗАТ «Планета Буд» продало, а ТОВ «Будстандартінжиніринг» придбало об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, кадастровий номер земельної ділянки: 000150532. Площа земельної ділянки 2,8837 га з цільовим призначенням для житлової забудови. Будівництво багатоповерхового житлового комплексу в 5 мікрорайоні IV житлового району міста Бровари Київської області (готовність 6 %).

У п. 2 договору від 09.06.2009 вказано, що документом, який підтверджує право власності продавця на відчужуване нерухоме майно є договір оренди земельної ділянки від 15.11.2006, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Базир Н.М., за реєстровим № 3856, зареєстрований КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» 21.05.2009, реєстраційний № 27337946.

ТОВ «Будстандартінжиніринг» на підставі вказаного договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 000150532. Реєстраційний номер 27337946.

Відповідач подав до Державної архітектурно-будівельної інспекції України повідомлення про заміну даних щодо замовника будівництва у виданому дозволі на виконання будівельних робіт від 24.04.2008 № 204/04-03/08.

27.11.2014 здійснено державну реєстрацію юридичної особи - Житлово-будівельний кооператив «Діамант».

Відповідно до п. 5.1 Статуту ЖБК «Діамант» кооператив створюється для обслуговування своїх членів/асоційованих членів на засадах взаємодопомоги та економічного співробітництва; з метою забезпечення житлом та/або нежитловими приміщеннями членів/асоційованих членів Кооперативу і членів їх сімей, шляхом будівництва багатоквартирних та приватних житлових, а також нежитлових будинків на земельних ділянках за власні кошти, а також для наступної експлуатації та управління ними.

12.01.2015 між ЖБК "Діамант" (далі - сторона-1) та ТОВ "Будстандартінжиніринг" (далі - сторона-2) укладено договір № 12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вул. Київській в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району ЖК "Діамант" у місті Бровари Київської області (далі - договір участі у будівництві), відповідно до п. 2.1 якого його предметом є спільна участь сторін у будівництві об`єкту на будівельному майданчику за адресою: вул. Київська (кадастровий номер 000150532) місто Бровари Київська область, з наступним оформленням прав власності на об`єкт (його частини) відповідно до акта розподілу площ, керуючись умовами розділу 4 цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору участі у будівництві відповідач є одночасно забудовником об`єкту, функції якого покладає (передає) позивачу, який зобов`язується виконувати функції генерального інвестора, генерального підрядника будівництва об`єкта, забудовника щодо всіх дій, необхідних для проектування, будівництва та введення в експлуатацію кожної відокремленої секції (багатоквартирного житлового будинку) об`єкта та об`єкта в цілому, за відповідною довіреністю, виданою відповідачем.

Цим договором відповідач відступає на користь позивача майнові та особисті немайнові права замовника і забудовника на частину об`єкту сторони-1 як єдиного, законного та безумовного власника цих прав (п. 2.2.2 договору участі у будівництві).

За умовами п. 2.3 договору участі у будівництві на позивача покладено зобов`язання за власний рахунок, своїми силами, на власний ризик та з використанням власних матеріалів забезпечити організацію комплексу будівельно-монтажних робіт щодо будівництва об`єкту, в тому числі супутніх загально-будівельних робіт, безпосередньо пов`язаних з основними роботами, проектної документації та ввести об`єкт в експлуатацію, а відповідач зобов`язується надати позивачу будівельний майданчик (фронт робіт) відповідно до умов цього договору.

Позивач має право самостійно залучати інвесторів та інших осіб, що інвестують у будівництво капітальні вкладення, укладення цивільно-правових угод та господарських договорів (п.п. 3.3.12 п. 3.3 договору участі у будівництві).

У п. 4.2 зазначеного договору сторони домовились, що загальна частка об`єкта позивача складає всі житлові та нежитлові приміщення об`єкту за виключенням частки відповідача, визначеної у п. 4.2 цього договору.

Загальна частка об`єкта відповідача складає 10 % загальної площі квартир кожної відокремленої секції (багатоквартирного житлового будинку) об`єкту на всіх поверхах житлового будинку, за виключенням частки позивача, визначеної п. 4.3 цього договору.

Згідно п. 4.6 договору участі у будівництві після введення в експлуатацію кожної відокремленої секції (багатоквартирного житлового будинку) об`єкту, сторони отримують у власність належні їм, згідно акта розподілу площ, частки.

Відповідно до п. 9.1 договору участі у будівництві останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та умов договору.

Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною часиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені печатками (п. 11.6 договору участі у будівництві).

Жодна зі сторін не має права передавати свої права та обов`язки за цим договором третім особам без письмової згоди на те іншої сторони (п. 11.9 договору участі у будівництві).

12.01.2015 між сторонами договору підписано додаток № 1 до договору участі у будівництві «Акт розподілу площ», в якому зазначено, що до ЖБК "Діамант" розподілено всього 36 551,3 м.кв від загальної площі квартир, а ТОВ "Будстандартінжиніринг" 4 061,27 м.кв.

Як зазначає позивач на виконання п.п. 3.3.12 п. 3.3 договору участі у будівництві ЖБК "Діамант" уклав з фізичними особами 441 договір про інвестування в будівництво, за якими вказані інвестори, сплатили кооперативу 340 182 126,30 грн.

Зазначене також підтверджується письмовими поясненнями третьої особи на стороні позивача Громадської організації «Об`єднання ошуканих інвесторів ЖБК «Діамант» від 23.09.2022 (вх. № суду 13213/22 від 26.09.2022). Громадська організація «Об`єднання ошуканих інвесторів ЖБК «Діамант» була створена асоційованими членами ЖБК «Діамант», які уклали з ЖБК «Діамант» договори про інвестування в будівництво ЖК «Діамант».

За доводами позивача, відповідач не визнає правового статусу позивача як замовника будівництва вказаного об`єкту та неодноразово намагався усунути позивача від будівництва та позбавити його будь-яких прав на результати будівництва. Втрата відповідачем права користування земельною ділянкою позбавляє позивача можливості завершити будівельні роботи, добудувати та ввести в експлуатацію об`єкт та відповідно передати асоційованим членам ЖБК «Діамант» профінансовані ними квартири.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (ч.ч. 1 та 2 ст 190 ЦК України).

Отже, майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, необхідними й достатніми для засвідчення правомочності його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Колегія суддів зазначає, що позивач на підставі укладеного з відповідачем договору участі у будівництві набув майнові права на відповідну багатоповерхову квартирну житлову забудову, що є об`єктом будівництва (інвестування). Зазначені майнові права не є речовими правами на чуже майно, тому що об`єктом цих прав не є чуже майно, а також вони не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент укладення договору, а тому, не може існувати й право власності на нього. Разом з тим, таке майнове право позивача можна визначити як право очікування, яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Як встановлено у рішенні Господарського суду Київської області від 20.11.2020 у справі № 911/1633/20, залишеному без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2021, 29.05.2015 між Броварською міською радою (змінено назву на Броварську міську раду Броварського району Київської області (далі - орендодавець)) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг» (далі - орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами пункту 1.1 якого орендодавець відповідно до рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 21.05.2015 № 1469-54-06 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 2,8837 га, з них - 0,6523 га - землі обмеженого використання - інженерний коридор мереж комунікацій, для будівництва та обслуговування об`єкту незавершеного будівництва (багатоквартирна житлова забудова) - землі житлової забудови, в 5 мікрорайоні IV житлового району в м. Бровари. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого відділом Держземагенства у місті Бровари Київської області від 26.05.2015 за № НВ-015, ця земельна ділянка рахується як землі житлової та громадської забудови в межах Броварської міської ради. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:063:0982. Договір відповідно до пункту 3.1 укладено терміном до 21.05.2020.

01.10.2015 сторонами договору участі у будівництві № 12-01/15-1 складено акт прийому передачі згідно якого Броварська міська рада Київської області передає земельну ділянку кадастровий номер :00:063:0982 відповідачу для ведення будівельних робіт на період будівництва. На земельній ділянці знаходиться об`єкт незавершеного будівництва ТОВ «Будстандартінжиніринг». ЖБК «Діамант» на період будівництва бере на себе права та обов`язки замовника будівництва.

Як встановлено у рішенні Господарського суду Київської області від 31.05.2021 у справі № 911/604/19, залишеному без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2021 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.11.2021, 16.07.2018 між ЖБК «Діамант» в особі голови Кооперативу Клацуна Я.М., який діє на підставі статуту Кооперативу, ТОВ «Будстандартінжиніринг» та ОК «ЖБК «Діамант Плюс» підписано договір № 1 про заміну сторони у зобов`язанні та внесення змін до договору № 12-01/15-1 від 12.01.2015, за умовами п. 1.1 якого ЖБК «Діамант» передає, а Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Діамант плюс» приймає всі права та обов`язки, належні ЖБК «Діамант» за договором № 12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вул. Київській у 5-му мікрорайоні 4 житлового району ЖК «Діамант» у м. Бровари Київської області від 12.01.2015 з усіма змінами, додатковими угодами та додатками, укладеними між ЖБК «Діамант» та ТОВ «Будстандартінжиніринг», а саме: договором участі у будівництві; додаток № 1 - акт розподілу площ від 12.01.2015; додаток № 2 - календарний графік виконання робіт; доповнення від 02.03.2015; доповнення та зміни від 06.03.2015; договір про передачу майнових прав від 29.12.2016; додаткова угода про внесення змін від 09.03.2017; додаткова угода № 2 від 17.06.2017; акт звірки станом на 31.03.2018.

22.08.2018 на виконання умов вищевказаного договору №1 від 16.07.2018 про заміну сторони між ТОВ «Будстандартінжиніринг» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс» був складений акт приймання передачі земельної ділянки кадастровий номер :00:063:0982 та будівельного майданчику з об`єктами незавершеного будівництва (багатоповерхова житлова забудова), що знаходиться на ній.

Вищевказаними судовими рішеннями у господарській справі № 911/604/19 визнано недійсним договір № 1 про заміну сторони у зобов`язанні та внесення змін до договору № 12-01/15-1 від 12.01.2015, як такий, що підписаний зі сторони ЖБК «Діамант» особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності.

22.05.2020 Броварською міською радою Київської області прийнято рішення № 1876-75-07, яким, зокрема: - надано в постійне користування Управлінню будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Київської області земельну ділянку площею 2,8837 га, з них 0,6523 га землі обмеженого використання інженерний коридор мереж комунікацій, для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку землі житлової та громадської забудови, в 5 мікрорайоніжитлового району. Кадастровий номер земельної ділянки :00:063:0982 (п. 4 Рішення); - надано згоду Управлінню будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Київської області на поділ земельної ділянки площею 2,8837 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку землі житлової та громадської забудови, в 5 мікрорайоніжитлового району. Кадастровий номер земельної ділянки :00:063:0982 (п. 10 Рішення).

Пункти 4, 10 Рішення були предметом оскарження у межах господарської справи № 911/1633/20 за позовом ТОВ «Будстандартінжиніринг» до Броварської міської ради Київської області з підстав порушення ними права позивача, передбаченого ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на поновлення договору оренди земельної ділянки від 29.05.2015.

За результатами розгляду справи № 911/1633/20 рішенням Господарського суду Київської області від 20.11.2020 у справі № 911/1633/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2021, у задоволенні позову відмовлено через відсутність підстав для поновлення договору оренди, оскільки протягом дії договору оренди землі сторони не дійшли згоди щодо істотних умов договору, а також як під час дії договору, так і після закінчення строку його дії Броварська міська рада Київської області висловила свої заперечення щодо його поновлення, а отже не було дотримано порядку, встановленого ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Господарським судом Київської області розглядалась справа № 911/2639/21 за позовом ТОВ «Будстандартінжиніринг» до Броварської міської ради Броварського району Київської області про визнання незаконними та скасування п.п. 4 та 10 рішення Броварської міської ради «Про припинення права користування земельними ділянками, припинення дії договору оренди земельної ділянки, затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у користування, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, надання згоди на поділ земельної ділянки, внесення змін до рішення Броварської міської ради Київської області» № 1876-75-07 від 22.05.2020. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вищевказаними пунктами рішення Броварська міська рада порушила права ТОВ «Будстандартінжиніринг» та позбавила його можливості зареєструвати право власності на незавершене будівництво відповідно до положень чинного законодавства, а також розпоряджатися належним йому майном.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.12.2021 у справі № 911/2639/21 відмовлено повністю у позові ТОВ "Будстандартінжиніринг" до Броварської міської ради Броварського району Київської області про визнання незаконними та скасування пунктів рішення. Вказане рішення Господарського суду Київської області залишено в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 та постановою Верховного Суду від 15.11.2022 у справі № 911/2639/21.

Як зазначалось колегією суддів вище із наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що на підставі укладеного 12.01.2015 між ЖБК «Діамант» ТОВ «Будстандартінжиніринг» договору № 12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вул. Київській в 5-му мікрорайоні 4 житлового району ЖК «Діамант» в м. Бровари Київської області ТОВ «Будстандартінжиніринг» відступило ЖБК «Діамант» всі майнові та особисті немайнові права замовника і забудовника на частину об`єкту позивача як єдиного, законного та безумовного власника цих прав (пункт 2.2.2 договору участі у будівництві).

01.10.2015 сторонами договору № 12-01/15-1 складено акт прийому передачі, згідно якого відпоідач передає земельну ділянку кадастровий номер :00:063:0982 позивачу для ведення будівельних робіт на період будівництва. На земельній ділянці знаходиться об`єкт незавершеного будівництва відповідача. Позивач на період будівництва бере на себе права та обов`язки замовника будівництва.

Договір №12-01/15-1 від 12.01.2015 у судовому порядку недійсним не визнавався.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будстандартінжиніринг" зверталось з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Діамант Плюс" про розірвання договору № 12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вул. Київській в 5-му мікрорайоні 4 житлового району ЖК "Діамант" в м. Бровари Київської області, укладеного 12.01.2015 (з подальшими змінами та доповненнями, додатковими угодами). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Будстандартінжиніринг" втратило інтерес до виконання умов договору, оскільки об`єкт будівництва повністю не збудовано, в обумовлені п. 5.2 договору про участь у будівництві строки в експлуатацію не введено, договір оренди земельної ділянки, наданої ТОВ "Будстандартінжиніринг" для будівництва вказаного об`єкту, припинено внаслідок закінчення його строку дії, що є істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні договору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.06.2022 у справі № 907/149/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022, у задоволені позову відмовлено.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що на підставі вказаного Договору № 12-01/15-1 та акту прийому передачі від 01.10.2015 саме ЖБК «Діамант» є замовником будівництва та набув майнові права на відповідну багатоповерхову квартирну житлову забудову, що є об`єктом будівництва на спірній земельній ділянці з кадастровим номером :00:063:0982.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що аналогічні висновки щодо набуття ЖБК «Діамант» майнових прав на вказану забудову зробив Верховний Суд у постанові від 07.10.2020 у справі № 911/604/19 за позовом ЖБК «Діамант» до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Діамант Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг» про визнання недійсним договору № 1 від 16.07.2018 про заміну сторони у зобов`язанні та внесення змін до договору № 12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по вулиці Київській в 5-му мікрорайоні 4 житлового району ЖК «Діамант» у м. Бровари Київської області від 12.01.2015, з моменту його вчинення.

Права ЖБК «Діамант» як замовника та забудовника підтверджуються також договором генпідряду № 5/3/15 від 01.03.2015, договором підряду № 07/04/16 від 07.04.2016, договорами на виконання проектних робіт від 14.02.2017, 03.04.2017 та актами виконаних робіт щодо будівництва відповідного об`єкту, технічними умовами на проектування теплопостачання, на водоспоживання та каналізацію, приєднання до газорозподільної системи, копії яких долучені до матьреілаів справи. У вказаних документах замовником будівництва значиться саме ЖБК «Діамант».

Також, як встановлено у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 911/604/19, саме ЖБК «Діамант» укладав договори з інвесторами будівництва (укладено 441 договір з фізичними особами про інвестування в будівництво).

Зазначені висновки викладені в постанові Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 у справі № 911/2639/21.

Рішенням Броварської міської ради Київської області від 03.04.2020 № 1841-73-07 «Про припинення права користування земельними ділянками, затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у користування, надання згоди на відновлення меж земельної ділянки та на поділ земельної ділянки, відмову від продовження терміну дії договору оренди, припинення дії договорів оренди земельних ділянок, внесення змін до рішення Броварської міської ради Київської області» та рішенням Броварської міської ради від 28.04.2020 № 1870-74-07 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок, продовження терміну укладення договорів оренди земельних ділянок, відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки» припинено дію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Броварською міською радою Київської області та ТОВ «Будстандартінжиніринг», право оренди за яким зареєстровано у Державному реєстрі прав 18.06.2015 за № 10131473, на земельну ділянку площею 2,8837 га, з них 0,6523 га - землі обмеженого використання - інженерний коридор мереж комунікацій, для будівництва та обслуговування об`єкту незавершеного будівництва (багатоквартирна житлова забудова) - землі житлової забудови, в 5 мікрорайоні IV житлового району, у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено. Кадастровий номер земельної ділянки :00:063:0982.

Крім цього, рішенням Господарського суду Київської області від 20.11.2020 у справі № 911/1633/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2021, встановлено, що у ТОВ «Будстандартінжиніринг» відсутнє право на поновлення вказаного договору оренди на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник будівництва - ці фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт. У разі виконання підготовчих/будівельних робіт щодо багатоквартирного будинку замовником будівництва може бути об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управитель багатоквартирного будинку чи житлово-будівельний (житловий) кооператив, який здійснюватиме утримання такого будинку на підставі рішення (договору) співвласників багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 3-1) отримання права на виконання підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва та майбутній об`єкт нерухомості у випадках, визначених законом; 4-2) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом та прийнятий в експлуатацію у випадках, визначених цим Законом, об`єкт (його складову).

Згідно ч.ч. 1, 8 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду.

Як зазначалось вище, 01.10.2015 сторонами договору № 12-01/15-1 складено акт прийому передачі, згідно якого відповідач передає земельну ділянку кадастровий номер :00:063:0982 позивачу для ведення будівельних робіт на період будівництва. На земельній ділянці знаходиться об`єкт незавершеного будівництва відповідача. Позивач на період будівництва бере на себе права та обов`язки замовника будівництва.

У матеріалах справи наявне доповнення № 1 від 01.03.2015 до договору № 12-01/15-1 від 12.01.2015 за підписом відповідача, згідно якого позивач зобов`язується компенсувати фінансові витрати відповідача по оплаті використаної електроенергії, послуг охорони, орендної плати за землю, оренди техніки, інструментів, приладів та інших послуг згідно документів наданих відповідачем.

Позивач стверджував, що здійснював компенсацію відповідачу вартості орендної плати за користування земельною ділянкою, на якій велися будівельні роботи, що скаржником не спростовано у своїй апеляційній скарзі. Більше того, зазначене підтверджується виписками з банківського рахунку позивача та актами звірки взаєморозрахунків підписаними між сторонами щодо відшкодування земельного податку за Договором № 12-01/15-1 від 12.01.2015, наявними в матеріалах справи.

01.03.2015 між позивачем та ТОВ «БІК «ФІН БУД» укладений договір генерального підряду на виконання будівельно-монтажних робіт по спорудженню багатоповерхової житлової забудови ЖК «Діамант» по вулиці Київській, 261, 5 мікрорайону, 4 житлового району в м. Бровари Київської області. Також позивачем було укладено ряд договорів з субпідрядними організаціями на виконання окремих будівельно-монтажних робіт.

Позивачем на виконання обов`язків за договором участі у будівництві, укладеного з відповідачем, протягом 2015-2016 років укладено 441 договір з фізичними особами про інвестування в будівництво ЖК «Діамант» за адресою вул. Київська (земельна ділянка кадастровий номер :00:063:0982) м. Бровари Київської області. Зазначені інвестори є асоційованими членами ЖБК «Діамант», який отримав від інвесторів 340 182 126,30 грн. інвестицій, та зобов`язався в свою чергу передати таким членам готові квартири.

В ході реалізації умов договору участі у будівництві за рахунок коштів інвесторів було збудовано та введено в експлуатацію 1, 2, 3, 8 та 9 секції житлового комплексу, 4, 5, 6 та 7 секції перебувають на різних стадіях будівельної готовності. Доказів здійснення відповідачем фінансування будівництва вказаного об`єкту до суду не надано.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належним чином виконував взяті на себе за договором участі у будівництві обов`язки, здійснював усі юридичні і фактичні дії, пов`язані із виконанням функцій замовника об`єкту будівництва, а саме: створення служби замовника, вибір генеральної проектної організації, одержання технічних умов і обмежень, укладення договору генерального підряду на будівництво, здійснення технічного та авторського нагляду за будівництвом, фінансування всіх робіт по будівництву, в тому числі й компенсації відповідачу орендної плати за користування земельною ділянкою.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 911/604/19 ЖБК «Діамант» відповідно до умов договору участі у будівництві набув майнові права на багатоквартирну житлову забудову, тобто майно.

Колегією суддів вказувалось вище, що 16.07.2018 колишній керівник ЖБК «Діамант» уклав від імені ЖБК «Діамант» договір № 1 про заміну сторони в зобов`язанні та внесення змін до договору участі у будівництві № 12-01/15-1 від 12.01.2015, яким передав Обслуговуючому кооперативу «ЖБК «Діамант плюс» всі права та обов`язки належні ЖБК «Діамант» за договором участі у будівництві з наступними змінами та додатками.

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.05.2021 у справі № 911/604/19, залишеним буз змін апеляційною та касаційною інстанцією, визнано недійсним договір № 1 від 16.07.2018 про заміну сторони в зобов`язанні.

З вищевикладеного вбачається, що з 16.07.2018 по 12.08.2021 (дата набрання рішенням суду чинності) ЖБК «Діамант» не мав можливості виконувати умови договору про участь у будівництві, оскільки його незаконно було замінено на іншу юридичну особу у правовідносинах за договором участі у будівництві.

Після визнання недійсним договору № 1 від 16.07.2018 про заміну сторони в зобов`язанні, ЖБК «Діамант» дізнався, що з 29.05.2020 відповідач не може виконати п. 3.2.1 договору усаті у будівництві та забезпечити позивача будівельним майданчиком, оскільки з 29.05.2020 договір оренди земельної ділянки, на якій ведеться будівництво, укладений між Броварською міською радою та відповідачем, був припинений.

Для продовження виконання своїх обов`язків щодо добудови об`єкту будівництва, введення в експлуатацію та передання асоційованим членам ЖБК «Діамант» проінвестованих ними квартир, позивач звертався до Броварської міської ради з листом щодо надання земельної ділянки, на якій знаходиться недобудований об`єкт.

Листом вих. № 1.7-08/01/16999 від 26.12.2022 виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області зазначив, що у зв`язку із необхідністю здійснення добудови ЖК «Діамант» Броварською міською радою може бути розглянуто питання виділення земельної ділянки (надання в оренду) для здійснення добудови об`єкту незавершеного будівництва (багатоквартирна житлова забудова) по вул. Київській, 261 на підставах і з чітким дотриманням норм діючого законодавства після визначення замовника (забудовника) вказаного об`єкту незавершеного будівництва.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо неналежного способу захисту, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно із ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З наведених норм права вбачається, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав і законних інтересів осіб. Такі права та законні інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити в рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19).

Особливість спорів про захист інтересу у правовій визначеності при виконанні договірних зобов`язань полягає в тому, що позивач просить суд підтвердити (визнати) існуючий стан прав і обов`язків у договірних відносинах з іншою стороною для правової визначеності сторін договору в цих відносинах, однакового розуміння ними своїх прав та обов`язків за цим договором.

Одним зі способів захисту, який передбачений ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Норми ч. 2 ст. 20 ГК України визначають такі способи захисту, як визнання наявності або відсутності прав.

Виходячи з наведеного способами захисту інтересу особи у правовій визначеності при виконанні договірних зобов`язань можуть бути: 1) визнання права позивача; 2) визнання відсутнім (припиненим)обов`язку позивача; 3) визнання відсутнім (припиненим) права вимоги відповідача.

Схожі висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 21.11.2012 у справі № 6-134цс12 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц.

Водночас застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.10.2020 у справі № 910/14224/20.

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою (з врахуванням заяви про зміну предмету позову) про визнання наявності у ЖБК «Діамант» прав замовника щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єкту незавершеного будівництва, а саме багатоповерхової квартирної житлової забудови в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району ЖК «Діамант» розташованого за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 261.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, скаржник зазначає, що договір участі у будівництві, на підставі якого позивач просить визнати за ним право замовника щодо будівництва об`єкту, є розірваним з 27.07.2022, оскільки відповідач у повідомленні вих. № 07/07-22 від 07.07.2022 (отримане позивачем 12.07.2022) повідомив позивача, що умовами п.п. 9.3.2 договору участі у будівництві встановлено, що у зв`язку з недоцільністю або неможливістю інвестування коштів у об`єкт, у тому числі за рішенням відповідних державних органів та органів місцевого самоврядування (Броварською міською радою було припинено дію договору оренди земельної ділянки, укладеного між радою та відповідачем), відповідач розриває договір в односторонньому порядку.

Згідно п.п. 9.3.2 договору участі у будівництві розірвання договору може бути здійснено відповідачем у разі виявлення недоцільності або неможливості інвестування коштів у об`єкт, у тому числі через обставини непереборної сили та за рішенням державних органів та органів місцевого самоврядування.

Також скаржник зазначає, що підставою одностороннього розірвання договору було те, що відповідач втратив право оренди земельної ділянки, яка надавалась відповідачем позивачу як фронт робіт за договором участі у будівництві, оскільки 03.03.2021 в межах судової справи № 911/1633/20 набрало законної сили судове рішення про відмову ТОВ «Будстандартінжиніринг» у визнанні незаконним рішення Броварської міської ради, а 21.06.2022 в межах судової справи № 911/2639/21 набрало законної сили судове рішення про відмову ТОВ «Будстандартінжиніринг» у визнанні незаконними та скасування пунктів рішення.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, зазначає, що у відзиві від 30.09.2022, поданим відповідачем на позовну заяву у справі № 911/1615/22 (без заяви позивача про зміну предмету позову) до суду першої інстанції відповідач жодним чином не посилається на підставу заперечення позовних вимог, що договір участі у будівництві розірваний відпоідачем в односторонньому порядку на підставі п.п. 9.3.2 договору участі у будівництві. Навпаки, відповідач у відзиві від 30.09.2022 зазначає, що договір участі у будівництві, укладений між сторонами, є чинним та у судовому порядку не визнаний недійсним.

Відповідач обґрунтовує це тим, що на момент подачі позовної заяви позивачем з первісною позовною вимогою, відповідачем вживались заходи щодо оскарження зазначених судових рішень в каксаційному порядку і відповідач розглядав можливість відкликати повідомлення про розірвання договору вих. № 07/07-22 від 07.07.2022 у разі вирішення судових спорів в межах справ № 911/2639/21 та № 911/1186/20 на користь ТОВ «Будстандартінжиніринг», оскільки тоді б підстава для одностороннього розірвання договору з боку відповідача була б відсутня.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки, як зазначає сам відповідач, рішення суду від 22.12.2021 у справі № 911/2639/21 набрало чинності 21.06.2022, оскільки було залишено в силі постановою апеляційного суду, а рішення суду від 18.01.2022 у справі № 911/1186/20 набрало чинності 14.09.2022, оскільки було залишено в силі постановою ареляційного суду.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що станом на дату подання відзиу на позовну заяву від 30.09.2022 (вх. № суду 13670/22 від 03.10.2022) рішення суду, якими було визначено відсутність прав відповідача на оренду земельної ділянки на який здійснюється будівництво ЖК «Діамант», набрали законної сили, однак відповідач про розірвання договору в односторонньому порядку не зазначав, як на підставу своїх заперечень проти позову.

Позивач, у свою чергу, надав відповідь вих. № 14/07/2022 від 14.07.2022 на повідомлення відповідача про розірвання договору участі у будівництві в односторонньому порядку за ініціативою відповідача, в якому заперечував проти розірвання договору в односторонньому порядку відповідачем на підставі п.п. 9.3.2 та пропонував розірвати договір участі у будівництві на підставі п.п. 9.2.1 за згодою сторін, що оформлюється відповідною додатковою угодою до цього договору.

Як зазначалося вище, відповідно до п.п. 9.3.2 договору участі у будівництві, на який посилається відповідач як на підставу одностороннього розірвання договору участі у будівництві, розірвання договору може бути здійснено відповідачем у разі виявлення недоцільності або неможливості інвестування коштів у об`єкт, у тому числі через обставини непереборної сили та за рішенням державних органів та органів місцевого самоврядування. Відповідачем не надано жодних доказів щодо інвестування коштів у об`єкт будівництва.

Відповідно до п. 6.5 договору участі у будівництві, який знаходиться у розділі 6 «Відповідальність сторін» сторони передбачили, що якщо у визначений цим договором строк об`єкт не буде зданий в експлуатацію, відповідач звільняється відь будь-якої відповідальності щодо неналежного поновлення оренди на земельну ділянку, а також виконання обов`язків землекористувача.

Сторонами підписаний додаток до договору участі у будівництві «Календарний графік виконання робіт», в якому зазначені строки закінчення будівництва та введення в експлуатацію дев`ти секцій будівництва до ІІ кварталу 2018 року.

Відповідач зазначає, про порушення позивачем зазначених календарних строків будівництва та введення в експлуатацію, оскільки 4, 5, 8 та 9 секції не були побудовані вчасно.

Як вбачається з Сертифікату серія ІV № 87 від 20.01.2020 Державної архітектурно-будівельної інспекції України, яким було введено в експлуатацію 8 та 9 секції об`єкту будівництва, генеральним підрядником цих секцій зазначено ТОВ «Афіна Групп» на підставі договору генерального підряду № 1 від 25.07.2019, укладеного з Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Діамант плюс» в період, коли стороною договору участі у будівництві був Обслуговуючий кооператив «ЖБК Діамант плюс» (в подальшому в судовій справі № 911/604/19 договір № 1 від 16.07.2018 про заміну сторони був визнаний недійсним).

Як вірно вказано судом першої інстанції, наданий позивачем до суду акт від 14.11.2019, стосується виключно перевірки дотримання календарного графіку виконання робіт згідно з додатком до договору від 12.01.2015 №12-01/5-1, права замовника будівництва за яким перейшли до позивача, а відтак не підтверджує, що відповідач є власником об`єкта будівництва.

Повідомлення Державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-13449 від 17.08.2015 про зміну даних у виданому дозволі на виконання будівельних робіт від 24.04.2008 №204/04-03/08, в якому зазначено, що замовником будівництва багатоквартирної забудови на земельній ділянці по вул. Київська в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району є відповідач, правомірно не прийнято судом першої інстанції до уваги, оскільки таке повідомлення за наявності у матеріалах справи договору №12-01/15-1 від 12.01.2015, укладеного на його підставі акту прийому передачі від 01.10.2015, договорів генпідряду №5/3/15 від 01.03.2015, договору підряду №07/04/16 від 07.04.2016, договорів на виконання проектних робіт від 14.02.2017, 03.04.2017 та актів виконаних робіт щодо будівництва відповідного об`єкту саме по собі не може підтверджувати, що замовником будівництва станом на дату подання позову в даній справі та прийняття рішення був саме відповідач, а не ЖБК «Діамант».

Як вірно вказано судом першої інстанції та не спростовано скаржником, у правовідносинах між позивачем та відповідачем, які виникли на підставі договору участі у будівництві, присутні також 441 особа-інвестори, з якими відповідно до п.п. 3.3.12 договору участі у будівництві позивач уклав інвестиційні договори відповідно до яких інвестори сплатили кошти та очікують отримання готових квартир. Вказані особи створили Громадську організацію «Об`єднання ошуканих інвесторів ЖБК «Діамант» (третя особа в даній справі).

Скаржник заперечуючи проти позову і стверджуючи, що він є замовником будівництва, в той же час намагається в односторонньому порядку розірвати договір участі у будівництві, укладений між позивачем та відповідачем, та жодним чином не зазначає про продовження будівництва та про наслідки розірвання договору участі у будівництві для 441 інвестора, які вклали кошти в будівництво та не отримали готових квартир.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, а також зважаючи на те, що саме ЖБК «Діамант» здійснював дії, пов`язані із виконанням функцій замовника об`єкту будівництва, а саме: вибір генеральної проектної організації, одержання технічних умов і обмежень, укладення договору генерального підряду на будівництво, здійснення технічного та авторського нагляду за будівництвом, фінансування всіх робіт по будівництву, в тому числі й компенсації відповідачу орендної плати за користування земельною ділянкою, відповідно до умов договору участі у будівництві набув майнові права на багатоквартирну житлову забудову, має намір здійснювти добудову об`єкту для чого намагається отримати земельну ділянку, на якій знаходиться об`єкт будівництва, в користування, яка на момент розгляду справи не передана ні позивачу, ні відповідачу, та виконати свої зобов`язання перед інвесторами щодо передання ним готових квартир, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову про визнання наявності у ЖБК «Діамант» прав замовника щодо будівництва об`єкту незавершеного будівництва, а саме багатоповерхової квартирної житлової забудови в 5-му мікрорайоні 4-го житлового району Житлового комплексу «Діамант», розташованого за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 261.

Що ж до доводів апеляційної скарги стосовно того, що повноваження позивача за основним договором обумовлені виданою відповідачем довіреністю, колегія суддів зазначає таке.

Перш за все, відповідач стверджуючи про наявність такої довіреності, не надає жодних допустимих доказів про факт видачі та існування такої довіреності взагалі.

Також колегія суддів зазначає, що всі повноваження, права та обов?язки позивача як сторони основного договору визначені основним договором і за весь час виконання умов договору у відповідача не виникало жодного разу будь-яких претензій або зауважень щодо виконання позивачем своїх обов' яків без довіреності, зворотнього матеріали справи не містять.

У контексті вищевикладеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов?язана або має право вчинити правочин від імені другої торони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Отже, як вбачається з вище викладеного позивачу для виконання повноважень, визначених основним договором, довіреність була не потрібна, оскільки між Позивачем та відповідачем не існувало правовідношення представництва в розумінні 237 ЦК України, а позивач виконував свої особисті повноваження визначені умовами основного договору.

З огляду на вказане, доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, які стосуються довіреності, є безпідставними та необгрунтованими, а відтак на увагу не заслуговують.

Більш того, в розумінні ч. 1 та 3 ст. 74 ГПК України саме відповідач/скаржник повинен був довести факт видачі ним Довіреності позивачу та надати її примірник, а не вказувати на те, що позивач умисно її не подав до суду.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2023 у справі №911/1615/22, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будстандартінжиніринг" на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2023 у справі №911/1615/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2023 у справі №911/1615/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Будстандартінжиніринг".

4. Матеріали справи №911/1615/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 09.11.2023.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк