УХВАЛА

07 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 914/1231/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т. М. (головуючої), Бенедисюка І. М., Колос І. Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Чигрина Миколи Максимовича (далі - ФОП Чигрин М. М., скаржник)

на рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2023

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023

у справі №914/1231/23

за позовом Громадської спілки «Українська ліга авторських і суміжних прав»

до Фізичної особи-підприємця Чигрина Миколи Максимовича

про стягнення 25 557, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

ФОП Чигрин М. М. 19.09.2023 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2023 у справі №914/1231/23 скасувати частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 у справі №914/1231/23 скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення, яким позов Громадської спілки «Українська ліга авторських і суміжних прав» (далі - ГС «УЛАСП») до ФОП Чигрина М. М. про стягнення 25 557, 00 грн задовольнити частково та стягнути ФОП Чигрина М. М. на користь ГС «УЛАСП» 6 598, 94 грн основного боргу. В решті позову відмовити.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 21.09.2023 для розгляду касаційної скарги у справі №914/1231/23 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т. М. - головуюча, Бенедисюка І. М., Колос І. Б.

Ухвалою Верховного Суду від 29.09.2023 касаційну скаргу ФОП Чигрина М. М. на рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 у справі №914/1231/23 залишено без руху, надано скаржнику строк тривалістю 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстави (підстав) касаційного оскарження судового рішення, визначену (визначені) у конкретному абзаці/пункті (пунктах) частини другої статті 287 ГПК України та вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися та вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, якщо ним касаційна скарга подається на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

Вище вказана ухвала Верховного Суду від 29.09.2023 отримана представником ФОП Чигрина М. М. - адвокатом Фартушок Н. Б. 10.10.2023 що підтверджується копією конверта, з номером 009 відправлення, у якому було направлено зазначену ухвалу та роздруківкою з сайту «Укрпошта» де прослідковується дата її вручення, наданими скаржником, а, отже, останній день усунення недоліків касаційної скарги припадає на 20.10.2023.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29.09.2023 у справі №914/1231/23 ФОП Чигрин М. М. 16.10.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) подав касаційну скаргу (нова редакція), зареєстровану канцелярією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду й передану судді-доповідачу - 19.10.2023.

З огляду на викладене скаржник подав матеріали усунених недоліків касаційної скарги у межах строку, наданого Судом ухвалою від 29.09.2023 у справі №914/1231/23.

Згідно з частиною третьою статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Так, підставами для подання касаційної скарги ФОП Чигрин М. М. з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), оскільки питання наявності чи відсутності у організації, що здійснює розширене колективне управління майновими правами суб`єктів суміжних прав у сфері, в якій її було акредитовано, права на збір і стягнення винагороди (роялті) в період втрати (припинення) акредитації такої організації у правозастосовчій практиці безпосередньо не розглядалося і не вирішувалося у постановах Верховного Суду, тоді як судами попередніх інстанцій неправильно застосовано частину п`яту статті 12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав».

Також ФОП Чигрин М. М. у касаційній скарзі в обґрунтування наявних випадків, що узгоджується з підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України зазначає, що:

- позивач у цій справі є суб`єктом, що здійснює розширене колективне управління майновими правами суб`єктів суміжних прав та інших правовласників в сфері суміжних прав та був акредитованою організацією колективного управління. Саме позивач отримує винагороду (роялті), зокрема, за відтворення музичних творів у різноманітних закладах. Тобто, наявність чи відсутність у позивача права на стягнення такої винагороди (роялті) стосується широкого кола суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на території України. Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, позивачем починаючи з червня 2022 подано до господарських судів майже 250 позовів про стягнення винагороди з суб`єктів господарювання. Разом з тим, суть цієї скарги зводиться до того, що позивач не вправі стягувати винагороду (роялті) починаючи з червня 2022 року у зв`язку із закінченням акредитації. З цим неодноразово погоджувалися у своїх постановах Північний та Центральний апеляційні господарські суди. Проте, Західний апеляційний господарський суд у оскаржуваній постанові дійшов до протилежного висновку. Оскільки фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики може мати спірне правове питання, яке тривалий час неоднаково вирішується судами, то наявність оскаржуваної постанови з цієї справи та постанов Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2023 у справі №904/654/23, Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 у справі №910/261/23, від 14.06.2023 у справі №925/32/23, від 14.02.2023 у справі №910/9688/22, в яких викладено протилежні висновки щодо можливості стягнення на користь винагороди (роялті) за період закінчення акредитації свідчать про те, що судами попередніх інстанцій сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з подібними обставинами спорів;

- ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо правильного застосування судами норм матеріального права, оскільки судом апеляційної інстанції в порушення вимог частини четвертої статті 75 ГПК України не взято до уваги встановлені обставини у справах №904/654/23, №910/261/23, №925/32/23, №910/9688/22;

- ця справа становить значний суспільний інтерес тому, що широке коло суб`єктів господарювання в Україні сплачують саме позивачу винагороду (роялті), спільну для виконавців та виробників фонограм, за їх публічне виконання, адже саме позивач був акредитований у відповідній сфері, а позивач у майбутньому матиме можливість посилатися на оскаржувану постанову, обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення винагороди (роялті) за період закінчення строку його акредитації, що призведе до свавілля і неможливості захистити таких суб`єктів господарювання від недоброчесних дій позивача.

ФОП Чигрин М. М. у касаційній скарзі зазначає, що попередні судові інстанції неправильно застосували норми процесуального права, а саме, частину четверту статті 75 ГПК України.

Верховний Суд виходить з того, що наведені скаржником і зазначені у касаційній скарзі доводи у контексті змісту оскаржуваних судових рішень зі справи та специфіку характеру даних правовідносин, які з огляду на об`єкти інтелектуальної власності і правове регулювання відносин інтелектуальної власності, не є очевидно неприйнятними щодо наявності випадків передбаченого підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, на стадії вирішення питання наявності/відсутності випадків передбачених частиною третьою статті 287 ГПК України.

Отже, наведені скаржником і зазначені у касаційній скарзі доводи у контексті змісту оскаржуваних судових рішень зі справи не є очевидно неприйнятними щодо наявності випадків передбаченого підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, і з огляду на викладене вище, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга ФОП Чигрина М. М. подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, а саме пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Суд доходить висновку, що скаржником на виконання ухвали Верховного Суду від 29.09.2023 у справі №914/1231/23 усунуто недоліки касаційної скарги.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження постанови, ураховуючи дату її прийняття у цій справі.

Зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини четвертої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржених рішень має здійснюватися без повідомлення/виклику учасників справи у порядку письмового провадження.

Верховний Суд звертає увагу, що з 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX. Зокрема, приписами частини шостої статті 6 ГПК України (у редакції Закону, з урахуванням змін) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, які не є очевидно неприйнятними, письмову форму матеріалів справи за номером №914/1231/23, з огляду на технічне функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи станом на момент прийняття ухвали, Суд доходить висновку про необхідність витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 294, 301 ГПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №914/1231/23 за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Чигрина Миколи Максимовича на рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 у справі №914/1231/23 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

2. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 24 листопада 2023 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду шляхом надсилання / подання процесуальних документів через Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремих підсистем (модулів), що забезпечує обмін документами. Реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) не позбавляє права на подання документів у паперовій формі. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Верховний Суд звертає увагу, що ураховуючи введення в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

4. Витребувати матеріали справи №914/1231/23 Господарського суду Львівської області за позовом Громадської спілки «Українська ліга авторських і суміжних прав» до Фізичної особи-підприємця Чигрина Миколи Максимовича про стягнення 25 557, 00 грн.

5. Копію ухвали надіслати до Господарського суду Львівської області та Західного апеляційного господарського суду для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос