ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023м. ДніпроСправа № 904/3914/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Курінової О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Бєлої Анни Олександрівни, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 21 836 грн 41 коп. за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 № 5029

Представники:

від позивача: Демченко А.Г., довіреність №2 від 31.12.22, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 25.10.2022 № 179/07, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Бєлої Анни Олександрівни заборгованість в сумі 21 836 грн 41 коп., з яких: 18 058 грн 14 коп. - заборгованість за теплову енергію, спожиту у період з грудня 2021 по квітень 2022, 323 грн 13 коп. - заборгованість за абонентське обслуговування за період з листопада 2021 по серпень 2022, 3 123 грн 02 коп. - інфляційні втрати, 333 грн 12 коп. - 3% річних, відповідно до умов індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 № 5029.

Ухвалою господарського суду від 07.11.2022 позовну заяву залишено без руху та запропоновано Комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" протягом семи днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду: належні докази на підтвердження направлення позовної заяви від 25.10.2022 № 179/07 з додатками за місцем реєстрації відповідача; докази часткової оплати відповідачем вартості наданих послуг на суму 5 096 грн 97 коп. у серпні 2022 (платіжні доручення, банківські виписки, завірені банком тощо).

18.11.2022 позивачем до суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви від 14.11.2022 № 196/07.

Ухвалою господарського суду від 23.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.11.2022 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 29.11.2022 № б/н, в якому не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду від 01.11.2021 до договору купівлі-продажу теплової енергії № 5029 від 20.03.2016, укладеного між ФОП Бєлою Ганною Олександрівною та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа";

- відмовити у задоволенні позовних вимог;

- стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн 00 коп.

В обґрунтування заперечень зазначає, що після отримання вказаної додаткової угоди 10.12.2021 відповідачем подано позивачу заяву-відмову від її підписання, у зв`язку із чим вказана угода є неукладеною. Відповідач стверджує, що всі зобов`язання перед позивачем до 01.11.2021 за спірним договором ним виконані у повному обсязі.

19.12.2022 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву від 12.12.2022 № 228/07, в якій, зокрема, зазначив, що відповідно до п. 5.1. договору №5029 від 20.03.2016 теплопостачальна організація - продавець має право: у разі зміни тарифу на теплову енергію застосовувати нові тарифи без додаткового погодження з споживачем-покупцем. Доводи відповідача щодо непотрібності в доказуванні факту неукладання додаткової угоди не заслуговують на увагу. Крім того, визнання недійсною додаткової угоди від 01.11.2021 у відзиві на позовну заяву згідно з нормами ГПК України в процесі стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії не здійснюється. Позивач виконав свої договірні зобов`язання належним чином та у повному обсязі, поставив теплоносій протягом всього періоду, передбаченого договором; у свою чергу споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Щодо заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу вказує, що разом із відзивом на позовну заяву відповідачем не надані відповідні докази понесення таких витрат (договір, акти виконаних робіт тощо), у зв`язку із чим позивач не може надати ґрунтовні заперечення з цього приводу.

02.01.2023 на адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив від 30.12.2022 № б/н, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 15 700 грн 00 коп.

Ухвалою господарського суду від 31.03.2023 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження за ініціативою суду; справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 18.04.2023.

Ухвалою господарського суду від 18.04.2023 задоволено клопотання позивача про участь у підготовчому засіданні у режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів; підготовче засідання відкладено на 09.05.2023 об 11:30 год, із його проведенням в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

Ухвалою господарського суду від 09.05.2023 підготовче засідання відкладено на 20.06.2023 із його проведенням в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

Ухвалою господарського суду від 20.06.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 18.07.2023 із його проведенням в режимі відеоконференції за участю представника позивача

18.07.2023 судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Рудь І.А. на лікарняному.

Після усунення вказаних обставин, ухвалою господарського суду від 11.10.2023 розгляд справи по суті призначений у судовому засіданні на 02.11.2023 із його проведенням в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

30.10.2023 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі від 27.10.2023 № б/н, мотивоване повною сплатою відповідачем заборгованості за комунальні послуги перед позивачем, на підтвердження чого надана платіжна інструкція від 25.10.2023 № 00959 на суму 36 174 грн 94 коп.

01.11.2023 через систему «Електронний суд» представником позивача подані письмові пояснення від 01.11.2023 № б/н, в яких зазначив, що відповідно до платіжної інструкції від 25.10.2023 № 00959 відповідачем сплачені основана заборгованість за позовом в сумі 18 058 грн 14 коп. та заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 323 грн 13 коп., що підтверджується довідкою позивача від 30.10.2023 № 114. Таким чином, несплаченими залишились вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Крім того, повідомив суд, що ним виявлено описку у прохальній частині позову щодо суми інфляційних втрат, у зв`язку із чим просив стягнути з відповідача вірну суму інфляційних втрат у розмірі 3 122 грн 02 коп., згідно розрахунку.

02.11.2023 через систему «Електронний суд» представником позивача подане клопотання про доручення до матеріалів справи акту звірки від 30.09.2023 між позивачем та відповідачем, на який наявне посилання у призначенні платежу у платіжній інструкції від 25.10.2023 № 00959. Позивач зазначив, що у вказаному акті-звірки вказана сума заборгованості станом на 30.09.2023, тобто, з урахуванням інших нарахувань, які були нараховані відповідачу вже після подання даної позовної заяви. У позовній заяві спірний період вказаний з 27.10.2021 по 31.03.2022 за послугу з постачання теплової енергії, та 05.11.2021 - 31.08.2022 - за абонентське обслуговування. Проте відповідач не здійснював сплат по рахункам-фактурам до моменту оплати, згідно платіжної інструкції № 00959 від 25.10.2023, якою погасив всю поточну заборгованість за теплову енергію та абонентське обслуговування, що існувала за його особовим рахунком, за період з 05.11.2021 по 30.09.2023. Проте, вказана в акті-звірки заборгованість є поточною, тобто такою, яка виникла в ході нормального операційного циклу здійснення господарської діяльності підприємства позивача, без відображення в ній (заборгованості) нарахованих сум інфляційної складової, 3% річних та судового збору, які (суми) з`являться у бухгалтерському обліку підприємства (у вигляді заборгованості по особовому рахунку споживача) лише після набрання законної сили рішенням суду, яким вказані суми були задоволені.

У призначене судове засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином (а.с. 169).

У судовому засіданні 02.11.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити, з урахуванням оплати відповідачем основного боргу.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2016 між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (теплопостачальна організація-продавець) та Фізичною особою-підприємцем Бєлою Анною Олександрівною (споживач-покупець) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 5029 (далі - договір № 5029).

Відповідно до п.1.1. договору № 5029 теплопостачальна організація-продавець відпускає споживачу-покупцю теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а споживач-покупець сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені договором.

Теплопостачальна організація-продавець відпускає споживачу-покупцю теплову енергію на об`єкти, вказані в таблиці №2 згідно з встановленим планом теплоспоживання з 01.02.2016 по 31.12.2016 (таблиця №1, №2, є невід`ємними частинами договору). Оплата здійснюється з моменту зазначеного періоду дії договору (п.1.4 договору № 5029).

Згідно зі змістом таблиці 2, яка є невід`ємною частиною договору, об`єктом теплоспоживання, на час укладання договору № 5029, є магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: Військове містечко-35, буд. 31, приміщення 51.

Як зазначає позивач, вказаний будинок є багатоквартирним, подання теплоносія до нього здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) Позивача (у відповідності до п 5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури № 80 від 18.05.2005 Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005, де зазначено, що житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05) які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку.

Згідно з п. 2.1. договору № 5029 облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом. У разі пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку нарахування здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації-продавця, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. В разі періодичної повірки приладу обліку нарахування протягом першого місяця проводиться по середнім показникам приладу обліку, потім відповідно до визначених у договорі навантажень.

Відповідно до п. 3.1 договору № 5029 споживач-покупець щомісяця до 15 числа самостійно отримує в теплопостачальної організації-продавця: рахунок-фактуру; акти звіряння розрахунків на початок та закінчення опалювального періоду; акти виконаних робіт; податкову накладну (платникам ПДВ) через програмне забезпечення "M.E.Doc1S".

Оплата за відпущену теплову енергію проводиться споживачем-покупцем щомісяця, самостійно, в грошовій формі, не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим на рахунок теплопостачальної організації-продавця із спеціальним режимом використання, що передбачено ст.19-1 Закону України "Про теплопостачання". Споживач-покупець має право роботи передоплату (п.3.2. договору № 5029).

За умовами п. 9.1. договору № 5029 цей договір діє з 01.02.2016 по 31.12.2016 і вважається щорічно продовженим. Договір може бути розірваний у разі: взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення судом; ліквідації однієї із сторін; наявності затвердженого акту про відключення об`єкту теплоспоживання у відповідності з Порядком відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води затверджений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4. При наявності заборгованості за споживачем-покупцем, нарахування за договором припиняються, а договір не розривається до повного погашення заборгованості.

З 05.11.2021 договірні відносини між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором (який є публічним договором приєднання, текст якого розміщено на сайті КПТМ "Криворіжтепломережа", режим доступу http://kpts.dp.ua/dogovorte.php) про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021, що укладений в порядку ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII (надалі - індивідуальний договір).

Індивідуальний договір, згідно з п. 2 цього договору, набуває чинності після 30 днів з моменту розміщення його на офіційному веб-сайті виконавця (КПТМ "Криворіжтепломережа"). Розміщення тексту договору на сайті виконавця було здійснено 05.10.2021.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надане визначення: індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна.

Отже, після 05.11.2021 договірні відносини щодо надання Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (виконавець) та Фізичною особою - підприємцем Бєлою А.О. продовжилися відповідно до приписів Розділу IV Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а саме шляхом приєднання споживача до публічного договору - "Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії" (далі - індивідуальний договір), текст якого опубліковано на офіційному веб-сайті виконавця послуги КПТМ "Криворіжтепломережа" 05.10.2021).

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач вказує, що теплове навантаження об`єкту (об`єктів), його (їх) площа лишилася не змінною, відповідно до дислокації договору № 5029.

Згідно з п. 11 індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між Споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року №315 (далі - Методика розподілу).

Пунктом 16 індивідуального договору передбачено, що на час відсутності вузла комерційного обліку у зв`язку з його ремонтом, проведенням повірки засобу вимірювальної техніки, який є складовою частиною вузла обліку, ведення комерційного обліку здійснюється відповідно до Методики розподілу.

В пункті 30 індивідуального договору зазначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (Офіційний вісник України, 2019, № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті виконавця http://www.kpts.sdp.ua/.

За умовами п. 31 індивідуального договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або офіційному веб-сайті виконавця http://www.kpts.sdp.ua/.

Відповідно до п. 34 індивідуального договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

На виконання умов вказаних договорів та своєї статутної мети Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" здійснено постачання теплової енергії на протязі всього періоду передбаченого договорами та щорічними розпорядженнями виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області "Про початок та закінчення опалювального періоду", що підтверджується актами подання теплоносія на будинок та акти припинення подання теплоносія, зведеними відомостями розподілу теплової енергії, звітами про споживання та виставленими для оплати рахунками-фактурами.

Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом, за їх відсутності, що передбачено п. 2.1. договору № 5029 та п.п. 11, 16 індивідуального договору.

Тарифи передбачено:

- за період з 25.10.2021 по теперішній час тариф за 1 Гкал 5 065, 99 грн. (з ПДВ) (згідно рішення Криворізької міської ради від 22.10.2021 №530 п.1.1.2 для потреб категорії "інші споживачі" КПТМ "Криворіжтепломережа").

В порушення своїх договірних зобов`язань відповідач не сплачував у повному обсязі вартість поставленої позивачем теплової енергії, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість за період з 05.11.2021 по 01.04.2022 за послуги теплопостачання в сумі 18 058 грн 14 коп.

Плата за абонентське обслуговування, визначається відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VІІ від 09.11.2017, Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії затверджених Постановою КМУ №830 від 21.08.2019, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №808 "Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг" із змінами згідно постанови КМУ від 01.09.2021 №928.

Відповідно п. 36, п. 37 Постанови КМУ № 830 від 21.08.2019 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Згідно з розрахунком позивача сума абонентського обслуговування за період 05.11.2021 по 31.08.2022 складає 323 грн 13 коп.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував інфляційні втрати у сумі 3 122 грн 02 коп. за період з лютого по вересень 2022 року та 3% річних у сумі 333 грн 12 коп. за період з 01.02.2022 по 11.10.2022.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлена претензія №1474/13 від 31.05.2022 про сплату заборгованості, яка останнім була залишена без відповіді та задоволення (а.с. 47,48).

Під час розгляду справи відповідачем до матеріалів справи надані докази оплати заборгованості за комунальні послуги перед позивачем на суму 36 174 грн 94 коп. після звернення позивач із даним позовом до суду, на підтвердження чого надано копію платіжної інструкції від 25.10.2023 № 00959 із призначенням платежу: «погашення заборгованості згідно акту звірки б/н від 30.09.2023 та угоди № 5029 від 05.11.21» (а.с. 175, 176).

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про постачання теплової енергії, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, загальна вартість наданих за договором послуг, порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, наявність оплати, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд зазначає таке.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За нормами ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 4 Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою КМУ від 03.10.2007 №1198 користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та теплопостачальною організацією.

Однак, за умов теплопостачання однією стороною та отримання теплової енергії іншою стороною, у сторін фактично склалися договірні правовідносини.

Як вбачається, позивач, не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області "Про початок та закінчення опалювального сезону", здійснює теплопостачання житловим будинкам, в яких знаходяться нежитлові приміщення відповідача, отже, опалення до приміщень здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію в належному йому приміщенні.

У розумінні Закону України "Про теплопостачання" та Правил користування тепловою енергією, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", зокрема, саме споживачі та постачальники теплової енергії є суб`єктами відносин у сфері теплопостачання і, як наслідок, відносини у цій сфері встановлюються шляхом укладення договору про купівлю-продаж (постачання) теплової енергії між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Разом з цим, визначальним для вибору виду договору для укладення між теплопостачальною організацією та споживачем, і, як наслідок, тарифу, який застосовуватиметься у розрахунках між сторонами, є саме визначення категорії, до якої відноситься споживач: населення, яке є власниками, орендарями житлових приміщень (квартир) і отримує послуги з централізованого опалення, укладає із теплопостачальною організацією договір про надання послуг з централізованого опалення із зазначенням встановленого тарифу на послугу з централізованого опалення; фізичні особи-підприємці, які використовують, зокрема, нежитлові приміщення у структурі багатоквартирних житлових будинків для здійснення у них підприємницької діяльності, укладають з теплопостачальними організаціями договори купівлі-продажу теплової енергії із зазначенням у них встановленого тарифу для "інших споживачів".

Згідно з п. 1.5. Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого постановою НКРЕКП від 25.06.2019 №1174 формування тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії здійснюється з урахуванням витрат за кожним видом ліцензованої діяльності, облік яких ведеться ліцензіатом окремо. Тарифи формуються для таких категорій споживачів: населення; бюджетні установи; релігійні організації (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності); інші споживачі. Тарифи для кожної категорії споживачів визначаються на підставі економічно обґрунтованого розподілу витрат, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії.

Критерії розмежування споживачів на певні категорії визначені Листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 № 2450/15/61-15 (надалі - Лист).

Так, зі змісту зазначеного Листа вбачається, що згідно зі ст. 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Отже, оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами "для населення" здійснюють власники/користувачі житлового будинку, квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, за умови їх використання виключно для постійного проживання.

Щодо оплати комунальних послуг за тарифами "для бюджетних установ" зазначено, що відповідно до статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Отже, оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами "для бюджетних установ" здійснюють такі установи, які підпадають під ознаки зазначеної вище статті 2 Бюджетного кодексу України та відповідають належній структурі ознаки, а підтвердженням статусу "бюджетна установа" може бути витяг з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Щодо оплати комунальних послуг за тарифами для "інших споживачів" комунальних послуг зазначено, що всі інші особи, які не підпадають під зазначені вище категорії, здійснюють оплату за теплову енергію та житлово-комунальні послуги за тарифами для "інших споживачів".

Таким чином, відповідач, який є власником нежитлового приміщення та фізичною особою - підприємцем, відноситься до категорії "інші споживачі" через неможливість віднесення останнього до першої та другої категорії споживачів.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За умовами п.3.2. договору № 5029 оплата за відпущену теплову енергію проводиться споживачем-покупцем щомісяця, самостійно, в грошовій формі, не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим на рахунок теплопостачальної організації-продавця із спеціальним режимом використання, що передбачено ст.19-1 Закону України "Про теплопостачання".

Відповідно до п. 34 індивідуального договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Як встановлено судом, свої договірні зобов`язання позивач виконав, а саме: постачання теплоносія на протязі всього періоду, передбаченого договором, проводилось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області Про початок та закінчення опалювального періоду. Згідно із зазначеними нормами законів, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги.

Відповідач отримував теплову енергію, так як вказане вище нежитлове приміщення не відокремлене від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнане для забезпечення опалення вищевказаного будинку.

Згідно із загальних положень Методики № 315 - нормою споживання теплової енергії у будівлі/будинку - є кількість теплової енергії, витраченої на опалення 1 м-2 загальної опалювальної площі будівлі/будинку за опалювальний період, що встановлюється органом місцевого самоврядування. Тобто розрахунок заборгованості відбувався на вищевказаний об`єкт виходячи із площі відповідного приміщення.

Тарифи за період з 25.10.2021 по час розгляду справи встановлені рішенням Криворізької міської ради від 22.10.2021 № 530 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж Криворіжтепломережа в розмірі 065, 99 грн. (з ПІДВ) за 1 Гкал 5 (згідно з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади" для потреб КПТМ Криворіжтепломережа), для потреб інших споживачів.

Доводи відповідача, що ціна для споживачів з урахуванням отримання ЦТП була збільшена без правових підстав суд відхиляє. Предметом позову не є оскарження зазначеного вище рішення міської ради.

На час розгляду справи рішення Криворізької міської ради від 22.10.2021 № 530 не скасовано самою міською радою та не визнано недійним в судовому порядку.

Отже для розрахунку вартості отриманої теплової енергії слід застосовувати саме тариф, встановлений таким рішенням.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 18 058 грн 14 коп. та за абонентське обслуговування у розмірі 323 грн 13 коп. обґрунтовані та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, під час розгляду справи, відповідачем до суду надані докази на підтвердження сплати заборгованості за комунальні послуги перед позивачем на суму 36 174 грн 94 коп. після звернення позивач із даним позовом до суду, на підтвердження чого надано копію платіжної інструкції від 25.10.2023 № 00959 із призначенням платежу: «погашення заборгованості згідно акту звірки б/н від 30.09.2023 та угоди № 5029 від 05.11.21» (а.с. 175, 176).

При цьому судом враховані пояснення позивача що у вказаному акті-звірки від 30.09.2023 зазначена сума заборгованості станом на 30.09.2023, тобто, з урахуванням інших нарахувань, які були нараховані відповідачу вже після подання даної позовної заяви. Оскільки відповідач не здійснював сплат по рахункам-фактурам до моменту оплати, згідно платіжної інструкції № 00959 від 25.10.2023, якою погасив всю поточну заборгованість за теплову енергію та абонентське обслуговування, яка існувала за його особовим рахунком, за період з 05.11.2021 по 30.09.2023 (докази протилежного в матеріалах справи відсутні), господарський суд констатує. що вказаною платіжною інструкції відповідачем здійснене погашення спірної заборгованості за теплову енергію, поставлену позивачем за період з 05.11.2021 по 01.04.2022 на суму 18 058 грн 14 коп. та абонентське обслуговування за період 05.11.2021 по 31.08.2022 у розмірі 323 грн 13 коп.

Отже, грошові зобов`язання відповідача у загальній сумі 18 381 грн 27 коп. в силу положень ст. 202 Господарського кодексу України, на час розгляду справи судом є припиненими. Таким чином, між сторонами відсутній предмет спору щодо стягнення цих грошових коштів і провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, згідно приписів п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат судом порушень норм чинного законодавства та умов договору не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладених із позивачем договорів та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення 333 грн 12 коп. 3% річних, 3 122 грн 02 коп. інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 2 481 грн 00 коп. суд вважає за доцільне покласти на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію, спожиту у період з грудня 2021 по квітень 2022, у сумі 18 058 грн 14 коп., заборгованості за абонентське обслуговування за період з листопада 2021 по серпень 2022 в сумі 323 грн 13 коп.

В іншій частині позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бєлої Анни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, буд. 9, ) 3 122 грн 02 коп. (три тисячі сто двадцять дві грн. 02 коп.) інфляційних втрат, 333 грн 12 коп. (триста тридцять три грн. 12 коп.) 3% річних, 2 481 грн 00 коп. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну грн. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.11.2023

Суддя І.А. Рудь