ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.11.2023м. СумиСправа № 920/806/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

За участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справу № 920/806/23:

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ),

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 397050 грн 76 коп.,

Представники учасників справи:

від позивача ОСОБА_3 ,

від відповідача ОСОБА_2

слухач (в залі суду) Саєнко Д.В.

1. Стислий виклад позицій сторін у справі.

1.1. 17.07.2023 позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просить суд: 1) зобов`язати Фізичну особу підприємця ОСОБА_2 повернути орендоване згідно договору оренди № 2 від 08.12.2022 приміщення та майно, а також ключі від приміщення, шляхом підписання акту приймання-передачі; 2) стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на свою користь збитки, завдані погіршенням приміщення в сумі 13579 грн 00 коп.; стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором оренди № 2 від 08.12.2022 на загальну суму 383471 грн 76 коп., в тому числі: 236935 грн 48 коп. борг по орендній платі, 146536 грн 28 коп. компенсація за комунальні послуги.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов договору та с. 785 Цивільного кодексу України, не повернув орендоване приміщення за актом після припинення договору найму. Крім того, відповідачем не сплачено у повному обсязі орендну плату за час користування приміщенням та не в повному обсязі оплачено комунальні послуги, а також завдано збитки погіршенням стану приміщення у порівнянні з тим станом, в якому його було передано в оренду. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача повернути орендоване приміщення шляхом підписання акту приймання-передачі, стягнення боргу з орендної плати в сумі 236935 грн 48 коп., компенсації за комунальні послуги в сумі 146536 грн 28 коп. та стягнення збитків в сумі 13579 грн 00 коп.

1.3. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вказує на те, що станом на 03.04.2023 орендоване приміщення фактично звільнене ФОП ОСОБА_2 , позивачем передано приміщення під охорону з активацією охоронної сигналізації, що свідчить про припинення договірних зобов`язань між сторонами з 03.04.2023. Щодо боргу з орендної плати, відповідач зазначив, що за лютий 2023 року сторони, за домовленістю визначили суму орендної плати за вказаний місяць в розмірі 25000 грн 00 коп., про що є відповідний запис за підписом позивача на рахунку-фактурі від 07.02.2023, тому остаточна заборгованість з орендної плати становить 40430 грн 10 коп.

2. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2023, справу призначено до розгляду судді Жерьобкіній Є.А.

2.2. Ухвалою від 19.07.2023 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 920/806/23, призначив підготовче засідання на 23.08.2023, 11:30; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 165 ГПК України; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення до ст. 167 ГПК України.

2.3. 07.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 4970 від 07.08.2023), в якому ФОП ОСОБА_2 визнає позов частково щодо повернення позивачу ключів за окремим відповідним актом приймання-передачі, усунення за свій рахунок погіршення стіни в приміщенні. Заперечує проти вимоги позивача щодо зобов`язання повернути орендоване приміщення, оскільки відсутність на цей час належним чином оформленого та підписаного обома сторонами акта повернення майна при конкретних обставинах справи, правового значення не має, так як майно фактично повернуте позивачу, що він сам і визнає у позові. Відповідач вказує на те, що після передачі позивачем орендованого приміщення під охорону та активації охоронної сигналізації, вона була позбавлена доступу до нього, у зв`язку з чим направлено 17.04.2023 позивачу повідомлення про розірвання договору, таким чином, відповідач вважає, що договір оренди є розірваним за згодою сторін з припиненням договірних зобов`язань з 03.04.2023. Щодо суми боргу з орендної плати, з урахуванням часткових проплат, та враховуючи визначену сторонами суму оренди за лютий 2023 року в розмірі 25000 грн 00 коп., а також фактичне припинення договору оренди з 03.04.2023, відповідач погоджується погасити таку суму в добровільному порядку.

2.4. У судовому засіданні 23.08.2023 Господарський суд Сумської області, за участі позивача та відповідача, постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 18.09.2023, 11:15.

2.5. Ухвалою від 18.09.2023 Господарський суд Сумської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті з повідомленням учасників справи на 11.10.2023, 12:30.

2.6. Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 12:20 до 13:14 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram каналу, що інформує про повітряну тривогу «Тривога. Сумська область»), судове засідання у справі 11.10.2023 не відбулось.

2.7. З огляду на викладене, суд визначив іншу дату судового засідання, ухвалою від 11.10.2023 Господарський суд Сумської області призначив справу до судового розгляду по суті з повідомленням учасників справи на 18.10.2023, 10:30.

2.8. 18.10.2023 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 6578 від 18.10.2023).

2.9. У судовому засіданні 18.10.2023 Господарський суд Сумської області, за участі відповідача, постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 01.11.2023, 10:30.

2.10. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

3.1. 08.12.2022 між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди № 2, відповідно до умов якого позивач зобов`язується передати відповідачу у строкове платне користування нежитлове приміщення та майно згідно додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору, а відповідач зобов`язується його прийняти та сплачувати орендну плату (п. 1.1 договору).

3.2. 08.12.2022 сторонами підписаний акт приймання-передачі приміщення та майна в оренду, за яким позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування приміщення та майно (згідно додатку № 1) до договору № 2 від 08.12.2022 загальною площею 432,3 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , на другому поверсі (зал ресторану Сімбіозі).

3.3. Згідно п. 2.1 договору, приміщення, що орендується, надається орендарю для зайняття господарською діяльністю (заклад громадського харчування).

3.4. Договір укладається сторонами строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців та діє з 08 грудня.2022 року до 08 листопада 2025 року (п. 4.1 договору).

3.5. Згідно п. 5.1.1 договору, з дати підписання акту прийому-передачі приміщення та майна в оренду і до закінчення дії договору, зазначеному в п. 4.1 цього договору, орендар сплачує орендодавцю орендну плату в такій послідовності: 50000,00 грн. за місяць з 01.01.2023 та протягом перших шести місяців, з сьомого місяця дії договору і до закінчення воєнною стану в Україні 70000,00 грн.

3.6. Пунктом 5.1.3 договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця, вказаний в реквізитах сторін, відповідно до договору, не пізніше 5 числа кожного місяця.

3.7. Орендна плата за перший і останній неповні календарні місяці терміну оренди за цим договором розраховується пропорційно кількості днів в такому неповному місяці (п. 5.1.4 договору).

3.8. Комунальні платежі орендар сплачує щомісяця на рахунок орендодавця протягом трьох днів з моменту надання відповідного рахунку на оплату (п. 5.2.1 договору).

3.9. Відповідно до п. 5.4 договору, датою платежу є дата сплати на рахунок орендодавця відповідного платежу в повному обсязі, а підтвердженням цього є квитанція, платіжне доручення.

3.10. Пунктом 5.5 договору передбачено, що у разі закінчення терміну оренди чи достроковому припиненні договору, орендні платежі нараховуються та підлягають сплаті орендарем за період фактичного знаходження приміщення та майна в користуванні орендаря по дату підписання акту прийому-передачі повернення приміщення та майна орендодавцю.

3.11. Пунктом 5.6 договору визначено, що у випадку прострочення орендарем будь-якого платежу з його вини, орендодавець має право нарахувати пеню. Пеня за прострочення будь-якого платежу нараховується в розмірі 1000,00 грн. за кожен календарний день прострочення.

3.12. Розділом 6 договору сторони визначили, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 6.3.2); забезпечувати збереження орендованого приміщення та майна, запобігати його пошкодженню і псуванню (п. 6.3.3); підтримувати орендоване майно та приміщення в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням фактичного зносу (п. 6.3.4); у разу припинення або розірвання договору, повернути орендодавцю орендоване приміщення та майно (п. 6.3.7).

3.13. Відповідно до п.6.2.2 договору, орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання.

3.14. Відповідно до п. 6.4.7 договору, орендар має право розірвати договір оренди приміщення та майна, попередивши письмово орендодавця не пізніше ніж за 1 (один) місяць до такого наміру.

3.15. Після закінчення терміну дії договору не виявивши бажання його продовження або дострокового його розірвання, орендар зобов`язаний повернути орендоване приміщення та майно орендодавцю (п.7.1 договору).

3.16. Пунктом 9.1 договору сторони визначили, що всі суперечки та розбіжності, що можуть виникнути між сторонами під час виконання умов договору, підлягають вирішенню шляхом переговорів. У випадку, якщо сторони не можуть дійти згоди, суперечки та розбіжності підлягають врегулюванню в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства України.

3.17. 17.04.2023 відповідач звернулась до позивача з повідомленням про розірвання договору оренди № 2 від 08.12.2022 з 04.04.2023, оскільки станом на вказану дату ФОП ОСОБА_2 не було допущено до орендованого приміщення, оскільки останнє здано під сигналізацію служби охорони, пароль для входу в приміщення не було надано. Також у повідомленні відповідач просить надати офіційні підтверджуючі рахунки на оплату комунальних послуг. Разом з повідомленням, відповідач направив акт прийому-передачі приміщення (а. с. 19-20).

3.18. У відповіді на вказане повідомлення позивач зазначив, що підстави для підписання акту від 04.04.2023 щодо повернення приміщення та майна відсутні, оскільки відповідачем приміщення залишене в погіршеному стані (зіпсована стіна, демонтований декоративний елемент), погіршення не усунуті та не відшкодовані витрати (збитки), що необхідно понести для їх усунення, ключі від приміщення також не повернуті. Крім того, позивач у відповіді на повідомлення вказує на існуючу заборгованість за договором оренди (оплата комунальних платежів), яка станом на 24.04.2023 становить 84795 грн 50 коп. Разом з цим, позивач підтверджує залишення відповідачем орендованого приміщення.

Також позивачем запропоновано укласти додаткову угоду про розірвання договору оренди № 2 від 08.12.2022 з метою підписання акту повернення орендованого приміщення та майна, самостійно усунути наявні погіршення або сплатити вартість його відновлення, а також передати ключі від приміщення; сплатити заборгованість з орендної плати та компенсацію за комунальні послуги.

Вказана відповідь направлена відповідачу 25.04.2023 та отримана останнім особисто 26.04.2023 (а. с. 21-23).

3.19. Відповідач сплатив борг з орендної плати в сумі 125000 грн 00 коп., що підтверджується платіжними інструкціями: № 1 від 09.12.2022 на суму 100000 грн 00 коп., № 1 від 08.02.2023 на суму 25000 грн 00 коп.

3.20. Позивачем виставлені відповідачу рахунки-фактури на компенсацію за комунальні послуги (а. с. 24-26):

- за грудень 2022 року № 1 від 05.01.2023 на суму 10979 грн 92 коп.,

- за січень 2023 року № 2 від 07.02.2023 на суму 58623 грн 50 коп.,

- за лютий 2023 року № 4 від 07.03.2023 на суму 82347 грн 45 коп.,

- за березень 2023 № 5 від 11.04.2023 на суму 46071 грн 55 коп.,

- за квітень 2023 року № 6 від 10.05.2023 на суму 3117 грн 28 коп.

3.21. Відповідач частково оплатив виставлені рахунки на загальну суму 54603 грн 42 коп., що підтверджується копіями платіжних інструкцій: № 6 від 15.02.2023 на суму 10979 грн 92 коп., № 11 від 15.03.2023 на суму 14500 грн 00 коп., № 12 від 23.03.2023 на суму 8623 грн 50 коп., № 13 від 24.03.2023 на суму 20500 грн 00 коп.

3.22. Позивач звернувся до відповідача з повідомленням, що отримане останнім 12.07.2023, яким повідомляє, що орендна плата відповідачем за квітень червень 2023, та до 05.07.2023 не сплачена, тому на підставі ст. 782 Цивільного кодексу України, позивач відмовляється від договору оренди та вимагає належно здійснити повернення орендованого приміщення та ключів від нього, також сплатити існуючу заборгованість (а. с. 33-36).

3.23. Згідно рахунку № 7922 від 13.07.2023, вартість матеріалів, необхідних для відновлення зіпсованої стіни приміщення становить 13759 грн 00 коп. (а. с. 37).

3.24. Враховуючи порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди № 2 від 08.12.2022, позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача повернути орендоване приміщення за актом приймання-передачі, стягнення боргу з орендної плати в сумі 236935 грн 48 коп., компенсації за комунальні послуги в сумі 146536 грн 28 коп. та стягнення збитків в сумі 13579 грн 00 коп.

4. Оцінка доказів з посиланням на норми права, якими керувався суд. Висновки суду.

4.1. Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

4.2. Згідно статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

4.3. Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобов`язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

4.4. Згідно частини шостої статті 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

4.5. Відповідно до ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

4.6. Відповідно до ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

4.7. Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

4.8. Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.9. Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони, відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

4.10. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять пункти (умови), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

4.11. Отже, усі умови договору навіть ті, що не є обов`язковими для того чи іншого виду договору, проте погоджені сторонами та містяться у договорі, є обов`язковими для виконання сторонами за договором.

4.12. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Під виконанням зобов`язань слід розуміти здійснення кредитором і боржником дій щодо реалізації прав та обов`язків, що випливають з договору.

4.13. У частині першій статті 284 Господарського кодексу України законодавець як істотні умови договору оренди, визначив, зокрема, строк, на який укладається договір оренди; орендну плату з урахуванням її індексації; умови повернення орендованого майна або викупу.

4.14. За змістом ч. 1 ст. 773 Цивільного кодексу України, на наймача покладений обов`язок користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

4.15. Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

4.16. Аналогічні за змістом положення містить частина четверта статті 284 Господарського кодексу України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

4.17. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

4.18. Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

4.19. Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок негайно повернути наймодавцеві річ.

4.20. Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

4.21. Згідно ст. 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

4.22. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

4.23. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

4.24. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

4.25. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

4.26. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

4.27. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.28. За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

4.29. Умовами договору сторони визначили право орендаря розірвати договір оренди приміщення та майна, попередивши письмово орендодавця, не пізніше ніж за 1 (один) місяць до такого наміру (п. 6.4.7). Після закінчення терміну дії договору, не виявивши бажання його продовження або дострокового його розірвання, орендар зобов`язаний повернути орендоване приміщення та майно орендодавцю (п. 7.1 договору).

4.30. Суд установив, що 18.04.2023 позивач отримав письмове повідомлення відповідача про розірвання договору оренди № 2 від 08.12.2022, тому договір вважається розірваним з 18.05.2023.

4.31. Разом з цим, відповідно до ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач не міг користуватись приміщенням з 04.04.2023 через обставини, за які він не відповідає (здача позивачем приміщення під сигналізацію служби охорони, без надання паролю відповідачу для входу), позивачем не спростовано факт недопущення з 04.04.2023, позивач звільняється від оплат за договором з 04.04.2023.

4.32. Крім того, у позовній заяві позивач не заперечує факт звільнення приміщення від речей відповідача 03.04.2023.

4.33. Докази повернення орендованого приміщення шляхом підписання акту приймання-передачі, матеріали справи не містять.

4.34. За вказаних обставин, вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути орендоване приміщення та майно згідно договору оренди № 2 від 08.12.2022, є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

4.35. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати на загальну уму 236935 грн 48 коп. за грудень 2022 року (за 23 дні) липень 2023 року (за 11 днів), враховуючи часткову оплату заборгованості в сумі 125000 грн.00 коп.

4.36. Разом з цим, суд установив, що за лютий 2023 року сторони, за домовленістю визначили суму орендної плати за вказаний місяць в розмірі 25000 грн 00 коп., про що є відповідний запис за підписом позивача на рахунку-фактурі від 07.02.2023 (а. с. 53).

4.37. Враховуючи той факт, що майно не могло бути використане відповідачем з 04.04.2023, правомірними та обґрунтованими є вимоги позивача в сумі 42096 грн 77 коп. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення боргу з орендної плати суд відмовляє за необґрунтованістю.

4.38. Також позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за комунальні послуги в сумі 146536 грн 28 коп.

4.39. Пунктом 5.2.1 договору сторони визначили, що комунальні платежі орендар сплачує щомісяця на рахунок орендодавця протягом трьох днів з моменту надання відповідного рахунку на оплату.

4.40. Суд установив, що позивачем виставлені рахунки на оплату за комунальні послуги за грудень 2022 року квітень 2023 року на загальну суму 201139 грн 70 коп., відповідач частково оплатив виставлені рахунки на суму 54603 грн 42 коп.

4.41. Враховуючи неможливість користування приміщенням з 04.04.2023, сума компенсації комунальних послуг за квітень 2023 становить 311 грн 73 коп. (3117 грн 28 коп./30*3).

4.42. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача компенсації за комунальні послуги в сумі 143730 грн 73 коп. В іншій частині стягнення компенсації за комунальні послуги суд відмовляє за необґрунтованістю.

4.43. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача збитки, завдані погіршенням приміщення в сумі 13579 грн 00 коп.

4.44. У позовній заяві позивач вказує на те, що залишене відповідачем орендоване приміщення має певні погіршення у порівнянні з тим станом, в якому його було передано в оренду (зіпсована стіна, демонтований декоративний гіпсокартонний елемент), про що свідчать фотографії приміщення на момент передачі в оренду і станом на 03.04.2023.

4.45. Згідно рахунку № 7922, станом на 13.07.2023, вартість матеріалів, необхідних для відновлення зіпсованої стіни приміщення становить 13579 грн 00 коп.

4.46. Відповідно до ст. 779 Цивільного кодексу України, наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

4.47. Відповідно до частин першої, другої статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

4.48. Частиною першою статті 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

4.49. Відповідно до п. 6.3.3, 6.3.4 договору, орендар зобов`язаний забезпечувати збереження орендованого приміщення та майн, запобігати його пошкодженню і псуванню. Підтримувати орендоване майно та приміщення в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням фактичного зносу.

4.50. Враховуючи вимоги Цивільного кодексу України, положення договору оренди, наявні пошкодження приміщення (зіпсована стіна, демонтований декоративний гіпсокартонний елемент), відсутність доказів усунення таких пошкоджень відповідачем, або спростування цих обставин, як і доказів відшкодування завданих збитків, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача 13579 грн 00 коп. збитків.

5. Розподіл судових витрат між сторонами.

5.1. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 5675 грн 10 коп.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Фізичну особу підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) повернути Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) орендоване приміщення та майно згідно договору оренди № 2 від 08.12.2022, шляхом підписання акту приймання-передачі.

3. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 42096 грн 77 коп. боргу з орендної плати, 143730 грн 73 коп. компенсації за комунальні послуги, 13579 грн 00 коп. збитків, 5675 грн 10 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 13.11.2023.

Суддя Є.А. Жерьобкіна