ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 листопада 2023 року Черкаси справа №925/1226/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянувши матеріали справи

за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури (вул.Богдана Хмельницького, 60, м.Черкаси, 18001, ідентифікаційний код 02911119)

в інтересах держави в особі Державного агентства водних ресурсів України (вул.Велика Васильківська, 8, м.Київ, 01004, ідентифікаційний код 37472104)

та Регіонального офісу водних ресурсів у Черкаській області (вул.Смілянська, 118, м.Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 01035213)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» (вул.Сагайдачного Петра, 25, літ.Б, офіс 5, м.Київ, 04070, ідентифікаційний код 41427817)

про стягнення 684 788,50 грн та визнання недійсними додаткових угод,

за участю прокурора Чустрака Д.В.,

та представниці відповідача Серебряник О.О., адвокат (приймає участь у режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

08.09.2023 заступник керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Державного агентства водних ресурсів України та в інтересах держави в особі Регіонального офісу водних ресурсів у Черкаській області звернувся у Господарський суд Черкаської області із позовом, у якому просить суд визнати недійсним додаткові угоди №№1-3 до договору про постачання електричної енергії №12 від 21.01.2022 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ГАЗ РЕСУРС» на користь Регіонального офісу водних ресурсів у Черкаській області надмірно сплачені кошти у сумі 684 788,50 грн.

Внесення змін до умов спірного договору шляхом укладення численних додаткових угод, на думку прокурора, відбулося з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та прав замовника, без належної документальної обґрунтованості необхідності внесення змін в істотні умови зазначеного договору та всупереч інтересам суспільства, що є порушенням пункту 2 частини п`ятої статті 41 зазначеного Закону.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалою від 11.10.2023 Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу №922/2321/22 за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2023.

Предметом позову у цій справі є, зокрема, вимога про визнання недійсними ряду додаткових угод щодо внесення змін та доповнень до укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу при укладенні яких, на думку прокурора, порушено імперативні приписи частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до зазначеної норми, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

В ухвалі про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду Касаційний господарський суд зазначає, що відмовляючи в задоволенні позову, господарські суди виходили, у тому числі, з того, що при укладанні спірних угод (якими збільшено ціну за електричну енергію, поставлену за укладеним між сторонами договором, за розрахункові періоди лютого, березня, квітня, серпня та вересня 2021 року) було дотримано вимоги частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки вказану ціну було збільшено в межах коливань ціни відповідного товару на ринку.

Водночас, суди зазначили, що вищенаведеними нормами прямо передбачена можливість неодноразового збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків, про що свідчить формулювання «не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару», проте навіть таке обмеження щодо строків зміни ціни не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю електричної енергії. Зазначена вимога жодним чином не обмежує підсумковий, кінцевий відсоток підвищення ціни, проте таке збільшення має відбуватися за умови доведення пропорційності збільшенню ціни на ринку. Отже, за висновком судів, сторонами було дотримано вимоги частини п`ятої статті 41 вищенаведеного Закону, оскільки жодна зі спірних угод окремо не містить в собі умов щодо збільшення ціни товару понад десять відсотків.

Касаційний господарський суд в ухвалі про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з наведеним не погодився і зазначив, що цим касаційним судом неодноразово викладено правову позицію (постанови Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №908/653/22, від 07.09.2022 у справі №927/1058/21, від 22.06.2022 у справі №917/1062/21, від 07.12.2022 у справі №927/189/22), відповідно до якої метою передбаченого статтею 41 Закону України «Про публічні закупівлі» регулювання, а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору про закупівлю шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 відсотків. Інше тлумачення відповідної норми Закону України «Про публічні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. При цьому обмеження 10 відсотків застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Водночас, під час вивчення касаційної скарги прокурора та аналізу пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» Касаційним господарським судом встановлено, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановою від 05.04.2023 у справі №420/17618/21 фактично дійшов висновку про можливість внесення необмеженої кількості раз змін до договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії в частині збільшення ціни за одиницю товару за умови дотримання обмеження щодо збільшення такої ціни до 10 відсотків за один раз пропорційно збільшенню ціни відповідного товару на ринку, і за умови, що наведена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Предмет та підстави спору у цій справі є подібними до предмету та підстав спору у справі №922/2321/22. В обох справах прокурор зазначає, що внесення змін до умов оспорюваного договору шляхом укладення додаткових угод відбулося з порушенням вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Наведене свідчить про подібність правовідносин у вказаних справах.

Як зазначено вище, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, за результатами розгляду справи №922/2321/22 Великою Палатою Верховного Суду будуть надані висновки, пов`язані із застосуванням норм матеріального права - пункту 2 частини 5 статті 41 Закону «Про публічні закупівлі».

Частиною 4 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у Доповіді «Верховенство права», схваленій на 86-му пленарному засіданні 25-26.03.2011, також зазначала, що однією зі складових принципу верховенства права є юридична визначеність, яка є істотно важливою для питання довіри до судової системи та верховенства права. Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними (пункти 44, 46).

Враховуючи те, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №922/2321/22 сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якого є юридична визначеність та принципу пропорційності, господарський суд вважає, що у даному випадку висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №922/2321/22 матимуть значення при вирішенні справи №925/1226/23 та підлягатимуть застосуванню у цьому спорі.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу до закінчення перегляду справи у касаційному порядку.

Отже, з метою дотримання єдності судової практики та зважаючи, що правовідносини у цій справі та у справі №922/2321/22 за характером спору та сферою правового регулювання є подібними, а також враховуючи, що висновок, наданий Великою Палатою Верховного Суду у справі №922/2321/22, має суттєве значення для вирішення спору у цій справі, враховуючи остаточність постанови Верховного Суду, господарський суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у цій справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2321/22.

Керуючись статтями 228, 229, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №925/1226/23 до завершення перегляду судових рішень у справі №925/2321/22 Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею чинності.

Суддя О.І.Кучеренко