ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 листопада 2023 року Справа № 903/942/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: адвоката Мельник В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до відповідачів: 1) Фермерського господарства "Гранд-Агро 2019",

2) ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство фінансів України,

Акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України

про стягнення 4805349грн. 51коп.

встановив: позивач - АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ФГ "Гранд-Агро 2019" (відповідача-1) та ОСОБА_1 (відповідача-2) 4805349,51грн., з яких: 1416652,73грн заборгованості за тілом кредиту, 83173,75грн заборгованості за процентами та 3305523,03грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією; вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обгрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачами умов кредитного договору №42845682-КД-1 від 24.03.2022 та договору поруки №42845682-ДП-1/1 від 24.03.2022 в частині здійснення щомісячних платежів, які передбачені графіком платежів, а також зі сплати платежу, забезпеченого гарантією згідно договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/554 від 03.12.2021, укладеного між Міністром фінансів України Марченком С.М. та АТ КБ "Приватбанк".

Ухвалою суду від 06.09.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.09.2023р. Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Міністерство фінансів України.

Ухвала суду отримана учасниками справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

15.09.2023р. представник третьої особи - Міністерства фінансів України надіслав на адресу суду пояснення щодо позову (вх.№01-74/1417/23), в якому зазначив, що укладаючи та підписуючи кредитний договір та додаткову угоду до нього, сторони чітко визначили та погодили всі істотні умови договору, взаємні права та обов`язки кожної із сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов договору.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов кредитного договору №42845682-КД-1 від 24.03.2022 позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 4 950 000,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання за кредитним договором та припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені графіком платежів.

08.06.2023 позивачем було направлено на адресу Міністерства фінансів України та АТ Укрексімбанк (агента) вимогу на сплату за гарантією № 154 суму 3 305 813,34 грн.

03.07.2023 Міністерством фінансів України було перераховано на рахунок позивача суму сплати за гарантією у розмірі 3 305 523,03грн.

Враховуючи, що зобов`язання відповідача було забезпечено гарантією, позивач звернувся із відповідною вимогою до гаранта, який здійснив виплату в розмірі, передбаченому гарантією.

Таким чином, позивачем доведено та належним чином обґрунтовано правомірність заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією. Отже, позовні вимоги АТ КБ Приватбанк до Фермерського господарства Гранд-Агро 2019 та ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.09.2023р. відкладено підготовче засідання на 24.10.2023р. та залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, АТ Державний експортно-імпортний банк України. Встановлено учасникам справи строк до 02.10.2023р. для надіслання третій особі - АТ Державний експортно-імпортний банк України заяв по суті справи. Докази надіслання надати суду. Третій особі - АТ Державний експортно-імпортний банк України встановлено строк до 12.10.2023р., для подання пояснення щодо заяв по суті справи. Надати суду пояснення та докази надіслання пояснення учасникам справи.

АТ КБ "Приватбанк" та третя особа на стороні позивача - Міністерство фінансів України надали суду докази надіслання позовної заяви з додатками та пояснень третьої особи щодо позову на електронну адресу АТ Державний експортно-імпортний банк України.

Представник третьої особи АТ Державний експортно-імпортний банк України надіслав до суду клопотання, в якому судове засідання просить провести за відсутності представника. Також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 24.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 07.11.2023.

Відповідачі у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подали, позову не оспорили, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 07.11.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними у справі матеріалами за відсутності представників сторін.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

24.03.2022 між АТ КБ "Приватбанк" (банк) та ФГ "Гранд-Агро 2019" (позичальник) укладено кредитний договір №42845682-КД-1 (далі за текстом Кредитний договір) відповідно до умов якого Позичальнику було надано кредит у розмірі 4950000 грн. (п. А.2. Кредитного договору) із терміном повернення 01.09.2022 (пп. А.3., 1.2., 2.2.3. Кредитного

договору).

Відповідно до п. А.5 договору зобов`язання позичальника забезпечується договором поруки, укладеного із ОСОБА_1 .

Згідно із п. А.6.1 договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,46 % річних від суми непогашеної заборгованості за кредитом.

Пунктом А.6.2 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, банк за користування кредитом встановлює позичальнику проценти у розмірі 17,46 % річних від суми непогашеної заборгованості за кредитом. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до цього договору. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі, зазначеному в п. А.6.1 цього Договору. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в п. А.6.1 цього Договору та дати початку її нарахування.

У випадку порушення позичальником термінів/строків погашення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 28,92 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом (п. А.7 договору).

Відповідно до п. А.8 договору проценти нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно із п. 2.3.2 цього договору).

Згідно із п. А.11 договору сторони узгодили, що для будь-яких повідомлень, що повинні бути здійснені банком згідно Договору, банк на свій вибір здійснює повідомлення позичальника: в письмовій формі або через встановлдені засоби електронного зв`язку, які дають змогу встановити дату відправлення такого повідомлення (системи клієнт-банк, систему "Приват24 для бізнесу", смс-повідомлення або інші засоби). Сторони погодили, що банк має право на свій розсуд обирати та використовувати будь-який зі способів, визначених цим пунктом, для будь-яких повідомлень, що повинні бути здійснені Банком згідно з цим Договором. Сторони підтверджують, що направлення банком повідомлень, визначених в цьому пункті договору, електронними каналами зв`язку, прирівнюються до письмових повідомлень і вони мають однакову юридичну силу.

У п. 1.1 договору передбачено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього договору з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди в обумовлені цим договором терміни.

Банк зобов`язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів позичальника на цілі, відмінні від сплати страхових платежів, у межах суми, обумовленої п. 1.1 цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.1, 2.2.12 цього договору. Зобов`язання з видачі цільового кредитного ліміту або його частини згідно з умовами цього договору виникають у банка після підписання сторонами цього договору з урахуванням 5-денного строку, зазначеного у п. 1.1 договору (п. 2.1.2 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. п. 4.1, 4.3 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п. п. 1.2, 2.3.2 цього договору.

Згідно із пп "а" п. 2.3.2 договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, банк має право змінити умови цього договору - зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, термін виконання яких не наступив, терміни вважаються такими, що наступили у зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором.

Відповідно до підпункту г п. 2.3.2. Кредитного договору при настанні будь-якої з

наступних подій, зокрема, порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, банк має право згідно зі ст. 651 ЦК України та ст. 188 ГК України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням позичальнику повідомлення. У зазначену у повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останні день дії договору позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором. Одностороння відмова від цього договору не звільняє позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором.

Банк, незалежно від настання термінів виконання зобов`язань позичальником за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, при настанні умов, передбачених п. 2.3.2 цього договору (п. 2.3.8 договору).

У п. 4.1 договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. п. 1.2, 2.2.3, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. п. А.6.1, А.6.2 цього договору.

В разі порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує банку проценти у розмірі, встановленому у п. 5.10 цього договору (п. 4.2 договору).

Згідно із п. п. 5.1, 5.3 договору у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 1.2, 2.2.3, 2.3.2 цього договору, винагороди, передбаченої п. 4.4, 4.5, 4.12 цього договору, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п. п. 5.1, 5.2 цього договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинно було бути виконане позичальником.

Пунктом 5.7 договору передбачено, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюється сторонами тривалістю 15 років.

Сторони дійшли згоди, що в разі неповернення позичальником кредиту в строк, зазначений в п. А.3, 2.3.2 цього договору, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін, в розмірі подвійних процентів за користування кредитом, базовий розмір яких передбачений п. А.7 цього договору. При цьому проценти за користування кредитом банком не нараховуються та не підлягають сплаті позичальником (п. 5.10 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань (п. 6.2 договору).

Сторони підписали кредитний договір шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, що підтверджується протоколами перевірки кваліфікованого електронного підпису.

Також, 24.03.2022 між АТ КБ "Приватбанк" та ФГ "Гранд-Агро 2019" була укладена додаткова угода №1 до Кредитного договору (далі за текстом Додаткова угода) відповідно до підпункту а пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. Кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов цієї Додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно із п. 2.1. Додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією Додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 14.46 % річних.

Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7%; але не більше Індекс UIRD (3міс)+7% (обмеження встановлюється на дату укладання цієї Додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до умов п. 2.1. цієї Додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень. Де Індекс UIRD український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї Додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї Додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в п. 2.3., 2.7. цієї Додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї Додаткової угоди + 5% річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Відповідно до п. 2.13. Додаткової угоди позичальник визнає та підтверджує, що банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань

позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до п.2.11 цієї Додаткової угоди.

За змістом п. 2.14. Додаткової угоди грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (п.2.11 цієї додаткової угоди), до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені.

Для здійснення погашення кредиту та сплати інших платежів за Кредитним договором відповідачу було відкрито рахунок 6848 (п. А.4. Кредитного договору).

25.03.2022 на поточний рахунок ФГ "Гранд-Агро 2019" банком було перераховано кредитні кошти у розмірі 4950000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №DICO5BOGI4 від 25.03.2022 та виписою по рахунку 6132.

Крім того, 26.08.2022 між банком та ФГ "Гранд-Агро 2019" підписано Договір про

внесення змін до Кредитного договору № 42845682-КД-1 від 24.03.2022, згідно якого сторони встановили, що повернення позичальником кредиту за договором (погашення заборгованості за кредитом) здійснюється в строки/терміни, встановлені у Графіку погашення заборгованості за кредитом, що наведений в Додатку 1 до цього договору про внесення змін. Кінцевий термін повернення кредиту - 01.03.2023 (включно).

Додаткова угода та договір про внесення змін до Кредитного договору підписані сторонами шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, що підтверджується протоколами перевірки кваліфікованого електронного підпису.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №42845682-КД-1 від 24.03.2022 між АТ КБ "Приватбанк" (далі - кредитор) та ОСОБА_1 (далі - поручитель) укладено договір поруки №42845682-ДП-1, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання зобов`язань ФГ "Гранд-Агро 2019" за кредитним договором №42845682-КД-1 від 24.03.2022, невідновлювальної кредитної лінії, ліміт договору 4940000 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно із п. 1.3 договору поруки поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

У п. 1.5 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно із п. 2.1.2 договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного зобов`язання. Не направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п. п. 2.1.2 п. 2.1 цього договору (п. 2.4.1 договору поруки).

У п. 4.1 договору поруки сторони взаємно домовилися, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх своїх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

Згідно із п. 5.1 договору поруки сторони домовились збільшити встановлену законом позовну давність - 5 років щодо вимог кредитора до поручителя.

Також, 26.08.2022 між сторонами договору поруки укладено договір про внесення змін до договору поруки №42845682-ДП-1 від 24.03.2022.

Сторони підписали договір поруки та договір про внесення змін до нього шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, що підтверджується протоколами перевірки кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до підпункту в пункту 1 Додаткової угоди до кредитного договору сторони встановили, що позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №723. При цьому позичальнику відомі та повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього.

03.12.2021 між Міністром фінансів України Марченко Сергієм Михайловичем (далі за текстом Гарант) та АТ КБ Приватбанк було укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/554 (далі за текстом Договір гарантії), відповідно до п. 6 якого Гарант на умовах цього Договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфеля. Агент за договором - АТ "Укрексімбанк".

Відповідно до п. 12 Договору гарантії у разі настання гарантійного випадку гарант зобов`язаний сплатити на користь банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу "Сплата за гарантією" цього договору.

Згідно п.31 Договору гарантіє у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор надсилає гаранту вимогу, а агенту копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

За змістом п. 35 Договору гарантії Гарант на підставі вимог, отриманих від банку-кредитора, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30

календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови одночасного дотримання таких вимог:

1) гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов цього договору;

2) на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії;

3) загальна сума всіх виплачених банку-кредитору суми сплати за гарантією з урахуванням суми сплати за гарантією, що підлягає виплаті згідно з вимогою, не перевищує ліміту гарантії;

4) Гарант отримав підтвердження від агента, що сума, зазначена у вимозі, є сумою сплати за гарантією, що підлягає виплаті за гарантією згідно з умовами цього договору;

5) здійснення Гарантом виплати згідно з вимогою не суперечить вимогам

законодавства на момент здійснення такої виплати.

Згідно із п. 38 Договору гарантії у разі здійснення гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненної гарантом виплати суми сплати та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено банком-кредитором у найкоротші строки.

Відповідно до п. 39 Договору гарантії з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до позичальника та на виконання статті 17 Бюджетного кодексу та вимог, передбачених пунктами 38, 40 цього договору, банк-кредитор, виступаючи на підставі Порядку та цього договору, зобов`язується:

- застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 6.8. цього договору за таким проблемним кредитом (п. 6.2.1. Договору гарантії);

- здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (за винятком права: підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяву про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.

Позивач зазначає, що ФГ "Гранд-Агро 2019" порушило свої зобов`язання за Кредитним договором та припинило здійснювати щомісячні платежі, які передбачені Графіком платежів.

У зв`язку з чим, на підставі п.2.3.2 Кредитного договору, позивачем було направлено до ФГ "ГРАНД-АГРО 2019" повідомлення від 05.04.2023 про розірвання договору № 42845682-КД-1 з вимогою до 05.05.2023 року, здійснити погашення заборгованості в повному розмірі. Направлення повідомлення підтверджується списком згрупованих відправлень, фіскальним чеком Укрпошти та описом вкладення до цінного листа від 17.04.2023.

Також, 08.06.2023 позивачем до Міністерства фінансів України, як гаранта та АТ УКЕКСІМБАНК, як агента була направлена вимога на сплату за гарантією №154 від 08.06.2023 за Договором про надання гарантії на портфельній основі №13110-05/554 від 03.12.2021 на суму 3305813,34 грн.

Повідомлення про надсилання вимоги гаранту від 08.06.2023 було направлено банком ФГ "Гранд-Агро 2019", про що свідчить список згрупованих відправлень, фіскальний чек Укрпошти та опис вкладення до цінного листа Укрпошти від 16.06.2023.

03.07.2023 Міністерством фінансів України АТ КБ "Приватбанк" була перерахована сума сплати за гарантією у розмірі 3305523,03 грн., що підтверджується випискою по рахунку за період 24.03.2022 - 25.08.2023.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 28.08.2023, заборгованість ФГ "Гранд-Агро 2019" перед позивачем за період з 25.03.2022 по 28.08.2023 становить 1499826,48 грн., з яких: 1416652,73 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 83173.75 грн. - заборгованості за процентами. Крім того, заборгованість ФГ "Гранд-Агро 2019" перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією становить - 3305523,03грн.

Позивач, посилаючись на невиконання боржником та поручителем умов кредитного договору №42845682-КД-1 від 24.03.2022 та договору поруки №42845682-ДП-1/1 від 24.03.2022 та додаткових угод до них, звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 4805349,51грн, яка складається з: 1416652,73грн заборгованості за тілом кредиту, 83173,75грн заборгованості за процентами та 3305523,03грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір є кредитним договором.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредит - це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Разом з тим відповідно до ч.1 ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що у разі якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 4950000грн, в той час як позичальником допущено порушення виконання зобов`язання за кредитним договором та додаткової угоди в частині своєчасної сплати кредитних коштів та процентів за користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач-1 порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати заборгованості за кредитом та припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбаченні графіком платежів, що підтверджується банківськими виписками та розрахунком суми позову.

У зв`язку з порушенням відповідачем-1 умов кредитного договору, на підставі п.2.3.2, позивачем було направлено до ФГ "ГРАНД-АГРО 2019" повідомлення про розірвання договору № 42845682-КД-1 з вимогою до 05.05.2023 року, здійснити погашення заборгованості в повному розмірі.

Вимоги позивача щодо сплати заборгованості відповідачем-1 не було виконано.

На день розгляду спору заборгованість відповідача-1 за кредитним договором станом на 28.08.2023 за період з 25.03.2022 по 28.08.2023 становить 1499826,48 грн., з яких: 1416652,73 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 83173,75 грн. - заборгованості за процентами, підтверджена матеріалами справи, не погашена, не оспорена відповідачами та є підставною.

Крім того, зідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

Відповідно до ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У ч. 1 ст. 563 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Згідно із ч. 1 ст. 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Відповідно до статті 17 Бюджетного кодексу України, державні гарантії можуть надаватися виключно у межах і за напрямами, що визначені законом про Державний бюджет України, на підставі рішення Кабінету Міністрів України - для забезпечення виконання боргових зобов`язань суб`єктів господарювання - резидентів України, у тому числі для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків- кредиторів, що надаються суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва - резидентам України, у розмірі, що не перевищує 80 відсотків загальної суми таких боргових зобов`язань за портфелем кредитів та 80 відсотків - за кожним окремим кредитом (далі - державні гарантії на портфельній основі). Порядок відбору банків- кредиторів, умови надання державних гарантій на портфельній основі, плата за надання таких гарантій, а також розмір та вид забезпечення, що надається відповідними суб`єктами господарювання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Правочин щодо надання державної гарантії на портфельній основі оформляється в письмовій формі та має визначати: предмет гарантії; повне найменування та місцезнаходження кредитора; обсяг гарантійних зобов`язань та порядок їх виконання; права,

обов`язки та відповідальність гаранта і кредитора; умови настання гарантійного випадку; строк здійснення виплат у разі настання гарантійного випадку; розмір та порядок сплати до

державного бюджету плати за надання гарантії; порядок погашення заборгованості перед державою за виконання гарантійних зобов`язань; строк дії гарантії.

Прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується з таких суб`єктів господарювання банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою.

Порядок надання державних гарантій на портфельній основі затверджено постановою

Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 723 (далі Порядок 723). Цей Порядок визначає механізм відбору банків-кредиторів, умови надання державних гарантій для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, що надаються суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва - резидентам України (далі - державні гарантії на портфельній основі), що визначені у додатку, розмір та вид забезпечення, що надається такими суб`єктами господарювання, процедуру виконання гарантом гарантійних зобов`язань, а також врегулювання простроченої заборгованості позичальника за кредитом, за яким гарантом здійснено виплати на вимогу банку-кредитора.

Матеріали справи підтверджують факт укладання 03.12.2021 між Міністром фінансів України Марченком С.М., який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України (гарант) та АТ КБ "Приватбанк" договору про надання державної гарантії на портфельній основі N 13110-05/554.

Своє право на регресну вимогу до боржника гарант реалізував шляхом наділення позивача повноваженнями на стягнення з першого відповідача сплаченої відповідно до гарантії суми.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, позивач належним чином обґрунтував правомірність заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача-1 заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією у розмірі 3305523,03грн., а тому такі вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

Нормами статті 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Згідно зі ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач також просить стягнути солідарно з відповідачів 4805349,51грн., з яких: 1416652,73грн заборгованості за тілом кредиту, 83173,75грн заборгованості за процентами та 3305523,03грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Укладеним між сторонами договором поруки №42845682-ДП-1/1 від 24.03.2022 сторони установили, що поручитель на підставі власного волевиявлення взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов`язаннях ФГ Гранд-Агро 2019, які виникають з умов кредитного договору №42845682-КД-1 від 24.03.2022.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині солідарного стягнення з ФГ "Гранд-Агро 2019"№ та Тендюка Т.Р. 4805349,51грн., з яких: 1416652,73грн заборгованості за тілом кредиту, 83173,75грн заборгованості за процентами та 3305523,03грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви на суму 57664грн 19коп та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову на суму 1342грн слід покласти на відповідачів.

Керуючись ст. 86, 129, 202, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства "Гранд-Агро 2019" (45222, Волинська обл, Ківерцівський район, село Озеро, вул. М.Олексюка, буд.12Б, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, код ЄДРПОУ 14360грн 51коп (з них: 1416652,73грн заборгованості за тілом кредиту, 83173,75грн заборгованості за процентами та 3305523,03грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією), а також 57664грн 19коп витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 1342грн витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 10.11.2023.

Суддя О. Г. Слободян