ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 Справа № 914/2822/23

За позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Енергозбут Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Галполімерпак, м. Львів

про: стягнення коштів

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Представники:

Від позивача: Гаврилова Ірина Анатоліївна представник (в режимі відеоконференції);

Від відповідача: не з`явився;

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Акціонерним товариством Українська залізниця в особі філії Енергозбут Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Галполімерпак, м. Львів про стягнення 19 319,56грн. коштів, з яких: 17 073,83грн. основний борг, 1724,73грн. інфляційні втрати, 521,00грн. 3% річних. У поданій позовній заяві позивач просить стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2684,00грн.

Ухвалою суду від 25.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та розгляд справи по суті призначити на 19.10.2023 року.

Ухвалою суду від 16.10.2023 року забезпечено участь представника позивача в судовому засіданні у справі №914/2822/23 в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

В судове засідання 09.11.2023 року, яке проводилося з представником позивача в режимі відеоконференції, позивач явку представника забезпечив, підтримав позовні вимоги та просить позов задоволити в повному обсязі.

В судове засідання 09.11.2023 року відповідач явку представника не забезпечив, 01.11.2023 року на адресу суду від відповідача повернувся конверт.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвали суду надіслано відповідачу за його юридичною адресою, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та на зазначену у позовній заяві відому електронну адресу. Відтак, судом дотримано вимог процесуального закону щодо належного повідомлення усіх учасників справи про судовий розгляд. Проте відповідач своїм правом на захист не скористався, жодних процесуальних документів від відповідача на адресу суду не надходило.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи позивача.

Між Оператором системи розподілу АТ «Укрзалізниця» ЕІС-код 62X297 в особі філії «Енергозбут» акціонерного товариства «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Галполімерпак», уклали Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №19158. ТзОВ «Галполімерпак» підписало Заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №19158 від 26.09.2019 року.

Позивачем виставлені Відповідачу рахунки: № 10019/0822РП від 23.08.2022 року на суму 28 287,94 грн. та № 10019/0922РП від 26.09.2022 року на суму 26 064,71 грн.

Відповідач, в порушення умов Договору, не забезпечив своєчасну та повну оплату вартості з розподілу електричної енергії на загальну суму 17 073,83грн..

Таким чином, у Відповідача перед Позивачем наявна заборгованість з розподілу електричної енергії на загальну суму 17 073,83грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача та яка підтверджена підписаним Актом звіряння. Також, за прострочення виконання зобов`язання за надані послуги з розподілу електричної енергії, позивачем нараховано відповідачу 3% річних в сумі 521,00грн. та інфляційні втрати в сумі 1724,73грн., які просить стягнути з відповідача на його користь.

Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у сумі 2684,00грн.

Аргументи відповідача.

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

26 вересня 2019 року між Оператором системи розподілу АТ «Укрзалізниця» ЕІС-код 62X297 в особі філії «Енергозбут» акціонерного товариства «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Галполімерпак», уклали Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №19158.

ТзОВ «Галполімерпак» підписало Заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №19158 від 26.09.2019 року.

Відповідно до п. 1.1 Договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам як послуги Оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.

Згідно п. 11.1 договору, він набирає чинності з дня приєднання Споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Інші умови можуть бути узгоджені сторонами в додатках до цього Договору, які є невід`ємними частинами цього Договору. Усі додатки, зміни та доповнення до цього Договору та додатків, зазначених у пункті 12.8 цього Договору, які є невід`ємною частиною цього Договору оформлюються сторонами письмово в паперовій формі, підписуються уповноваженими особами обох Сторін (п.12.1, п. 12.2 Договору).

Відповідно до п. 1 Додатку №4 до Договору, розрахунковим періодом для цілей цього Договору є календарний місяць (з першого по останнє число місяця включно).

Згідно п. 5 Додатку 4 до Договору, оплата послуг з розподілу здійснюється споживачем у формі 100% попередньої оплати за 5 днів до початку розрахункового періоду відповідно до прогнозних обсягів постачання електроенергії на наступний розрахунковий місяць, з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), який повинен бути здійсненим протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунка, виданого Оператором.

Відповідачу були виставлені рахунки: № 10019/0822РП від 23.08.2022 року на суму 28 287,94 грн. та № 10019/0922РП від 26.09.2022 року на суму 26 064,71 грн.

Листом від 22.09.2022 № ЕЕЦ-17/3142 ВП «Львівське регіональне відділення «Енергозбут» надсилало на адресу ТзОВ «Галполімерпак» претензію про сплату заборгованості у розмірі 8 550 грн. 66 коп., яка виникла станом на 31.08.2022 року.

Відповідно до Акту звіряння розрахунків між ВП «Львівське регіональне відділення «Енергозбут» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця» та ТзОВ «Галполімерпак»» з 1 січня 2022 по 31 грудня 2022 рік заборгованість відповідача перед позивачем становить 17 073,83грн. Даний акт звіряння підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Таким чином, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість з розподілу електричної енергії на загальну суму 17 073,83грн., яка зафіксована у акті звірки та яку позивач просить стягнути з відповідача. Також за прострочення виконання зобов`язання за надані послуги з розподілу електричної енергії, позивачем нараховано відповідачу 3% річних в сумі 521,00грн. та інфляційні втрати в сумі 1724,73грн., які просить стягнути з відповідача на користь позивача.

Норми права та мотиви суду.

Предметом доказування є встановлення факту неналежного виконання умов договору та стягнення існуючої заборгованості.

Між сторонами у справі виникли цивільні правовідносини на в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Постанови НКРЕКП від 08.11.2018 № 1395 ПАТ «Українська залізниця» () анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії (передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами) та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видані відповідно до постанови НКРЕКП від 19.02.2016 №213, та видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії з 01.01.2019 року.

Взаємовідносини учасників ринку електричної енергії щодо виробництва, передачі, розподілу, купівлі-продажу, постачання електричної енергії споживачам врегульовані, зокрема, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 та іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 11.1.6 Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310 - доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються на підставі договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між ОСР (та Користувачем відповідно до цього Кодексу. Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії визначає зобов`язання ОСР забезпечити розподіл електричної енергії в межах замовленого Користувачем обсягу потужності за тарифами, що встановлюються Регулятором.

Відповідно до п. 2.1.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018, комерційний облік електричної енергії на ринку електричної енергії організовується АКО та здійснюється ППКО відповідно до вимог Закону, цього Кодексу, Правил роздрібного ринку та Правил ринку.

Відповідно до п.2.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії», «Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Оператор системи розподілу зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії

Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу/передачі».

Частинами 1,2 ст. 633 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 26 вересня 2019 року укладено Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №19158, відповідно до п. 2.1 якого визначено, що Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.

Згідно із ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦК України засадами цивільного законодавства є свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Відповідно до матеріалів справи, п. 1.1 Договору визначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам як послуги Оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору.

Позивачем Відповідачу були виставлені рахунки: № 10019/0822РП від 23.08.2022 року на суму 28 287,94 грн. та № 10019/0922РП від 26.09.2022 року на суму 26 064,71 грн.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, проте відповідач своєчасно та повному обсязі не сплачував існуючу заборгованість, яка зафіксована у підписаному сторонами Акті звіряння та становить 17 073,83грн.

Відповідно до п. 1 Додатку №4 до Договору, розрахунковим періодом для цілей цього Договору є календарний місяць (з першого по останнє число місяця включно). Згідно п. 5 Додатку 4 до Договору, оплата послуг з розподілу здійснюється споживачем у формі 100% попередньої оплати за 5 днів до початку розрахункового періоду відповідно до прогнозних обсягів постачання електроенергії на наступний розрахунковий місяць, з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), який повинен бути здійсненим протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунка, виданого Оператором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено факт наявної заборгованості відповідача перед позивачем на суму 17 073,83грн., та зважаючи на відсутність доказів оплати останнім, позовна вимога про стягнення заборгованості у розмірі 17 073,83грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Щодо стягнення 3% річних суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної та повної оплати з оплати послуг з розподілу електричної енергії, позивачем нараховано відповідачу 3% річних від простроченої суми, у розмірі 521,00грн. за період з 01.09.2022 року по 07.09.2023 рік.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Cплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Одночасно суд зазначає, що сторони засвідчили у договорі строк оплати, а саме згідно п. 5 Додатку 4 до Договору, оплата послуг з розподілу здійснюється споживачем у формі 100% попередньої оплати за 5 днів до початку розрахункового періоду відповідно до прогнозних обсягів постачання електроенергії на наступний розрахунковий місяць, з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), який повинен бути здійсненим протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунка, виданого Оператором.

Відповідачу були виставлені рахунки: № 10019/0822РП від 23.08.2022 року на суму 28 287,94 грн. та № 10019/0922РП від 26.09.2022 року на суму 26 064,71 грн.

В Акті звіряння зафіксовано, що відповідачем 26.08.2022 року було здійснено останній платіж у сумі 9063,20грн., а позивачем здійснено наступні нарахування 26.09.2023 року у сумі 8838,97грн. та у сумі 852,04грн. Даний акт звіряння підписаний та скріплений печатками обох сторін. Відтак, сума заборгованості на загальну суму 17 073,83грн. виникла у відповідача станом на 26.09.2022 року. Відтак, враховуючи п. 5 Додатку до Договору, остаточний розрахунок повинен був здійснений протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунка.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відтак, строк нарахування 3% повинен обчислюватися з 04.10.2022 року, з наступного дня після спливу 5 операційних днів на оплату.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивачем 3% річних, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, дослідивши спосіб та порядок нарахування за спірний період, за який виникла заборгованість у розмірі 17 073,83 дійшов висновку, що позивачем зазначено не правильний період прострочення грошового зобо`язання, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 % річних в сумі 475,73грн. В задоволенні решти 3% річних слід відмовити.

Щодо стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Судом встановлено, що позивачем нараховано інфляційні втрати відповідачу за період з вересня 2022 року по серпень 2023 рік у сумі 1724,73грн.

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана правова позиція викладена постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення 1724,73грн. інфляційних нарахувань, взявши період нарахування з жовтня 2022 року по серпень 2023 року включно, прийшов до висновку, що включення позивачем серпень 2022 року є помилковим, оскільки борг в сумі 17 073,83грн. виник у відповідача станом на 26.09.2023 рік, то нарахування інфляційних втрат повинно обчислюватися з жовтня 2022 року. Відтак перевіривши обрахунок, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати в сумі 1115,95грн., в задоволенні решти інфляційних втрат слід відмовити.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а стягненню підлягає: 17 073,83грн. основного боргу, 1115,95грн. інфляційних втрат, 475,73грн. 3% річних, в задоволенні решти інфляційних трат та 3 % річних слід відмовити.

Судові витрати.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2684,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №571809 001) від 12.09.2023 року .

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2593,13грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 231, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Галполімерпак (79069, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 313, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) в особі філії Енергозбут Акціонерного товариства Українська залізниця (01135, м. Київ, вул. Жилянська, 97, ) 17 073,83грн. основного боргу, 475,73грн. 3% річних, 1115,95грн. інфляційних втрат та 2593,13грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 13.11.2023р.

Суддя Коссак С.М.