ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/635/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №907/635/23

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ІСТ ЛОУД ГРУП, Київ до Дочірнього підприємства "Закарпатський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Ужгород про стягнення 398 355,88 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 398 355,88 грн. в тому числі 251 490,96 грн. основного боргу, 125 558,48 грн. інфляційних втрат, 21 306,44 грн. трьох відсотків річних, посилаючись на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) №10/3 від « 15» червня 2020 року та положень ст. ст. 692, 693 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки справа № 907/635/23, не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 10.07.2023 р. була надіслана відповідачу 10.07.2023 р. на його офіційну електронну адресу.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЛОУД ГРУП» (далі- Продавець, Позивач) та Дочірнім підприємством "Закарпатський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі Покупець, Відповідач) за результатами спрощеної закупівлі в електронній системі публічних закупівель «Prozorro» опублікованої за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-05- 28-000233-Ь було укладено Договір купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) №10/3 від « 15» червня 2020 року (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, Позивач зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Договором поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити наступні товари: відсів гранітний фр.0-5 (надалі іменується Товар). Кількість товару, що підлягає поставці згідно умов Договору становить 1 000 тн. Кількість товару є орієнтовною, остаточна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором визначається відповідно до заявок Покупця, оформлених згідно вимог цього Договору.

Ціна цього Договору з транспортними витратами становить 381 720,00 грн. (триста вісімдесят одна тисяча сімсот двадцять гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ - 63 620,00 грн. (шістдесят три тисячі шістсот двадцять гривень 00 копійок), що станом на дату укладення Договору дорівнює загальній вартості Товару. Загaльна вартість Товару за цим Договором складається із вартості кожної партії Товару, поставленої в межах строку дії цього Договору. Ціна за одиницю товару становить: 381,72 грн. (триста вісімдесят одна гривня 72 копійки) (п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору).

Розрахунки за поставлений Товар проводяться шляхом: оплати Покупцем рахунку Постачaльника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у пункті 4.2. Договору, проте у будь-якому випадку після отримання Покупцем повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі (п.4.1 Договору).

Рахунок приймається до оплати при отриманні Товару та всіх документів, що підтверджують належну якість Товару (сертифікат або паспорт якості), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ Покупця, який безпосередньо отримав партію Товару, ТТН та інших первинних документів, передбачених для даного виду Товару Постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачені чинним законодавством строки. У разі ненадання зазначених цим пунктом Договору документів (у тому числі електронних) Постачальник зобов`язується в відшкодувати спричинені Покупцю збитки (витрати) (п. 4.2 Договору).

Сторони свідчать, що Покупець зобов`язується розрахуватися з Постачальником за отриманий Товар на протязі 30-60 календарних днів з моменту отримання від Постачaльника документів, зазначений в п. 4.1., п. 4.2. цього Договору, проте в будь-якому випадку лише після отримання повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі. У випадку затримки Постачальником передачі повного пакету документів, визначених Договором цінним листом з описом вкладення Покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання Постачальником взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до умов Договору, Позивачем було отримано від Відповідача заявку Вих. №356/09-12 від 15.06.2020 року щодо відвантаження 15 (п`ятнадцяти) напіввагонів відсіву гранітного на зазначені у заявці філії та коди зaлізничних станцій.

Згідно видаткових накладних, що містяться в матеріалах справи № 585 від 27.06.2020 року та №584 від 27.06.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю ІСТ ЛОУД ГРУП поставило відповідачу товар загальною вартістю 381 490,96 грн.

Також, на виконання податкових зобов`язань, а також умов п.4.2 договору, Позивачем як постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних 27.06.2020 року були зареєстровані відповідні податкові накладні №132 на загaльну суму 253 729,28 грн. та № 133 на загальну суму 127 761,68 грн., про що свідчить помітка на податкових накладних «Зареєстровано в ЕРПН» та додані до податкових накладних квитанції.

Відповідно до п.5.5. Договору, датою передачі Товару від Продавця Покупцю, вважається дата підписання видаткової накладної на Товар, що засвідчує реальне отримання товару за кількістю та якістю матеріaльно-відповідaльними (уповноваженими) особами, які визначені сторонами та виконання Постачальником умов договору.

За доводами позивача, які підтверджуються матеріалами справи станом на день звернення Позивача до суду Відповідач оплатив одержаний за Договором товар лише частково, у загальній сумі 130 000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач Позивач звертався до Відповідача з претензіями вих. №03/12-1 від 03.12.2020 року та вих. №11/06-3 від 11.06.2021 року щодо оплати товару одержаного згідно договору, а також Актами звірки взаєморозрахунків.

Позивачем було отримано від Відповідача відповідь на претензію вих. №385/01-01 від 22.06.2021 року, де Відповідач визнає наявність боргу та звертається з проханням погасити наявну заборгованість частинами протягом 2021 року, проте станом на 23.06.2023 року жодних платежів в рахунок погашення боргу від Відповідача більше не надходило.

Зазначені обставини і стали приводом звернення позивача до суду з позовною вимогою про стягнення суми 398 355,88 грн. в тому числі 251 490,96 грн. основного боргу, 125 558,48 грн. інфляційних втрат, 21 306,44 грн. трьох відсотків річних.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами існували договірні відносини на підставі Договору купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) №10/3 від « 15» червня 2020 року, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського Кодексу України та параграфів 1 і 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів не господарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Спір у даній справі виник у зв`язку з неповним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за поставлений товар.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно- розпорядчого документа на майно.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно - розпорядчого документа на майно. Таким чином, факт прийняття товару підтверджується товарно-транспортними накладними.

Наявні в матеріалах справи копії видаткових накладних № 585 від 27.06.2020 року та №584 від 27.06.2020 року які підписані без зауважень та заперечень щодо кількості, ціни та якості товару, представником відповідача, свідчать, про поставку товару відповідачу на суму 381 490,96 грн.

За доводами позивача, які підтверджуються матеріалами справи, Відповідач не дотримався взятих на себе зобов`язань, а саме не здійснив повний розрахунок з Постачальником. В результаті чого у відповідача виникла заборгованість за укладеним Договором в сумі 251 490,96 грн.

Факт виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару підтверджується підписом представника Дочірнього підприємства "Закарпатський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна компанія "Автомобільні дороги України" на видатковій накладній, складеній за фактом поставки.

Відповідно до п.4.3. Договору Покупець зобов`язується розрахуватися з Продавцем за отриманий Товар протягом 30-60 календарних днів з моменту отримання від Продавця документів, зазначених в п.4.1., п.4.2. Договору, проте в будь якому випадку лише після отримання повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі. У випадку затримки Продавцем передачі повного пакету документів, визначених Договором цінним листом з описом вкладення Покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання Продавцем взятих на себе зобов`язань.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Однак, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині повної оплати за поставлений на підставі Договору купівлі-продажу (поставки) товарів (з доставкою) №10/3 від « 15» червня 2020р. товар, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 251 490,96 грн.

Станом на день розгляду даної справи у відповідача рахується заборгованість у вищезазначеному розмірі. Вказана сума боргу є непогашена, відповідачем у встановленому законом порядку не спростована та не заперечена.

З огляду на наведені обставини, позовна вимога про стягнення основної суми боргу в розмірі 251 490,96 грн., підлягає задоволенню.

Разом з тим, позивачем крім основної суми боргу, нараховано також суму 125 558,48 грн. інфляційних втрат, 21 306,44 грн. трьох відсотків річних.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

За змістом ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Розрахунки за поставлений Товар проводяться шляхом: оплати Покупцем рахунку Постачaльника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у пункті 4.2. Договору, проте у будь-якому випадку після отримання Покупцем повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі (п.4.1 Договору).

Рахунок приймається до оплати при отриманні Товару та всіх документів, що підтверджують належну якість Товару (сертифікат або паспорт якості), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ Покупця, який безпосередньо отримав партію Товару, ТТН та інших первинних документів, передбачених для даного виду Товару Постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачені чинним законодавством строки. У разі ненадання зазначених цим пунктом Договору документів (у тому числі електронних) Постачальник зобов`язується в відшкодувати спричинені Покупцю збитки (витрати) (п. 4.2 Договору).

Сторони свідчать, що Покупець зобов`язується розрахуватися з Постачальником за отриманий Товар на протязі 30-60 календарних днів з моменту отримання від Постачaльника документів, зазначений в п. 4.1., п. 4.2. цього Договору, проте в будь-якому випадку лише після отримання повного розрахунку від Замовника на відповідні цілі. У випадку затримки Постачальником передачі повного пакету документів, визначених Договором цінним листом з описом вкладення Покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання Постачальником взятих на себе зобов`язань.

Проте, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази надіслання повного пакету документів, визначених договором цінним листом з описом вкладення покупцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно абз. 2 п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

З огляду на встановлені обставини справи, суд виходить з положень ч. 2 ст. 530 ЦК України.

На підтвердження направлення відповідачу листа вимогу щодо сплати коштів за надані послуги, позивач долучив до матеріалів справи опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг, однак з вказаних документів неможливо встановити день одержання такої вимоги.

Водночас, в матеріалах справи міститься відповідь на претензію вих. №385/01-01 від 22.06.2021 року, де Відповідач визнає наявність боргу та звертається з проханням погасити наявну заборгованість частинами протягом 2021 року.

З огляду на наведене, суд здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних, за період з 22.06.2021 по 23.06.2023 р., прийшов до висновку про частикове задоволення вказаних позовних вимог в розмірі 15 130,80 грн. трьох відсотків річних та 92 948,09 грн. інфляційних втрат.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ІСТ ЛОУД ГРУП, Київ до Дочірнього підприємства "Закарпатський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Ужгород про стягнення 398 355,88 грн. підлягають задоволенню частково у розмірі 359 569,85 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача в сумі 5 393,74 грн.

Керуючись ст. ст. 20, 41, 42, 46, 73-79, 86, 129, 216, 222, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства "Закарпатський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Собранецька, будинок 39, код ЄДРПОУ 31179046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ ЛОУД ГРУП" (02141, місто Київ, вулиця Олександра Мишуги, будинок 2, офіс 416, ) суму 359 569,85 грн. (триста п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 85 коп.) в т. ч. 251 490,96 грн. основного боргу, 15 130,80 грн. трьох відсотків річних та 92 948,09 грн. інфляційних втрат, а також суму 5 393,74 грн. (п`ять тисяч триста дев`яносто три гривні 74 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 17.11.2023

Суддя О. Ф. Ремецькі