ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2023 р. Справа№ 910/8472/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Кропивної Л.В.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Жабровець О.І. (витяг з ЄДР).

від третьої особи: не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС"

на рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2023

у справі №910/8472/21 (суддя Васильченко Т.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія"

до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал"

про стягнення 1744483, 45 грн.

та за зустрічним позовом державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія"

про стягнення 103254, 34 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач) про стягнення 1744483,45 грн.

В подальшому Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось із зустрічною позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" 103254,34 грн. штрафу. (а.с. 88-175 т.1)

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" основний борг у розмірі 685916,52 грн., 3% річних у розмірі 1634,92 грн. та судовий збір у розмірі 10313,27 грн. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" на користь державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 5783,78 грн. пені, 2453,72 штрафу та 181,10 грн. судового збору. В решті позовних вимог первісного позову та зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2023 в частині задоволення первісного позову ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" до ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" у справі №910/8472/21 щодо стягнення 1 634, 92 грн. 3% річних та часткового задоволення зустрічного позову. Ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" за договором №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 18.08.2020 в частині стягнення 3% річних та задовольнити зустрічний позов ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що на думку скаржника:

1) судом не правильно визначено період прострочення та відповідно нарахування 3% річних оскільки не враховано того, що сторонами у договорі передбачено, що ПДВ сплачується виконавцю після оформлення та надання відповідної податкової накладної;

2) невідповідність продукції умовам договору щодо виробника товару, на думку скаржника, свідчить про невідповідність такого товару по якості, та наявність у покупця права на нарахування та стягнення у зв`язку з цим штрафу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 апеляційну скаргу державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" на рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/8472/21 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів про сплату судового збору у розмірі 10 974, 61 грн. та докази надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енергія" та товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Морган кепітал", подання до суду відповідної заяви про усунення недоліків. Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

31.07.2023 скаржником подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" на рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/8472/21. Справу №910/8472/21 призначено до розгляду на 10.10.2023 об 11 год. 15 хв.

15.09.2019 від представника скаржника надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, яке мотивовано тим, що станом на момент розгляду даної справи органами Нацполіції проводяться слідчі дії у кримінальному провадженні №0000179 від 24.04.2021 за зверненням ВП ЗАЕС щодо поставки ТОВ «ВКП «Енергія» продукції невідомого походження за договором №304(6)20УК/53-121-01-20-09674.

18.09.2023 від третьої особи надійшли заперечення проти клопотання про зупинення провадження, у якому викладено заперечення проти задоволення вказаного клопотання.

Розглянувши клопотання представника скаржника про зупинення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Згідно з приписами пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

З викладеного вбачається, що обов`язок суду щодо зупинення провадження у справі пов`язується із наявністю саме судового провадження, яке завершується ухваленням відповідного судового рішення, а проведення розслідування не підставою для зупинення провадження, відповідно до вимог ст.ст. 227, 229 ГПК України.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховних Суд у постановах від 01.12.2021 у справі №913/32/21 та від 22.01.2022 у справі №910/9721/18.

06.06.2023 через канцелярію суду від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника третьої особи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 розгляд справи було відкладено до 07.11.2023.

06.11.2023 через канцелярію суду від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника третьої особи.

У судове засідання 07.11.2023 представник позивача та третьої особи не з`явились, про причини неявки представник позивача суд не повідомив, як свідчать матеріали справи про часта місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів на офіційну електронну адресу сторін в підсистемі "Електронний суд", що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа (а.с.109), а також додатково була направлена ухвала на електронну адресу відповідача яка зазначена в процесуальних документах(а.с.107)

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового ухвалу є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового ухвалу на офіційну електронну адресу особи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про задоволення клопотання третьої особи про розгляд справи у відсутності його представника, та про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача у судовому засіданні 07.11.2023.

Представник відповідача, у судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали апеляційних скарг та матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18 серпня 2020 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», як покупцем та ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Енергія», як постачальником укладено договір поставки продукції №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 (далі - договір) (а.с.5-28 т.1), відповідно до умов пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити продукцію (486 найменувань продукції) загальною вартістю 3 16 1 918,40 грн. з ПДВ.

За умовами пункту 3.1 договору вартість продукції без урахування ПДВ - 2634932,00 грн., крім того ПДВ - 526986,40 грн. Загальна вартість продукції з урахуванням ПДВ - 3161918,40 грн.

У п. 6.1 договору сторонами визначено, що приймання продукції за якістю і кількістю здійснюється покупцем відповідно до вимог СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС». В електронному вигляді документ є загальнодоступним і знаходиться на офіційному сайті ДП НАЕК «Енергоатом» за адресою: http://www.energoatom.com.ua/ua/about-6/company_standards-82/p/sou_naek__upravlnnya_zakupvlyami_organzatcya_vhdnogo_kontrolyu_produktc_dlya_aes-204.

30.11.2020 року сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 05.08.2020 (а.с.124 т.1), якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: "строк поставки продукції: поз. № 1-6, 8-27, 29-50, 52, 55-70, 72-75, 78-95, 99, 101-110, 112-119, 241-247, 249-255, 258, 260-267, 269, 271, 273, 275-280, 282, 284. 286, 287, 291-293, 295, 297-299, 301-304, 306, 308-310, 313-318, 320, 321, 324-327, 329, 331, 335-339, 343, 345-348, 350-354, 356-361, 363 - Вересень - Листопад 2020 року. Поз. № 7, 28, 51, 53, 54, 71, 76, 77, 96-98, 100, 111, 120-240, 248, 256, 257, 259, 268, 270, 272, 274, 281, 283, 285, 288-290, 294, 296, 300, 305, 307, 311, 312, 319, 322, 323, 328, 330, 332-334, 340-342, 344, 349, 355, 362, 364-486 Грудень 2020 року.».

30.12.2020 року сторонами підписано додаткову угоду №2 до договору №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 05.08.2020 (а.с.29 т.1), якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: "Строк поставки продукції: поз. № 76, 120-133. 136-137, 144-159, 161-165, 167-176, 178, 179, 181-183, 185-189, 191, 193-197, 199, 206-214, 216-220, 222-240, 248, 259, 268, 270, 272, 274, 281, 283, 285, 288-290, 294, 296, 300, 305, 307, 311, 312, 319, 322, 323, 328, 330, 333, 334, 340-342, 344, 349, 355, 364, 367, 369-388, 390-397, 399, 401-449, 464-486 - Грудень 2020 року. Поз. № 7, 28, 51, 53, 54, 71, 77, 96-98, 100, 111, 134, 135, 138-143, 160, 166, 177, 180, 184, 190, 192, 198, 200-205, 215, 221, 256, 257, 332, 362, 365, 366, 368, 389, 398, 400, 450-463, Грудень 2020 року - Червень 2021 року.».

18.06.2021 року сторонами підписано додаткову угоду №3 до договору №304(6)20УК/53-121-01-20-09674 від 05.08.2020 (а.с.126 т.3), якою зафіксовано згоду виключити із договору позиції № п/п 7(4 штуки), 28, 51, 53, 54, 71, 77, 96-98, 100, 111, 138-143, 160, 166, 174, 180, 184, 190, 192, 198, 200-205, 215, 221, 256, 257, 362, 365, 368, 379, 383, 397 (8 штук), 398, 400, 448, 449, 450-463 із зниженням загальної вартості договору. Вартість продукції по договору № 304(6)20УК від 05.08.2020 без урахування ПДВ - 2 211 585,40 грн., крім того ПДВ - 442 317,08 грн. Загальна вартість продукції з урахуванням ПДВ - 2 653 902,48 грн. При цьому, пункт 3.1 договору №304(6)20УК від 05.08.2020 р. виклали у наступній редакції: "Вартість продукції без урахування ПДВ - 2 211 585,40 грн., крім того ПДВ - 442 317,08 грн. Загальна вартість продукції з урахуванням ПДВ - 2 653 902,48 грн.».

На виконання умов договору ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Енергія» здійснило поставку продукції на суму 1 739 816,76 грн. згідно видаткових накладних, які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень та зауважень і скріплені печатками, зокрема:

- 17.12.2020 часткову поставку продукції по договору на суму 1053900,24 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 22 від 17.12.2020 (а.с.137-142 т.1 ) та товарно-транспортною накладною №Р22 від 17.12.2020 (а.с.35-42 т.1);

- 23.12.2020 на суму 685 916,52 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 28 від 23.12.2020 (а.с.143-145 т.1) та товарно-транспортною накладною №Р28 від 23.12.2020 (а.с. 46-49 т.1).

Натомість, покупець оплату за отриманий товар в повному обсязі та в передбачені договором строки не здійснив, у зв`язку з чим у останнього виник борг у розмірі 1739816,76 грн., що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

В свою чергу, відповідач подав зустрічну позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом пеню та штраф за порушення строку поставки товару та штраф за порушення зобов`язання щодо якості поставленого товару.

За наслідками розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про:

- відсутність підстав для задоволення первісного позову в частині стягнення заборгованості за поставлену продукцію за видатковою накладною № 22 від 17.12.2020, з огляду те, що вимогу по стягнення такої заборгованості було відступлено постачальником на користь третьої особи;

- на наявність підстав для задоволення первісних позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 685 916,52 грн. за видатковою накладною № 28 від 23.12.2020, а також нарахованих на неї 3% річних з огляду на те, що позивачем доведено факт прострочення покупцем виконання обов`язку з оплати поставленого товару.

- задоволення зустрічних позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу за поставку товару з порушенням визначеного договором строку з огляду на доведення факту поставки товару поза межами встановленого договором строку;

- відмову у задоволенні зустрічних вимог про стягнення штрафу за поставку товару неналежної якості з огляду на те, що заміна товару відбулась не з огляду на поставку товару неналежної якості, а оскільки таких товар не відповідав умовам договору щодо виробника, тобто відбулась недопоставка товару.

Враховуючи те, що скаржник оскаржує рішення суду в частині задоволення первісних позовних вимог про стягнення 3% річних та відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення штрафу, саме вказані вимоги в силу положень ч. 1 ст. 269 ГПК України визначають межі перегляду справи апеляційним судом, та щодо чого суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як передбачено частиною 1 статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами пунктом 3.2 договору визначено, що розрахунок за продукцію здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 120 календарних днів з моменту постачання продукції. Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Доказів узгодження сторонами іншого строку та/або порядку оплати поставленого за договором товару матеріали справи не містять.

Отже, з урахуванням приписів статті 530 Цивільного кодексу України та умов пункту 3.2 договору, відповідач за первісним позовом повинен був сплатити грошові кошти за отриманий товар протягом 120 календарних днів з моменту постачання продукції.

Покупець (відповідач за первісним позовом, скаржник) в процесі розгляду справи судом першої інстанції у відзиві на первісний позов проти такого порядку розрахунку не заперечував, контррозрахунку щодо нарахованих позивачем за первісним позовом сум не надав, про ненадання постачальником відповідних податкових накладних, або надання їх відмінний від дат постачання товару строк, - не вказував.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

З огляду на вказане, колегія суддів відхиляє твердження скаржника про те, що судом не правильно визначено період прострочення та відповідно нарахування 3% річних та відповідно про відсутність підстав для нарахування 3% річних на частину заборгованості, яка відповідає сумі ПДВ.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем за первісним позовом зобов`язань за договором по сплаті заборгованості за поставлений за договором товар у розмірі 685916,52 грн. за видатковою накладною № 28 від 23.12.2020 у встановлений строк, розмір основної заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів оплати поставленої позивачем за первісним позовом продукції за вказаною накладною відповідач до матеріалів справи не надано, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем за первісним позовом доведено факт прострочення виконання зобов`язання, а відповідно і підстав для нарахування на суму такого зобов`язання 3% річних за період 22.04.2021 по 20.05.2021 в сумі 1634,92 грн..

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з порушенням відповідачем за первісним позовом зобов`язань зі своєчасної оплати товару за договором, позивачем за первісним позовом нараховано та пред`явлено до стягнення на підставі статті 625 Цивільного кодексу України проценти річних у загальній сумі 4 666,69 грн., а саме у сумі 3 031,77 грн. за період з 16.04.2021 - 20.05.2021 на суму боргу 1 053 900,00 грн. та у сумі 1 634,92 грн. за період з 22.04.2021 - 20.05.2021 на суму боргу 685 916,00 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, з урахуванням суми позовних вимог про стягнення основної заборгованості, яка підлягає задоволенню, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення 3% річних у розмірі 1634,92 грн за період 22.04.2021 по 20.05.2021.

Щодо зустрічних позовних вимог ДП «НАЕК Енергоатом» про стягнення з ТОВ «ВКП «Енергія» штрафу у розмірі 20% від вартості товару неналежної якості у сумі 95016,84 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Підставою такої вимоги за зустрічним позовом визначено те, що постачальник частково поставив товар виготовлений відмінним від визначеним в договорі виробником, що на думку позивача за зустрічним позовом є поставкою товару неналежної якості.

Гарантії якості товару, що поставляється передбачено нормами статті 673, 674 Цивільного кодексу України, відповідно до яких продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі - продажу.

Відповідно до пункту 2.1 договору продукція, що поставляється, за своєю якістю повинна підтверджуватись паспортом або сертифікатом якості, або сертифікатом відповідності, або іншим подібним документом підтверджуючим якість.

Отже, умовами договору сторони погодили, що окрім відповідності продукції за якістю сертифікатам якості та/або відповідності, виробником товару по позиціям 58, 138-239, 247, 355-437, 444-459, 464, 465 договору має бути «Carbon Steel Company Limited» Китай.

За умовами пункту 1.4 договору виробник продукції позиції 1-57, 59-137, 240-246, 248-354, 438-443, 460-463, 466-486, ТОВ «Дніпровський завод спеціального обладнання та матеріалів» Україна, позиції 58, 138-239, 247, 355-437, 444-459, 464, 465 «Carbon Steel Company Limited» Китай.

Як вбачається з матеріалів справи, разом з продукцією, яка поставлена згідно з видатковою накладною №22 від 17.12.2020 (а.с.137-142 т.1), ТОВ «ВКП «Енергія» надано сертифікат №054752/6 від 14.09.2020 (а.с.150-153 т.1), відповідно до якого виробником поставленої продукції зазначено Carbon Steel Company Limited.

Частиною 1 статті 675 Цивільного кодексу України передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно з пунктом 6.1 договору приймання продукції за якістю і кількістю здійснюється покупцем відповідно до вимог СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС».

Так, відповідно до пункту 7.1.2 СОУ НАЕК 038:2017 вхідний контроль включає: підготовчий етап - ВК-П; перший етап - ВК-1; другий етап - ВК-2; контроль продукції перед видачею у використання - ВК-3.

Згідно з пунктом 7.3.6, 7.3.7 СОУ НАЕК 038:2017 вхідний контроль продукції на етапі ВК-1 проводиться в обсязі технічного огляду (приймання за якістю та комплектністю) комісією, склад якої визначено у пункті 5.8. Оцінка продукції за якістю та комплектністю в обсязі технічного огляду проводиться на відповідність її умовам договору (контракту) на закупівлю, а також супровідним документам про відповідність (сертифікат якості, паспорт, формуляр, свідоцтво про виготовлення, план якості, рахунок-фактура, специфікація тощо). Контрольовані параметри, які підтверджуються під час проведення ВК-1, перелічені в Б.3.1 додатку Б та повинні бути регламентовані процедурами ВК продукції.

Пунктом 11.1 СОУ НАЕК 038:2017 визначено, що всі невідповідності, виявлені на будь-якому етапі ВК, фіксуються у звітному документі «Довідка про виявлені невідповідності». У «Довідку про виявлені невідповідності» вноситься лише та продукція, в якій були виявлені невідповідності. Невідповідності повинні бути описані повно, лаконічно та однозначно, з посиланнями на пункти документів, вимоги яких порушені, з наведенням значень відхилень контрольованих параметрів. При цьому всі можливі контрольні операції повинні бути виконані в повному обсязі, незалежно від виявлених невідповідностей.

На етапі вхідного контролю ВК-1 відповідно до пункту 11.1 СОУ НАЕК 038:2017 ДП НАЕК «Енергоатом» ВП ЗАЕС складена довідка №1 про виявлені невідповідності від 04.01.2021, якою зафіксовано виявлені невідповідності продукції, яка надійшла на склад 18.12.2020 за видатковою накладною №22 від 17.12.2020, а саме: не виконані умови договору поставки: згідно договору виробник - «Carbon Steel Company Limited» Китай, а надійшла продукція виробником якої є ПАТ «Чернігівський інструментальний завод м. Чернігів» чим порушено умови пункту 1.4 договору №304(6)20УК від 05.08.2020.(а.с.154 т.1)

05.01.2021 Відокремленим підрозділом «Запорізька АЕС» направлено на адресу ТОВ «ВКП «Енергія» лист №07-103/95 (а.с.155 т.1) щодо проведення ВК-1 за договором, до якого додавалась копія довідки №1 про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 04.01.2021.

У відповідь на вказаний лист, ТОВ «ВКП «Енергія» листом №11/01-03 від 11.01.2021 (а.с.156 т.1) повідомив ВП ЗАЕС про те, що у зв`язку з розповсюдженням коронавірусної інфекції СОVID-19 та введенням обмежень для підприємств-виробників у всьому світі, зазначений у договорі виробник «Carbon Steel Company Limited» Китай не мав можливості виконати замовлення на виготовлення різців. У листі ТОВ «ВКП «Енергія» також зазначає, що якість різців виробництва ПАТ «Чернігівський інструментальний завод м. Чернігів» значно перевищує китайського виробника.

Листом №07-103/1352 від 19.01.2021 ВП «Запорізька АЕС» у відповідь на лист №11/01-03 від 11.01.2021 повідомила ТОВ «ВКП «Енергія» про те, що поставлена продукція відповідає заявленим технічним характеристикам, але замовник вважає за необхідне виконати постачання продукції відповідно до істотних умов договору.

Відповідно до пункту 11.7 СОУ НАЕК 038:2017 за результатами аналізу приймають рішення щодо усунення/врегулювання невідповідностей, які можуть бути такі: а) усунути невідповідності власними силами (за необхідності, за погодженням із виробником); б) залучити для усунення невідповідностей виробника (постачальника), проектанта; в) підготувати та узгодити в установленому порядку технічне рішення щодо усунення невідповідностей; г) підготувати та узгодити у встановленому порядку технічне рішення щодо допущення до використання продукції з виявленими невідповідностями; д) прийняти інше рішення щодо подальшого використання продукції; е) забракувати продукцію та/або повернути продукцію постачальнику для доопрацювання/заміни. У разі забракування частини продукції, яка була подана на вхідний контроль, приймається рішення щодо використання залишків продукції, в яких не виявлено невідповідностей.

21.01.2021 призначеною комісією відповідача за первісним позовом відповідно до пункту 11.7 СОУ НАЕК 038:2017 складено акт на забраковану продукцію №1/21 від 21.01.2021 (а.с.158-161 т.1), відповідно до висновків якої продукція у кількості 2890 одиниць визнана остаточним браком та такою, що підлягає поверненню та заміні на продукцію виробника згідно умов пункту 1.4 договору поставки.

ВП «Запорізька АЕС» листом №07-103/2308 від 01.02.2021 (а.с.157 т.1) направлено ТОВ «ВКП «Енергія» повідомлення про встановлені недоліки поставленої продукції за видатковою накладною №22 від 17.12.2020 в рамках договору №304(6)20УК від 05.08.2020 та визнання її забракованою, з одночасною вимогою здійснити заміну цієї продукції на продукцію, яка відповідає пункту 1.4 договору. До вказаного листа була додано копія акту на забраковану продукцію №1/21 від 21.01.2021 (а.с.158-161 т.1).

У відповідь на вказане повідомлення, ТОВ «ВКП «Енергія» листом №28/01-01 від 28.01.2021 (а.с.162 т.1) гарантувало здійснити заміну товару на інший, що відповідає за своїми технічними (якісними) характеристиками умовам договору.

В подальшому, 04.02.2021 ТОВ «ВКП «Енергія» на складі ВП «Запорізька АЕС» прийняло для заміни продукцію, забраковану згідно з актом №1/21 від 21.01.2021, про що між сторонами складено акт приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів з відповідального зберігання №22. (а.с.163-165 т.1)

18.02.2021 ТОВ «ВКП «Енергія» здійснило заміну забракованої замовником продукції по договору на загальну суму 475084,20 грн., що підтверджується видатковою накладною №89 від 18.02.2021 (а.с.146-149 т.1), яка підписана повноважними представниками сторін без зауважень та скріплена печатками юридичних осіб.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції та визнається відповідачем за зустрічним позовом, зокрема, у листі №11/01-03 від 11.01.2021 (а.с.156 т.1), зазначено, що частина продукції, яка поставлялась згідно видаткової накладної №22 від 17.12.2020 року на суму 475 084,20 грн. не відповідала умовам договору щодо виробника, оскільки була замовлена ТОВ «ВКП «Енергія» у ПАТ «Чернігівський інструментальний завод». Згідно з довідкою №1 про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 04.01.2021 продукція, поставлена за видатковою накладною №22 від 17.12.2020, не відповідає вимогам пункту 1.4 договору в частині виробника товару.

Відповідно до статті 266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

В свою чергу, спеціальними положеннями частини 1, 2, 4, 5, 6 статті 268 Господарського кодексу України унормовано, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Номери та індекси стандартів, технічних умов (у разі наявності) або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

При цьому, згідно з частиною 5, 6 вказаної статті у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами (у разі наявності) чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми. У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника.

Сторони договору мають виконувати обов`язки щодо виконання умов договору, які ним передбачені.

З аналізу наведеного випливає, що невідповідність якості товару сертифікату якості та/або іншій технічній документації, яка встановлює вимоги щодо якості товару, та невідповідність товару умовам договору щодо виробника товару не є тотожними поняттями.

У даному випадку, позивач за зустрічним позовом в обґрунтування зустрічного позову та в довідці №1 про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 04.01.2021 (а.с.154 т.1) вказує лише на невідповідність продукції, що поставлена за видатковою накладною №22 від 17.12.2020, умовам пункту 1.4. договору в частині виробника товару.

Згідно висновків комісії ВП ЗАЕС, викладених у акті на забраковану продукцію №1/21 від 21.01.2021, продукція у кількості 2890 одиниць визнана остаточним браком та такою, що підлягає поверненню та заміні на продукцію виробника згідно умов пункту 1.4 договору поставки.

При цьому, у листі ВП ЗАЕС №07-103/1352 від 19.01.2021 вказано, що поставлена продукція відповідає заявленим технічним характеристикам, але замовник вважає за необхідне виконати постачання продукції відповідно до істотних умов договору.

Таким чином, зміст вказаної довідки №1 про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 04.01.2021, акту на забраковану продукцію №1/21 від 21.01.2021 і наявного у справі листування між сторонами свідчить про те, що постачальником і покупцем не здійснювалась саме перевірка товару даного виду технічним та якісним характеристикам, зазначеним у Сертифікаті якості ПРАТ «ЧІЗ» №1894 від 14.12.2020, оскільки як вбачається з матеріалів справи покупець вимагав здійснення заміни товару лише через те, що виробником товару був не «Carbon Steel Company Limited» Китай, а ПАТ «Чернігівський інструментальний завод м. Чернігів».

Натомість заміна виробника продукції, при збереженні або перевищенні якості товару, порівняно з зазначеною у договорі, не може вважатися браком.

Доказів здійснення перевірки товару технічним та якісним характеристикам, комплектності тощо у відповідності до умов договору позивачем за зустрічним позовом суду надано не було. Факт неналежної якості поставленої продукції та неможливість її використання до заміни постачальником не підтверджена жодним актом, висновком, експертизою, а тому відсутні підстави вважати, що постачальник порушив свої зобов`язання щодо поставки товару належної якості.

Відповідно до статті 671 Цивільного кодексу України якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Частиною 2 статті 672 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір: 1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару; 2) відмовитися від усього товару; 3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором; 4) прийняти весь товар.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що поставка товару, асортимент якого не відповідає умовам договору, є недопоставкою, та у такому разі продавець на вимогу покупця зобов`язаний, зокрема, здійснити заміну товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором.

04.02.2021 ТОВ «ВКП «Енергія» на складі ВП «Запорізька АЕС» прийняло для заміни продукцію, забраковану згідно з актом №1/21 від 21.01.2021, про що між сторонами складено акт приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів з відповідального зберігання №22 (а.с. 163-165 т.1).

18.02.2021 року ТОВ «ВКП «Енергія» здійснило заміну забракованої замовником продукції по договору на загальну суму 475084,20 грн., що підтверджується видатковою накладною №89 від 18.02.2021, яка підписана повноважними представниками сторін без зауважень та скріплена печатками юридичних осіб.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що з урахуванням здійсненої 18.02.2021 ТОВ «ВКП «Енергія» заміни частини поставленої за накладною №22 від 17.12.2020 продукції, на загальну суму 475084,20 грн., яка прийнята відповідачем за зустрічним позовом в повному обсязі без заперечень, постачальником виконано належним чином умови договору щодо поставки товару.

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріалами справи не підтверджується факт порушення відповідачем умов договору щодо поставки товару саме належної якості, а заміна виробника продукції, при збереженні або перевищенні якості товару, порівняно з зазначеною у договорі, не може вважатися поставкою товару неналежної якості, колегія суддів визнає необґрунтованими твердження скаржника про неврахування судом першої інстанції наведених ним підстав для задоволення зустрічних позовних вимог у частині стягнення з відповідача за зустрічним позовом штрафу у розмірі 95 016,84 грн.

Дослідивши матеріали наявні у справі, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дав належну оцінку доказам у справі та виніс законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищезазначене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржником не доведено обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надано, а тому погоджується із рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/8472/21, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" на рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/8472/21 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2023 у справі №910/8472/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/8472/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 13.11.2023

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.В. Кропивна