ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" жовтня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2345/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

розглянувши справу за позовом: Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство (вул. Пароходна, 28, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Каскад-Трайдінг (вул. Дальницька, 46, м. Одеса, 65005)

про стягнення 1525309,23 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Тодорашко А.В.;

від відповідача: не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Українське Дунайське пароплавство звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Каскад-Трайдінг, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти у загальному розмірі 1525309,23 грн, з яких: основний борг в сумі 946720,00 грн; пеня в сумі 88105,78 грн; 3 % річних в сумі 74301,77 грн; інфляційні втрати в сумі 416181,68 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди контейнерів від 31.01.2012 № ОУИ-065 в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості використання 20-ти та 40-ка футових контейнерів.

Під час розгляду справи по суті у судових засіданні позивач заявлені до відповідача вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, що перешкоджають йому прийняти участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.06.2023 позовну заяву Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство було залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення виявлених судом недоліків.

Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 20.06.2023 позовну заяву Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2345/23; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; призначено у справі підготовче засідання на 13 липня 2023 року о 15:00.

Ухвалою суду від 06.07.2023 судом було задоволено клопотання позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

13.07.2023 суд протокольною ухвалою продовжив строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відклав підготовче засідання на 04.09.2023 о 15:00.

04.09.2023 судом було постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 25.09.2023 о 12:00.

25.09.2023 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 16.10.2023 о 12:00, а 16 жовтня 2023 року - до 30.10.2023 о 13:45.

У судовому засіданні 30.10.2023 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

31.01.2012 між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) був укладений договір оренди контейнерів № ОУИ-065 (а.с. 17-21, т.1; далі - договір), згідно з п. 1.1. якого орендодавець зобов`язався передати орендареві, а орендар зобов`язався прийняти в обумовлену цим договором плату в строкове платне користування 20-ти футові та 40-ка футові контейнери (далі майно), що є власністю орендодавця.

Відповідно до п. 2.2., 2.3., 2.4. договору на підтвердження прийому/передачі майна оформлюється акт із вказівкою дати, місця його складання, номера контейнерів. Акт прийому-передачі є невід`ємною і складовою частиною даного договору і підписується повноважними представниками сторін. Дія договору починається з моменту оформлення актів прийому-передачі майна в оренду. Початок оренди дата підписання актів прийому-передачі майна в оренду.

Пунктом 2.5. договору передбачено, що орендар повинен повернути майно орендодавцю шляхом його передачі за свій рахунок у м. Ізмаїл або у іншому місці за згодою орендодавця. Витрати по навантаженню майна на транспорт та перевезенню покриваються орендарем. Майно повинне бути повернуте з оренди в справному стані, з урахуванням звичайного зносу за період експлуатації за час оренди.

Згідно з п. 3.3. договору орендар взяв на себе, зокрема, наступні обов`язки: вчасно і в повному обсязі сплачувати плату за користування переданим майном та не допускати дій, які можуть призвести до пошкодження (псування) або знищення майна; за свій рахунок підтримувати майно в технічно справному стані і після закінчення строку цього договору чи його дострокового розірвання повернути майно орендодавцеві за актом приймання-передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками, в строк, не пізніше 10 календарних днів з моменту виникнення підстав для повернення майна.

Відповідно до п. 4.1., 4.2., 4.2., 4.3. договору орендар сплачує орендодавцеві плату за користування майном шляхом перерахування орендарем коштів на рахунок орендодавця із розрахунку 10 (десять) грн за одну добу за 1 одиницю 20-ти футового контейнеру та 20 (двадцять) грн за 1 одиницю 40-ка футового контейнеру. Згадана ставка нараховується орендарю починаючи з дня одержання майна і надалі, включаючи день, коли майно повернуто з оренди, про що складено акт приймання-передачі майна. Перерахування орендної плати здійснюється орендарем щомісяця не пізніше 10 числа кожного місяця.

Пунктом 4.4. договору погоджено, що величина місячної орендної плати визначається орендодавцем відповідно до умов даного договору і фіксується в рахунку-фактурі, що направляється орендарю факсимільно, в електронному вигляді та/або звичайним поштовим відправленням не пізніше 3 числа кожного місяця. Період орендних платежів обчислюється з дати початку оренди. Оплата неповного місяця оренди контейнера здійснюється виходячи з кількості днів місяця, у яких контейнер знаходився в оренді.

За умовами п. 4.5. договору орендна плата сплачується орендарем не пізніше 10 (десятого) дня кожного поточного місяця, незалежно від надходження рахунку від орендодавця. У разі ненадходження на адресу орендаря рахунку на оплату оренди у строки, передбачені п. 4.3 договору, орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі, який дорівнює орендній платі за минулий період. Розмір орендної плати визначається орендарем самостійно шляхом множення добової орендної плати за користування майном на відповідну кількість днів місяця. У разі, якщо сплачена в такому порядку сума орендної плати є нижчою - орендар доплачує різницю, а у випадку здійснення орендарем на користь орендодавця переплати, то сума цієї переплати зараховується на рахунок майбутніх платежів або за письмовою заявою орендаря повертається на його рахунок.

Відповідно до п. 5.4. договору у випадку затримки оплати більше ніж на 3 банківських днів з моменту настання дати оплати, за кожен день прострочення орендаря протягом місяця стягується пеня від суми неодержаної орендної плати в розмірі подвійної ставки НБУ.

Згідно з п. 7.1., 7.2., 7.3. договору він вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками. Строк цього договору починає свій перебіг у момент його підписання та діє до 31.12.2014. Продовження терміну дії договору здійснюється шляхом укладення додаткової угоди або нового договору. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Пунктом 7.10. договору передбачено, що після його розірвання зберігаються положення, що стосуються повернення контейнера орендодавцю, сплати за його використання. Також за орендарем зберігається відповідальність за збереження орендованого майна до моменту повернення контейнера і повного виконання фінансових зобов`язань.

На підставі договору позивач передав, а відповідач прийняв (а.с. 25-28, т.1):

- за актом приймання-передачі від 02.03.2012: 19 одиниць 20-ти футових контейнерів за визначеним переліком;

- за актом приймання-передачі від 06.03.2012: 16 одиниць 40-ка футових контейнерів за визначеним переліком;

- за актом приймання-передачі від 12.03.2012: 11 одиниць 40-ка футових контейнерів за визначеним переліком;

- за актом приймання-передачі від 20.03.2012: 13 одиниць 40-ка футових контейнерів за визначеним переліком.

26.01.2017 між сторонами був підписаний акт огляду № 1 (а.с. 29, т.1), згідно з яким відповідач повернув позивачу відповідно до умов договору 20-ти футові контейнери у кількості 2 одиниць.

На підтвердження повернення відповідачем інших контейнерів, прийнятих в оренду на підставі договору, матеріали справи доказів не містять. За цих обставин судом встановлено, що станом на цей час у користуванні відповідача знаходяться передані позивачем в оренду контейнери у кількості: 17 одиниць 20-ти футових контейнерів та 40 одиниць 40-ка футових контейнерів. На підтвердження іншого матеріали справи доказів не містять.

29.07.2013 та 18.11.2014 між сторонами були укладені додаткові угоди, якими сторони вносили зміни до договору, у зв`язку зі зміною найменування відповідача (а.с. 22-24, т.1).

Згідно з поясненнями позивача, після 31.12.2014 відповідач продовжив користуватись орендованими контейнерами, в цей же час, в матеріалах справи відсутні докази щодо заявлення позивачем заперечень з цього приводу протягом одного місяця після закінчення строку оренди, що також було підтверджено представником позивача у судовому засіданні, у зв`язку з чим позивач вважає, що договірні відносини між сторонами продовжились.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором в частині сплати орендних платежів, позивач звертався до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача про стягнення з останнього заборгованості, яка рахувалась за період з 01.07.2018 по 30.04.2019, а також нарахованих позивачем сум 3 % річних та інфляційних втрат. Рішенням суду від 17.10.2019 у справі № 916/1915/19 позов позивача було задоволено повністю (а.с. 158-161, т.1). Вказане рішення набрало законної сили 19.11.2019.

За використання контейнерів у період з травня 2019 року по грудень 2021 року позивачем виставлялись відповідачу рахунки, які разом з актами-приймання передачі направлялись відповідачу засобами поштового зв`язку (а.с. 30-54, 106-157, т.1). Відповідно до рахунків позивача та з врахуванням умов договору, у спірному періоді відповідач мав сплатити позивачу кошти у загальному розмірі 946720,00 грн. Разом з цим, відповідач умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на час вирішення спору судом заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 946720,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та не спростовано відповідачем.

Між цим, звертаючись до суду з позовом до відповідача, позивач, окрім основного боргу у зазначеній вище сумі, нарахував та заявив до стягнення пеню в сумі 88105,78 грн, 3 % річних в сумі 74301,77 грн та інфляційні втрати в сумі 416181,68 грн. Розрахунки спірних сум позивач здійснив по зобов`язанням кожного місяця окремо, в межах наступного періоду: пеню за загальний період з 11.06.2019 по 11.06.2022 (в межах шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано); інфляційні втрати за період з червня 2019 по квітень 2023 року включно; 3% річних за загальний період з 11.06.2019 по 18.05.2023 включно (а.с. 55-83, т.1).

Відповідачем контррозрахунку суду не подано.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 1, 3 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Статтею 764 ЦК України визначено, що якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених зазначеним Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено можливість настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п.7 Прикінцевих положень ГК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом було встановлено обставину укладення між сторонам договору оренди контейнерів від 31.01.2012 № ОУИ-065, за яким позивач, згідно з наявними у справі актами прийому-передачі, передав відповідачу, а відповідач прийняв у користування 19 одиниць 20-ти футових контейнерів та 40 одиниць 40-ка футових контейнерів. З матеріалів справи судом також встановлено, що після 31.12.2014 відповідач продовжив користуватись орендованими контейнерами, в цей же час, в матеріалах справи відсутні докази щодо заявлення позивачем заперечень з цього приводу протягом одного місяця після закінчення договору, що також було підтверджено представником позивача у судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що відповідач повернув позивачу за актом лише дві одиниці 20-ти футових контейнерів, а решта майна продовжує перебувати у користуванні (розпорядженні) відповідача, суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення з відповідача наявну заборгованість з орендної плати за період з травня 2019 року по грудень 2021 року включно. Отже, враховуючи, що обставина наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за договором оренди контейнерів від 31.01.2012 № ОУИ-065 в розмірі 946720,00 грн встановлена судом під час розгляду справи, а відповідачем наявність вказаної заборгованості не спростовано, суд дійшов висновку, що позов позивача в цій частині вимог слід задовольнити.

У зв`язку з тим, що бездіяльність відповідача у вигляді несплати коштів за використання орендованого майна суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно нараховані до стягнення з відповідача пеня, інфляційні нарахування та 3% річних, розрахунок яких судом визнається обґрунтованим та таким, що відповідає положенням законодавства та умовам договору.

З врахуванням вищевикладеного, позов Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство до Товариства з обмеженою відповідальністю Каскад-Трайдінг слід задовольнити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 22879,64 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Каскад-Трайдінг (вул. Дальницька, 46, м. Одеса, 65005, ) на користь Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство (вул. Пароходна, 28, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600, ) борг в сумі 946720 /дев`ятсот сорок шість тисяч сімсот двадцять/грн 00 коп, пеню в сумі 88105 /вісімдесят вісім тисяч сто п`ять/грн 78 коп, 3 % річних в сумі 74301 /сімдесят чотири тисячі триста одну/грн 77 коп, інфляційні втрати в сумі 416181 /чотириста шістнадцять тисяч сто вісімдесят одну/грн 68 коп та судовий збір в сумі 22879 /двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят дев`ять/грн 64 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 09 листопада 2023 р.

Суддя Д.О. Бездоля