ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023м. ДніпроСправа № 904/3707/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: Курбанов А.В.;

від відповідача: Козак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (м. Київ)

до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0534-02041 від 04.06.2019 у загальному розмірі 214 208 640 грн. 98 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 08.08.2023)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просило суд стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - відповідач) заборгованість за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0534-02041 від 04.06.2019 у загальному розмірі 234 509 239 грн. 82 коп.

Ціна позову, на момент звернення з ним до суду, складалася з наступних сум:

- 228 482 623 грн. 57 коп. - основний борг;

- 3 478 548 грн. 82 коп. - інфляційні втрати;

- 2 548 067 грн. 43 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0534-02041 від 04.06.2019 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані позивачем у період з грудня 2022 року по травень 2023 року послуги з передачі електроенергії, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 228 482 623 грн. 57 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за загальний період з грудня 2022 року по травень 2023 року у сумі 3 478 548 грн. 82 коп., а також 3% річних за загальний період прострочення з 03.12.2022 по 15.06.2023 у сумі 2 548 067 грн. 43 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2023 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. суду № 35052/23 від 17.07.2023).

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 20.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.08.2023.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 36365/23 від 24.07.2023), в якому він просить суд надати можливість його представнику прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

За відомостями Відділу інформаційно-технічного забезпечення суду у Господарському суді Дніпропетровської області була наявна технічна можливість для проведення судового засідання 07.08.2023 в режимі відеоконференції з використанням системи "EаsyCon".

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 26.07.2023 клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (з використанням системи "EаsyCon") було задоволено судом.

Від відповідача надійшло клопотання про продовження строку подачі відзиву на позовну заяву (вх. суду № 38503/23 від 02.08.2023).

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява про закриття провадження у справі щодо стягнення частини основного боргу (вх. суду № 39123/23 від 07.08.2023), в якій він просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення 51 696 533 грн. 60 коп. основної заборгованості, у зв`язку з її сплатою відповідачем та відсутністю предмета спору в цій частині. Також позивач просить суд повернути позивачу в цій частині судовий збір та розглядати справу з урахуванням розміру позовних вимог, що залишилися не оплаченими, а саме: 162 512 107 грн. 38 коп. У заяві позивач посилається на те, що з початково заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 228 482 623 грн. 57 коп. відповідачем станом на 04.08.2023 добровільно погашено:

- 20 300 598 грн. 84 коп. - до подання позивачем позовної заяви до суду, про що позивачем заявлено про зменшення розміру позовних вимог (заява № 01/36687 від 28.07.2023);

- 51 696 533 грн. 60 коп. - після звернення позивача з позовними вимогами та відкриття провадження у справі. Враховуючи вказане, позивач зазначає, що залишок основного боргу, що залишився неоплаченим та заявлений до стягнення становить - 156 485 491 грн. 13 коп. (228 482 623 грн. 57 коп. - 20 300 598 грн. 84 коп. - 51 696 533 грн. 60 коп. = 156 485 491 грн. 13 коп.). Загальний розмір позовних вимог, з урахуванням 3% річних у розмірі 2 548 067 грн. 43 коп., інфляційних втрат у розмірі 3 478 548 грн. 82 коп., становить 162 512 107 грн. 387 коп.

Від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (вх. суду № 39119/23 від 07.08.2023), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи наступні докази: копію акту коригування від 29.05.2023; копію протоколу перевірки ЦЕП представника позивача; копію протоколу перевірки ЦЕП представника відповідача та копію довіреності № 97/2022 від 04.03.2022, видану відповідачем ОСОБА_1 . Необхідність долучення вказаних доказів обумовлена тим, що в матеріалах справи міститься акт коригування від 29.05.2023 до акту п/п від 31.03.2022, з урахуванням акту коригування від 18.08.2022 за період з 01.03.2022 по 31.03.2022, за яким обсяги наданої в березні 2023 року послуги зменшено на 8 436 грн. 80 коп. Даний акт коригування підписаний представниками сторін договору, шляхом накладення ЕЦП. До позовної заяви позивачем надано копію даного акту коригування та протокол перевірки ЦЕП представника позивача, як доказ підписання даного акту представником позивача. Відтак, в матеріалах справи відсутній доказ підписання акту коригування від 29.05.2023 представником відповідача. Позивач надає суду протокол перевірки ЦЕП представника відповідача, як доказ підписання даного акту представником відповідача.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшов лист (вх. суду № 39144/23 від 07.08.2023), в якому він зазначає про те, що 05.08.2023 поштовим зв`язком надіслано до суду та відповідачу наступні документи: заяву про зменшення розміру позовних вимог № 01/36687 від 28.07.2023, копію довіреності № 02/01-36 від 02.01.2023, копію свідоцтва № 2663/10 про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію платіжної інструкції № 302669 від 30.06.2023.

Від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх. суду №39190/23 від 07.08.2023), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи копію довіреності № 128/2023 від 06.03.2023.

У підготовче засідання 07.08.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні судом протокольно було оголошено перерву до 07.09.2023.

Від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. суду №39731/23 від 08.08.2023), в якій він просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 214 208 640 грн. 98 коп., яка складається з наступних сум:

- 208 182 024 грн. 73 коп. - основний борг;

- 3 478 548 грн. 82 коп. - інфляційні втрати;

- 2 548 067 грн. 43 коп. - 3% річних. В обґрунтування поданої заяви позивач вказує про те, що борг виник у відповідача за період надання послуги з грудня 2022 року по травень 2023 року. При цьому, відповідно до платіжної інструкції № 3023669 від 30.06.2023 відповідачем сплачено 20 300 598 грн. 84 коп. за послугу з передачі електроенергії за грудень 2022. Отже, заявлена до стягнення сума основної заборгованості в розмірі 228 482 623 грн. 57 коп. підлягає зменшенню на 20 300 598 грн. 84 коп. Таким чином, заявлена позивачем до стягнення сума основного боргу становить 208 182 024 грн. 73 коп.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 42259/23 від 21.08.2023), в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, а також, витребувати у ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" наступні докази: обґрунтований розрахунок заборгованості відповідача із зазначенням: обсягу наданих послуг, періоду в яких ці послуги були надані, строку оплати наданих послуг, тарифу по якому ці послуги надавались, проведених оплат, тощо; докази підписання/направлення/отримання сторонами актів приймання-передачі послуг та рахунків за спірний період; докази підписання/направлення/отримання актів-коригування до актів надання послуги за спірний період; докази підписання/ направлення/отримання сторонами повідомлень щодо планового обсягу послуги з передачі електричної енергії за спірний період. У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на таке:

- до позовної заяви ПрАТ "НЕК Укренерго" не додано обґрунтованого розрахунку заборгованості відповідача у спірний період; обґрунтований розрахунок суми заборгованості не міститься й у самій позовній заяві. Так, позовна заява містить розрахунок 3% та інфляційних втрат, які нараховані на різні планові рахунки, акти надання послуг, акти коригування. Тобто, з даного розрахунку неможливо визначити суму заборгованості за кожний спірний період, дату виникнення зобов`язання, строк оплати та період прострочення. Відповідач наголошує, що для перевірки правильності нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат, а також здійснення контррозрахунку, необхідно мати обґрунтований розрахунок заборгованості. Крім того, відповідно до прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача 228 482 623 грн. 57 коп. основного боргу. Заявою від 05.08.2023 позивач просив суд закрити провадження у справі в частині погашеної заборгованості та просив суд стягнути з відповідача 162 512 107 грн. 38 коп. основного боргу. Однак, 11.08.2023 відповідач перерахував на рахунок позивач 45 356 004 грн. 62 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 3081239 від 11.08.2023. Дана оплата не була врахована позивачем;

- відповідач звертає увагу, що позовна заява не містять обґрунтованого розрахунку спірної заборгованості з зазначенням: обсягу планових/наданих послуг; періоди, в яких ці послуги були надані; строку оплати наданих послуг; тарифу по якому ці послуги надавались, тощо;

- підставою для оплати за надану послугу є направлений ОСП належним чином Акт надання послуги та рахунок. Однак, позовна заява не містять доказів направлення ПрАТ "НЕК Укренерго" та отримання АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" актів надання послуги за спірний період та рахунків. Натомість, надані до позовної заяви акти надання послуги не містять ані підписів сторін, ані доказів їх направлення чи отримання. Посилання позивача на те, що вказані документи були підписані за допомогою КЕП уповноваженим представником відповідача не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи. Так, до "Акту приймання-передачі послуги від 30.11.2022 додано протокол створення та перевірки КЕП іншого документу, що має назву "Д-3А1.rtf.p7s". Таку ж назву мають і інші протоколи, долучені позивачем до позовної заяви в якості доказів направлення актів приймання-передачі послуг. Таким чином, матеріали справи не містять доказів підписання, а тим більше направлення відповідачу та отримання ним актів приймання-передачі послуг, актів-коригування та рахунків за надані послуги.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 43720/23 від 29.08.2023), в якій він вказує про те, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, не знаходять свого підтвердження та спростовуються наступним:

- позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, робить посилання на пункти договору та відповідні норми законодавства, а також, починаючи зі сторінки 3 (частина 8) по сторінку 5, викладає обставини щодо підстав, періоду виникнення та розміру заборгованості відповідача перед позивачем за послугу з посиланням на: повідомлення відповідача щодо планових обсягів послуг з передачі електричної енергії (далі - повідомлення) протягом періоду грудень 2022 року - травень 2023 року, підписані КЕП представника відповідача; планові рахунки за період грудень 2022 року - травень 2023 року, які позивач виставляв відповідачу відповідно до умов договору (пункт 5.1. договору), та на підставі повідомлень відповідача протягом вказаного періоду. Планові рахунки вказані в позовній заяві (сторінки 6-10, таблиця розрахунку згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України). Самі рахунки містять інформацію щодо: планового обсягу електричної енергії, по якій буде надано послугу позивачем з її передачі у відповідному періоді, згідно з повідомленням відповідача; ставку тарифу, затверджену відповідною постановою НКРЕКП, та суму з ПДВ. Позивач звертає увагу, що загальний розмір обсягу послуги вказаний в п`яти рахунках за відповідний період відповідає обсягу, вказаному в повідомленні відповідача за такий період;

- акти приймання-передачі послуги за період грудень 2022 року - травень 2023 року та акти коригування до вказаних актів сформовані позивачем протягом грудня 2022 року - травня 2023 року та підписані сторонами договору (сторінки 3-5 позовної заяви, а також таблиця розрахунку згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України). В актах приймання-передачі послуги та актах коригування зазначається період, якого він стосується, фактичний обсяг послуги, тариф та вартість послуги. Позивач звертає увагу суду, що всі акти підписані представниками сторін договору, а отже, відповідач погодився з обсягами та вартістю наданої послуги, вказаної в актах;

- щодо клопотання відповідача про витребування у позивача доказів, то позивач вважає, що, заявляючи вказане клопотання, відповідач зловживає своїм правом. Так, відповідно до узгодженого сторонами договору (питання щодо обміну інформацією, розділ 9 договору), будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання договору, у тому числі акти приймання-передачі послуги, акти коригування можуть, бути підписані як в паперовій, так і в електронні формі з використанням електронного підпису, за допомогою Сервісу (пункт 9.5. договору). Відповідно до пункту 5.5 договору Сервіс - автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу, з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документу в електронному вигляді. Пунктом 9.4. договору сторони узгодили спосіб підтвердження факту отримання стороною рахунків, актів приймання-передачі послуги, актів коригування, актів звірки розрахунків наданої послуги, повідомлень. Так, відповідно до частини 2 пункту 9.4. договору електронний документ, який направлений стороною на виконання договору через Сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу "Доставлено". Відповідно до останньої частини пункту 9.4. договору, сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом, ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб. Позивачем додано до позовної заяви докази підписання повідомлень цифровим підписом уповноваженого представника відповідача (протоколи перевірки КЕП) та протоколи перевірки КЕП щодо підписання актів приймання-передачі послуги, актів коригування за спірний період, цифровими підписами уповноважених представників обох сторін та протоколи перевірки КЕП щодо підписання представником позивача планових рахунків. Також позивачем додано докази направлення відповідачу планових рахунків, актів приймання-передачі послуги та актів коригування, а саме: скріншот з Сервісу, як доказ відправки відповідачу планових рахунків з 28.11.2022 по 19.05.2023; скріншот з Сервісу, як доказ відправки відповідачу актів приймання-передачі послуги та актів коригування. З наданих скріншотів вбачається вид документу, що направлявся відповідачу; дата документа; ЄДРПОУ контрагента; назва контрагента; час відправки, доставлений та перегляду документа; статус підписання документа;

- підписання сторонами актів приймання-передачі послуги за період грудень 2022 року - травень 2021 року та актів коригування до актів приймання-передачі послуги, сформованих позивачем та підписаних сторонами протягом грудня 2022 року - травня 2023 року, відповідач має можливість перевірити на сайті Центрального засвідчувального органу Міністерства цифрової трансформації України за посиланням https://czo.gov.ua/;

- позивач звертає увагу суду, що у відзиві відповідач не заперечує сам факт підписання посадовими особами АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" актів приймання-передачі послуги, актів коригування та іншої первинної документації, на підставі якої заявлено до стягнення заборгованість, а лише зазначає про ненадання позивачем належних доказів її підписання. Більше того, після звернення позивача з позовними вимогами до відповідача в суд, та відкриття ухвалою від 20.07.2023 провадження у справі, відповідач здійснює погашення заборгованості, а саме:

- 28.07.2023 за послугу з передачі електроенергії за січень 2023 року, платіжний документ №3062417 на суму 47 077 839 грн. 99 коп.;

- 28.07.2023 за послуги з передачі електроенергії за лютий 2023 року, платіжний документ №3062418 на суму 4 618 693 грн. 61 коп.;

- 11.08.2023 за послуги з передачі електроенергії за лютий 2023 року, платіжний документ №3081239 на суму 45 356 004 грн. 62 коп. Всього: 97 052 538 грн. 22 коп.

- як видно з призначення платежу, відповідач здійснює оплату послуги за розрахункові періоди січень 2023 року, лютий 2023 року, які входять в період виникнення заборгованості, заявленої в позовній заяві. До того ж, 28.07.2023 платежем в розмірі 47 077 839 грн. 99 коп. з призначенням - за послугу з передачі електроенергії за січень 2023 року, відповідач сплачує суму, яка фактично відповідає сумі, вказаній в акті приймання-передачі послуги від 31.01.2023.

У підтовче засідання 07.09.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні судом було розглянуто заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, з приводу якої судом зазначено таке.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Оскільки заява про зменшення розміру позовних вимог подана позивачем з додержанням вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України, вказана заява була прийнята до розгляду судом.

Крім того, у судовому засіданні 07.09.2023 відповідачем було заявлене усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом.

У вказаному засіданні судом було відзначено, що відповідно до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Враховуючи, що встановлений Господарським процесуальним кодексом шістдесятиденний строк проведення підготовчого провадження закінчувався 18.09.2023, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України (зокрема, подання до суду додаткових доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень), та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, а також для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд вважав за необхідне продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 07.09.2023 строк проведення підготовчого провадження був продовжений на 30 днів, а саме: по 18.10.2023 включно; у підготовчому засіданні 07.09.2023 судом протокольно було оголошено протокольну перерву до 26.09.2023.

Від відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду № 48837/23 від 26.09.2023), в якому він просить суд залучити до матеріалів справи контррозрахунок 3% річних, здійснений відповідачем.

У підготовче засідання 26.09.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У вказаному засіданні представники позивача та відповідача повідомили, що ними повідомлені суду всі обставини справи, які їм відомі; надані всі докази, на які вони посилаються; матеріали справи не містять нерозглянутих заяв чи клопотань, а також позивачем та відповідачем подані всі заяви по суті справи, передбачені частиною 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим представники позивача та відповідача підтвердили доцільність закриття підготовчого провадження.

У підготовчому засіданні 26.09.2023 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 26.09.2023 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 17.10.2023.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу (вх. суду № 52361/23 від 13.10.2023), а якій він просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення 228 482 623 грн. 57 коп. основної заборгованості, у зв`язку з її сплатою відповідачем та відсутністю предмета спору в цій частині. Також позивач просить суд повернути позивачу в цій частині судовий збір та розглядати справу з урахуванням розміру позовних вимог, що залишилися не оплаченими, а саме: 2 548 067 грн. 43 коп. 3 % річних та 3 478 548 грн. 82 коп. інфляційних втрат, що складає 6 026 616 грн. 25 коп.

Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. суду №52719/23 від 17.10.2023), в якому він просить суд визнати поважною причину неявки представника відповідача у судове засідання та відкласти розгляд справи, посилаючись на те, що представник відповідача перебуває у відпустці та має нестабільний інтернетзв`язок у місці перебування.

Від відповідача надійшло клопотання про відстрочку виконання судового рішення (вх. суду № 52741/23 від 17.10.2023), в якому він просить суд відстрочити виконання рішення суду на 12 місяців, посилаючись на військову агресію Російської Федерації проти України та вказує на те, що АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" є підприємством критичної інфраструктури, частина мереж якого зазнає пошкоджень та бере участь у відновлювальних роботах по забезпеченню електропостачанням населених пунктів та областей України. Також, відповідач зазначає, що станом на 01.08.2023 дебіторська заборгованість клієнтів відповідача складає 552 605 408 грн. 39 коп. та саме несвоєчасні розрахунки клієнтів відповідача за отримані послуги з розподілу електричної енергії є головною причиною порушення відповідачем умов договору щодо здійснення своєчасних розрахунків з позивачем.

Від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. суду № 52745/23 від 17.10.2023), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи докази погашення суми основного боргу за договором за період з грудня 2022 року по травень 2023 року.

У судове засідання 17.10.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача у вказане засідання не з`явився, при цьому, судом було враховано наявність клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 17.10.2023 у судовому засіданні було оголошено перерву до 15.11.2023.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення щодо заяви про відстрочення виконання рішення (вх. суду № 54525/23 від 26.10.2023), в яких він просить суд у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- НЕК "Укренерго" належить до Державного сектору економіки та забезпечує роботу об`єктів критичної інфраструктури. Окрім цього, НЕК "Укренерго" входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18.03.2020 № 221 "Про внесення змін до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави";

- як загальновідомо із офіційних засобів масової інформації, НЕК "Укренерго" в результаті ракетних атак на енергетичні об`єкти магістральних мереж України зазнало пошкоджень, що, як наслідок, для відновлення стабільної роботи енергоспроможності держави потребує великих фінансових витрат. Масовані ракетні обстріли української енергетичної інфраструктури тривають з 10.10.2022. За даними Уряду, внаслідок обстрілів у країні пошкоджено близько 50% об`єктів енергосистеми, більшість з яких перебуває на балансі позивача. На сьогодні позивач знаходиться у не менш скрутному фінансовому становищі ніж відповідач та інші суб`єкти господарювання, які постраждали та продовжують потерпати внаслідок військової агресії Російської Федерації;

- наразі, відповідно до інформації, отриманою від правоохоронних органів, в провадженні СБУ та Національної поліції України знаходиться більше 50-ти кримінальних проваджень, порушених за ознаками частини 1 статті 438 Кримінального кодексу України, по фактам обстрілів об`єктів енергетики НЕК "Укренерго", розташованих на території Миколаївської, Одеської, Херсонської, Запорізької, Дніпропетровської області областей. Окрім фактів обстрілів об`єктів енергетики НЕК "Укренерго", порушені кримінальні справи за фактами незаконного заволодіння майном НЕК "Укренерго". Позивачем до заперечень додаються відповіді правоохоронних органів щодо порушення кримінальних проваджень, відкритих за заявами про викрадення майна, в тому числі, транспортних засобів з території Запорізького РЦОМ Південного ТУОМ НЕК "Укренерго" (РЦОМ регіональний центр обслуговування мережі);

- на виконання наказу Міністерства енергетики України від 19.03.2022 № 130, позивач надає інформацію щодо збитків, завданих НЕК "Укренерго" внаслідок агресії з боку Російської Федерації за відповідною формою. Відповідно до наданої, згідно з вказаним наказом інформації, за попереднім розрахунком, сума завданих збитків станом на 20.10.2023 складає 78 243 610 000 грн. 00 коп. Відновлення нормальної роботи пошкоджених об`єктів електроенергетики позивача, які потребують великого фінансування, є першочерговим завданням, оскільки має вкрай важливе значення для перемоги над агресором та забезпечення життєдіяльності громадян України. При цьому, відновлювальні роботи вимагають істотних коштів та зусиль, а в умовах, коли зменшилися обсяги постачання електричної енергії, погіршився стан розрахунків контрагентів. Затримка отримання коштів стратегічним підприємством створює негативні фінансові ризики особливо в період військової агресії Російської Федерації, які могли бути направлені на відновлення пошкодженої критичної інфраструктури;

- у зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем отриманих послуг, позивач не міг спрямувати власні кошти на відновлення пошкоджених об`єктів енергетики та був вимушений залучати кредитні фінансові ресурси;

- наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, не є тією виключною обставиною, в розумінні статті 331 Господарського кодексу України, які б давали підстави для відстрочення виконання судового рішення. Крім того, погашення відповідачем суми основної заборгованості в ході розгляду справи не свідчить про добросовісність відповідача, оскільки у АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі", як зазначає сам відповідач у клопотанні про відстрочку виконання судового рішення, у вересні відповідач отримав від позивача вимогу про сплату боргу у розмірі 146 669 010 грн. 04 коп. по договору від 04.06.2019 за № 0534-02041 про надання послуг з передачі електричної енергії;

- надання відстрочення виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів НЕК "Укренерго", як учасника господарських відносин, який належним чином виконав договірні зобов`язання;

- Постановою НКРЕКП від 21.12.2022 № 1788 встановлено тарифу з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго" на 2023 рік. Додатком до постанови про тариф визначено "Перелік складових частин витрат з передачі електричної енергії, що включаються в розрахунок тарифу". Детально розглянувши вказаний додаток, з-поміж інших витрат позивача, вбачається, що в тариф закладено витрати позивача на експлуатацію та обслуговування об`єктів електроенергетики позивача (підпункт 1.1. пункту 1 додатку), витрати на оплату праці та соціальні заходи (підпункти 1.3., 1.4. пункту 1), витрати, пов`язані з капітальними інвестиціями, поверненням залучених кредитів (підпункти 3.1.1., 3.1.2. пункту 3);

- порушуючи договірні зобов`язання, відповідач створює умови через які виникає загроза щодо виконання позивачем своїх зобов`язань по обслуговуванню енергооб`єктів позивача, оплати праці працівникам позивача та виконанню грошових зобов`язань з третіми особами, виконання кредитних зобов`язань тощо. Враховуючи ситуацію, що склалася в державі у зв`язку з військовою агресією РФ, та обстрілами збройними силами РФ критичної інфраструктури позивача, яка розміщена на всій території нашої держави, задоволення судом заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду, суттєво вплине на можливість позивача проводити роботи по відновленню пошкодженого майна в межах коштів, задоволених судом позовних вимог.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів (вх. суду № 55970/23 від 03.11.2023), в якому він просить суд залучити до матеріалів справи документи в підтвердження викладених у запереченнях щодо заяви про відстрочення виконання рішення.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли доповнення до заперечень щодо заяви про відстрочення виконання рішення суду (вх. суду № 58096/23 від 13.11.2023), в яких він просить суд долучити до матеріалів справи Звіт про фінансовий результат (Звіт про сукупний дохід) за 2022 рік згідно, з яким чистий фінансовий результат НЕК "Укренерго" - 6 076 943 грн., та вказує про таке:

- 02.11.2023 через систему "Електронний суд" позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, які стосуються обставин, пов`язаних з завданням НЕК "Укренерго" збитків внаслідок військової агресії РФ. Позивач звертає увагу на той факт, що за результатами діяльності 2022 року позивач має 6 076 943 тис. грн. збитків;

- з метою забезпечення можливості суду надати оцінку фінансовому стану позивача при вирішенні питання щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання судового рішення, з урахуванням всіх обставин справи, в тому числі завданих позивачу від військової агресії РФ збитків, що виражається в тому числі в пошкодженому та знищеному майні позивача, яке відноситься до критичної інфраструктури.

У судове засідання 15.11.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засідання 15.11.2023 представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та заяви про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу, а також відповіді на відзив на позовну заяву.

У судовому засідання 15.11.2023 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував частково, просив суд прийняти до уваги контррозрахунок 3% річних, здійснений відповідачем; також представник відповідача просив суд задовольнити клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду на 12 місяців.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

При цьому, з приводу долучення до матеріалів справи доказів з порушенням строків, визначених статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає таке.

В даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, під час прийняття рішення у даній справі судом було враховано та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи на час прийняття рішення у справі доказам та поясненням.

У судовому засіданні 15.11.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання послуг, строку його дії, порядок та строки надання послуг, факт надання та передачі послуг замовнику, загальна вартість наданих послуг, настання строку їх оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати, наявність підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних у заявлених до стягнення сумах.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як убачається з матеріалів справи, 04.06.2019 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - оператор системи передачі, ОСП, позивач) та Акціонерним товариством "ДТЕК "Дніпровські електромережі" (далі - користувач системи передачі, користувач, відповідач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0534-02041, який додатковою угодою від 26.01.2022 викладено в новій редакції (далі - договір, а.с.39-43 у томі 1).

У пункті 1.1. договору сторони погодили, що за договором ОСП зобов`язується надати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору.

За умовами пункту 1.2. договору сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.

У пункті 13.1. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2022. Якщо користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору повідомлення про припинення дії договору, то договір вважається подовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах.

Доказів визнання недійсним, розірвання або припинення вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Судом також встановлено, що у вказаному договорі сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, встановлених законом для даного виду договорів, договір підписаний уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплено печатками підприємств, отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У розділі 3 договору сторонами були погоджені ціна та вартість договору, а саме:

- планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет (пункт 3.1. договору);

- ціна договору визначається як сума нарахованої вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком протягом календарного року (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору для розрахунків за договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги:

1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У разі ненадання або несвоєчасного надання користувачем повідомлень плановим обсягом послуги визначається фактичний обсяг наданої послуги у попередньому розрахунковому періоді;

2) фактичний обсяг послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі.

Згідно з умовами пункту 4.2. договору планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Форма подання повідомлення розміщена на офіційному веб-сайті ОСП до 25 доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Форма подання повідомлення розміщена на офіційному веб-сайті ОСП. Планові обсяги можуть подаватися на більший період з подальшим їх коригуванням у терміни, передбачені цим пунктом.

У пункті 5.1. договору передбачено, що розрахунковим періодом за договором є 1 календарний місяць.

За змістом пункту 5.2. договору користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору відповідно до такого алгоритму:

2 платіж до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж до 25 числа розрахункового місяця.

Відповідно до умов пунктів 5.3., 5.4. договору у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач передає ОСП повідомлення про зміну обсягів послуги. ОСП протягом 5 робочих днів з моменту отримання такого повідомлення коригує розмір наступних платежів. У разі зміни тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням Регулятора про зміну тарифу.

Пунктом 5.5. договору передбачено, що користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку (далі АКО). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється згідно з Правилами ринку. Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно). Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони. Користувач здійснює підписанням актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів та повертає їх ОСП.

Відповідно до пункту 5.6. договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

Відповідно до умов пункту 9.1. договору планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю.

У пункті 9.2. договору передбачено, що ОСП щокварталу оформлює акт звірки розрахунків наданої послуги відповідно до форми, наведеної в додатку 3 до договору, та надсилає його користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (за допомогою Сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані зі своєї сторони. Користувач протягом трьох робочих днів повинен підписати акт звірки наданої послуги та повернути його ОСП. У разі виникнення розбіжностей за актом звірки між сторонами користувач має право протягом трьох робочих днів з моменту отримання акта звірки розрахунків наданої послуги направити свій примірник акта звірки розрахунків ОСП із вмотивованим запереченням. Цей акт звірки розрахунків має бути розглянутий ОСП протягом трьох робочих днів з дати його отримання, підписаний у разі згоди та наданий користувачу. Якщо сторони не дійшли згоди, спір вирішується у порядку, встановленому главою 11 договору.

Пунктом 9.4. договору передбачено, що рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки наданої послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції. Електронний документ, який направляється стороною на виконання договору через Сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу "Доставлено" у Сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін та визнається рівнозначним документом, ідентичним документу, який міг би бути створений однією із сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

За змістом пункту 9.5. договору будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання договору (у тому числі акти приймання-передачі послуги або акт коригування до акта приймання-передачі послуги), можуть бути підписання сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування Сервісу, про що виконавець зобов`язаний повідомити на своєму веб-сайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energi/. Один документ повинен бути підписаний з обох сторін в один і той самий спосіб (залежно від форми документа). Податкові накладні отримуються користувачем виключно в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з умовами пункту 9.6. договору для забезпечення електронного документообігу сторони зобов`язуються здійснити реєстрацію в Сервісі та дотримуватися правил та інструкції користування Сервісом, які ним передбачені.

Відповідно до пункту 9.8. договору сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних сторони, є такими, що підписані цією стороною (уповноваженою нею особою).

На виконання умов договору, у період з грудня 2022 року по травень 2023 року позивачем, відповідно до повідомлень відповідача щодо планового обсягу послуги з передачі електричної енергії, підписаних електронним цифровим підписом, надавалися відповідачу послуги з передачі електричної енергії, на підтвердження чого у вказаному розрахунковому періоді сторонами шляхом накладення електронного цифрового підпису були підписані акти приймання-передачі послуги, а саме:

- акт приймання-передачі послуги від 31.12.2022 за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 на суму 41 105 208 грн. 11 коп.;

- акт приймання-передачі послуги від 31.01.2023 за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 на суму 47 077 840 грн. 01 коп.;

- акт приймання-передачі послуги від 28.02.2023 за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 на суму 50 171 069 грн. 32 коп.;

- акт приймання-передачі послуги від 31.03.2023 за період з 01.03.2023 по 31.03.2023 на суму 42 622 233 грн. 26 коп.;

- акт приймання-передачі послуги від 30.04.2023 за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 на суму 38 031 428 грн. 32 коп.;

- акт приймання-передачі послуги від 31.05.2023 за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 на суму 28 934 668 грн. 40 коп.

Всього згідно з підписаними сторонами за періодз з грудня 2022 року по травень 2023 року актами приймання-передачі послуги, позивачем надано послуг відповідачу на загальну суму 247 942 447 грн. 42 коп.

Судом також враховано, що сторонами протягом грудня 2022 року - травня 2023 року, відповідно до Правил ринку та умов договору, згідно з оновленими даними комерційного обліку здійснено врегулювання та підписано в електронному вигляді шляхом накладення ЕЦП акти коригування за розрахункові періоди вересень 2022 року - лютий 2023 року, а саме:

- акт коригування від 30.12.2022 до акту приймання-передачі послуги від 30.09.2022 за період з 01.09.2022 по 30.09.2022, за яким обсяги збільшено на 100 543 грн. 90 коп. та скориговані обсяги становлять 19 488 638 грн. 06 коп.;

- акт коригування від 21.02.2023 до акту приймання-передачі послуги від 31.10.2022 за період з 01.10.2022 по 31.10.2022, за яким обсяги зменшено на 196 371 грн. 09 коп. та скориговані обсяги становлять 33 190 771 грн. 45 коп.;

- акт коригування від 17.03.2023 до акту приймання-передачі послуги від 30.11.2022 за період з 01.11.2022 по 30.11.2022, за яким обсяги зменшено на 135 414 грн. 71 коп. та скориговані обсяги становлять 35 839 868 грн. 3 коп.;

- акт коригування від 30.03.2023 до акту приймання-передачі послуги від 31.12.2022 за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 за яким обсяги збільшено на 1 752 605 грн. 09 коп. та скориговані обсяги становлять 42 857 813 грн. 20 коп.;

- акт коригування від 21.04.2023 до акту приймання-передачі послуги від 31.01.2023 за період з 01.01.2023 по 31.01.2023, за яким обсяги збільшено на 328 267 грн. 58 коп. та скориговані обсяги становлять 47 406 107 грн. 59 коп.;

- акт коригування від 19.05.2023 до акту приймання-передачі послуги від 28.02.2023 за період з 01.02.2023 по 28.02.2023, за яким обсяги зменшено на 395 864 грн. 63 коп. та скориговані обсяги становлять 49 775 204 грн. 69 коп.;

- акт коригування від 29.05.2023 до акту приймання-передачі послуги від 31.03.2023 з урахуванням акту коригування від 18.08.2022 за період з 01.03.2023 по 31.03.2023, за яким обсяги зменшено на 8 436 грн.80 коп. та скориговані обсяги становлять 29 947 883 грн. 78 коп.

Всього за актами коригування за розрахункові періоди вересень 2022 року - лютий 2023 року обсяги наданої послуги збільшено на 1 445 329 грн. 34 коп.

Таким чином, з урахуванням сальдування сум за актами приймання-передачі послуги за період з грудня 2022 року по травень 2023 року та актів коригування за період з вересня 2022 року по лютий 2023 року, сума грошового зобов`язання відповідача за вказаний період складає 249 387 776 грн. 76 коп.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу прийняття вказаних послуг у спірному періоді відповідачем також не заявлено.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за ним.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку виконавця за договором надати послугу відповідає обов`язок замовника оплатити вартість цієї послуги.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначає позивач у позовній заяві, станом на 11.05.2023 за відповідачем рахувалася заборгованість в розмірі 4 028 586 грн. 46 коп. за минулі розрахункові періоди, які не входять до предмету та ціни даного позову, а саме борг 2 569 795 грн. 55 коп. за послугу листопада 2022 року на підставі акту приймання-передачі послуги від 30.11.2022 (за період з 01.11.2022 по 30.11.2022), загальна сума по акту 35 975 283 грн. 24 коп. з ПДВ. та борг 1 458 790 грн. 91 коп. за актом коригування від 21.12.2022 до акту приймання-передачі послуги від 31.08.2022 за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 (далі - борг минулих періодів). Позивач звертає увагу на те, що вартість наданої позивачем послуги згідно з актом приймання-передачі послуги від 30.11.2022 на загальну суму 35 975 283 грн. 24 коп. та вартість коригування послуги в розмірі 1 458 790 грн. 91 коп. за актом коригування від 21.12.2022 підтверджуються підписаним сторонами актом звірки розрахунків 0534-02041/04/2022 за IV квартал 2022 року (а.с.171 у томі 1). Позивач також звертає увагу на той факт, що борг минулих періодів не входить до вимог та ціни даного позову, а є частиною позовних вимог позивача до відповідача за позовом, який розглядається Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/152/23.

У позовній заяві позивач посилався на те, що після 11.05.2023 відповідачем здійснено наступні платежі:

- платіжним дорученням № 4126fb5966 від 12.05.2023 за послугу з передачі електроенергії за грудень 2022 року на суму 9 897 074 грн. 26 коп.;

- платіжним дорученням № f126712c9f від 12.05.2023 за послугу з передачі електроенергії за листопад 2022 року на суму 2 569 795 грн. 57 коп.;

- платіжним дорученням № 815d7e4dec від 26.05.2023 за послугу з передачі електроенергії за грудень 2022 року на суму 12 466 869 грн. 82 коп.

При цьому, відповідно до абзацу 4 пункту 5.7 договору за рахунок здійснених відповідачем оплат, першочергово погашалася заборгованість з найдавнішим терміном виникнення, а саме: борг минулих періодів - 4 028 586 грн. 46 коп., який було погашено відповідачем 12.05.2023 сплатою, відповідно до платіжного доручення № f126712c9f на суму 2 569 795 грн. 57 коп. та платіжного доручення № 4126fb5966 на суму 9 897 074 грн. 26 коп. Залишок коштів 8 438 283 грн. 37 коп. (2 569 795 грн. 57 коп. + 9 897 074 грн. 26 коп. - 4 028 586 грн. 46 коп.) від сплаченої 12.05.2023 суми, віднесено на часткове погашення боргу по послузі грудня 2022 року згідно з актом від 31.12.2022.

Таким чином, станом на 29.06.2023 сума основного боргу відповідача перед позивачем, що виникла у період з грудня 2022 року по травень 2023 року складала 228 482 623 грн. 57 коп. (249 387 776 грн. 76 коп. - 8 438 283 грн. 37 коп. - 12 466 869 грн. 82 коп.). Вказане і стало причиною звернення із позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи визначені контрагентами у розділі 5 договору порядок розрахунків за надані послуги, приймаючи до уваги їх прийняття відповідачем без будь-яких зауважень, строк оплати наданих у період з грудня 2022 року по травень 2023 року послуг, є таким, що настав.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до вказаних положень, відповідачем були долучені до матеріалів справи докази повного погашення заявленого до стягнення основного боргу, а саме:

- 28.07.2023 здійснено платіж у сумі 47 077 839 грн. 99 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за січень 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 7 846 306 грн. 66 коп. ((3062417))" (а.с. 82 у томі 2);

- 28.07.2023 здійснено платіж у сумі 4 618 693 грн. 61 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за лютий 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 7 697 782 грн. 27 коп. ((3062418))" (а.с. 83 у томі 2);

- 11.08.2023 здійснено платіж у сумі 45 356 004 грн. 49 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за лютий 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 7 559 334 грн. 10 коп. ((3081239))" (а.с. 84 у томі 2);

- 25.08.2023 здійснено платіж у сумі 1 412 382 грн. 49 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за лютий 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 235 397 грн. 08 коп. ((3092185))" (а.с. 87 у томі 2);

- 25.08.2023 здійснено платіж у сумі 5 295 196 грн. 18 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за квітень 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 882 532 грн. 70 коп. ((3092186))" (а.с. 85 у томі 2);

- 25.08.2023 здійснено платіж у сумі 42 622 233 грн. 26 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за березень 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 7 103 705 грн. 54 коп. ((3092184))" (а.с. 86 у томі 2);

- 08.09.2023 здійснено платіж у сумі 14 571 150 грн. 80 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за квітень 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 2 428 525 грн. 13 коп. ((3115118))" (а.с. 89 у томі 2);

- 08.09.2023 здійснено платіж у сумі 328 267 грн. 58 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за січень 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 54 711 грн. 26 коп. ((3115119))" (а.с. 88 у томі 2);

- 22.09.2023 здійснено платіж у сумі 14 242 883 грн. 23 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за квітень 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 2 373 813 грн. 87 коп. ((3135075))" (а.с. 93 у томі 2);

- 29.09.2023 здійснено платіж у сумі 28 538 803 грн. 77 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за травень 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 4 756 467 грн. 30 коп. ((3155038))" (а.с. 92 у томі 2);

- 29.09.2023 здійснено платіж у сумі 4 118 569 грн. 20 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за квітень 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 686 428 грн. 20 коп. ((3155037))" (а.с. 91 у томі 2);

- 29.09.2023 здійснено платіж у сумі 127 207 грн. 77 коп. з призначенням платежу "за послугу з передачі е/е за березень 2023 року згідно з договором № 0534-02041 від 04.06.2019, ПДВ - 21 201 грн. 30 коп. ((3155036))" (а.с. 90 у томі 2).

У заяві про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу (а.с.12-13 у томі 2) позивач зазначив, що загальна сума здійснених оплат складає 228 609 831 грн. 34 коп., з яких 208 309 232 грн. 50 коп. - сплачені відповідачем після звернення позивача до суду для захисту своїх порушених майнових прав. Позивач звертає увагу на те, що сума основного боргу за послуги, надані позивачем відповідачу протягом періоду, що увійшов до позовної заяви, а саме грудень 2022 року - травень 2023 року, складала 228 482 623 грн. 57 коп. Сума здійсненої відповідачем оплати за послуги, надані протягом вказаного періоду склала 228 609 831 грн. 34 коп. тобто на 127 207 грн. 77 коп. більше. Щодо суми 127 207 грн. 77 коп., то остання є грошовим зобов`язанням відповідача, яке виникло внаслідок підписання сторонами договору акту коригування від 16.06.2023 до акту приймання-передачі послуги від 31.03.2023, згідно з яким обсяг та вартість послуги, наданої позивачем в березні 2023 року, збільшено на 127 207 грн. 77 коп.

При цьому, як зазначив позивач вимоги позивача по сплаті 127 207 грн. 77 коп. по акту коригування від 16.06.2023 не входять до позовних вимог, оскільки зобов`язання по сплаті 127 207 грн. 77 коп. виходять за межі періоду, який охоплює позов.

Проаналізувавши вказані вище докази погашення основного боргу у даній справі, приймаючи до уваги, що позовна заява є поданою до господарського суду 03.07.2023 (а.с.172 у томі 1, а.с.127 у томі 2), суд приходить до висновку, що основний борг у справі, який є предметом спору з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 08.08.2023, в сумі 208 182 024 грн. 73 коп. було погашено відповідачем після звернення позивача із позовом до суду.

Відповідно до пункту 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом сплати суми боргу боржником (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом до суду за умови подання доказів такого врегулювання.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 208 182 024 грн. 73 коп., у зв`язку з відсутністю предмета спору.

В той же час, під час розгляду справи судом встановлено, що надані позивачем у період з грудня 2022 року по травень 2023 року послуги, були оплачені відповідачем із простроченням.

При цьому, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з грудня 2022 року по травень 2023 року у сумі 3 478 548 грн. 82 коп.

Господарським судом також враховано таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат, зробленого позивачем (а.с.6-10 у томі 1), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суми заборгованості та періоди нарахування інфляційних втрат, арифметично розрахунок проведено також вірно та з урахуванням вказаної вище методики.

Отже, розрахунок інфляційних втрат, наведений позивачем у позовній заяві (а.с.6-10), визнається судом обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в сумі 3 478 548 грн. 82 коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період прострочення з 03.12.2022 по 15.06.2023 у сумі 2 548 067 грн. 43 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних, зробленого позивачем (а.с.6-10), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суми заборгованості та періоди нарахування 3% річних по всім спірним актам, крім акта приймання-передачі послуги від 31.05.2023, а саме: в цій частині позивачем у визначеному ним періоді прострочення - з 16.06.2023 по 29.06.2023 зазначена невірна кількість днів у періоді - 45 днів, в той час, як, фактично, у вказаному періоді 14 днів.

Отже в цій частині розрахунок 3% річних, здійснений позивачем (а.с. 6-10), визнається судом необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.

Слід також відзначити, що в цій частині відповідачем у наданому ним контррозрахунку була виявлена вказана помилка позивача та відповідачем здійснено вірний розрахунок 3% річних за актом від 31.05.2023. В решті контррозрахунок відповідача судом відхиляється, з огляду на його невідповідність умовам договору та фактичним обставинам справи.

У постанові Верховного Суду від 27.05.2019 по справі № 910/20107/17 викладений наступний правовий висновок:

"З огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).".

Аналогічні правові висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 по справі № 916/2889/13, від 16.04.2019 по справам № 922/744/18 та №905/1315/18, від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 по справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 по справі № 905/305/18, від 21.05.2018 по справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 по справі № 927/467/17.

Враховуючи визначений судом період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, застосувавши межі періоду, що визначені позивачем у розрахунку, здійснивши власний розрахунок 3% річних за актом приймання-передачі послуги від 31.05.2023, судом встановлено, що 3% річних підлягають нарахуванню на суму 28 530 366 грн. 97 коп. у період з 16.06.2023 по 29.06.2023 та в цей період складають 32 829 грн. 46 коп. Також в решті судом приймається до уваги розрахунок 3% річних здійснений позивачем.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 2 475 373 грн. 61 коп.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду у цій справі, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 326 цього Кодексу судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зазначена Конвенція є головним нормативним актом в сучасній європейській системі захисту прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Відповідно до змісту рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.05.2011 у справі "Ліпісвіцька проти України" однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених у пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесене, "законне сподівання" на те, що заборгованість буде їй сплачено, та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. У справі "Фуклєв проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Тривале невиконання або несвоєчасне виконання національних судових рішень, за виконання яких Україна несе відповідальність, є структурною та системною проблемою, яку визначено в пілотному рішенні Європейського суду з прав людини, і запровадження ефективних засобів юридичного захисту стосовно відповідних порушень є прямим обов`язком держави.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, держава відповідальна за виконання рішення, ухваленого на користь стягувача у цій справі. Тривале невиконання рішення та відсутність засобів захисту прав стягувача на національному рівні спричиняє порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

За таких обставин виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частинами третьою - п`ятою статті 331 цього Кодексу передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підсумовуючи викладене, можна дійти висновку, що підставою для відстрочення виконання рішення суду можуть бути лише виняткові обставини, які істотно ускладнюють вчасне його виконання або роблять його неможливим.

При цьому суд має враховувати дотримання балансу інтересів як боржника, так і кредитора. По суті при відстрочці виконання судового рішення мова йде не про звільнення особи від виконання зобов`язання, а про перенесення строку його виконання з однієї дати, що встановлено законом чи судом, на іншу.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі доказів.

Згідно зі статтями 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій несе сторона.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази щодо цього, які мають бути надані, перш за все, заявником.

Суд об`єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги зазначені відповідачем підстави для відстрочення виконання рішення суду, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що:

- основний борг у даній справі в сумі 208 182 024 грн. 73 коп. є погашеним відповідачем у добровільному порядку та в повному обсязі; залишок заборгованості, про відстрочення якої судом вирішується питання, складається виключно з інфляційних втрат та 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача, більше того, загальна їх сума становить лише 2,89% від уже сплаченої відповідачем суми основного боргу (208 182 024 грн. 73 коп.);

- факт повного погашення відповідачем під час судового розгляду справи основного боргу в сумі 208 182 024 грн. 73 коп. суд оцінює як прояв добросовісної поведінки по відношенню до своїх договірних зобов`язань у підприємницьких взаємовідносинах із позивачем;

- діяльність енергетичної інфраструктури відповідача є надзвичайно важливою для держави, що вбачається на прикладі як минулого, так і поточного років, які характеризуються масованими атаками військовим агресором РФ на енергетичні об`єкти країни. За загальнодоступною інформацією з офіційних джерел наміри РФ й надалі продовжувати ураження енергетичних об`єктів не змінилися, майбутній опалювальний період 2023-2024 років прогнозується бути не менш складним за минулий - 2022-2023 років. Тому необхідність забезпечення безперебійної роботи енергетичної системи відповідача в умовах воєнного стану є очевидною;

- судом приймається до уваги той очевидний факт, що основним джерелом доходів відповідача є споживачі, здебільшого населення Дніпропетровської області, яка піддається більш регулярним та масованим ворожим обстрілам, порівняно з більшістю інших регіонів України;

- на півдні Дніпропетровська область межує з окупованими територіями, з яких щодня ведеться артилерійський обстріл, який наносить суттєву шкоду як населенню Дніпропетровської області (споживачам), так і безпосередньо енергетичній інфраструктурі. Рівень шкоди та збитків від щоденних артилерійських обстрілів не є співмірним з рівнем шкоди він ураження іншими видами озброєння, які не були настільки регулярними та систематичними у сукупний період - з грудня 2022 року по травень 2023 року;

- заявлене відповідачем клопотання про відстрочення виконання рішення суд розглядає, як таке, що направлене на фактичне та повне виконання рішення суду, а дії відповідача підтверджують, що він не ухиляється від виконання свого обов`язку перед позивачем, визнає наявність заборгованості, але просить суд під час вирішення питання про розстрочення врахувати його матеріальні інтереси та фінансовий стан;

- господарський суд вважає, що відповідачем доведено наявність обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення по даній справі.

На думку суду, саме вказані вище обставини зумовлюють такий високий рівень заборгованості споживачів перед АТ "ДТЕК "Дніпровські електромережі", яка станом на 01.08.2023 складає 552 605 408 грн. 39 коп., що підтверджується довідкою відповідача. Так, за даними відповідача, відображеними у його довідках, сума невиконаних перед АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" грошових зобов`язань за виконавчими провадженнями та у справах про банкрутство станом на 10.08.2023 становить 951 291 079 грн. 93 коп. При цьому, у випадку своєчасної оплати послуг відповідача його контрагентами, він мав би змогу своєчасно здійснювати розрахунки з позивачем.

Як зазначає відповідач, залишок заборгованості, який складається з інфляційних втрат та 3% річних відповідач планує погасити після отримання коштів від виконання судових рішень по справам, які зараз перебувають на розгляді в судах, а саме: загальна сума заборгованості у справах, що перебувають на розгляді господарських судів, становить 22 835 218 грн. 17 коп.; загальна сума заборгованості у справах, що перебувають на розгляді судів цивільної юрисдикції, становить 13 961 148 грн. 76 коп.

Враховуючи заперечення позивача та його посилання на загальнодержавне стратегічне значення його підприємства, а також ураження 50% об`єктів енергосистеми, більшість з яких перебуває на балансі позивача, суд враховує той факт, що частина Дніпропетровської області межує з окупованими територіями, знаходиться в зоні артилерійського ураження, що свідчить про очевидну нерівність становища, як споживачів послуг - населення Дніпропетровської області, так і рівня ураження енергетичної інфраструктури у Дніпропетровській області, порівняно з такими ж показниками на загальнодержавному рівні.

Отже, судом було описано вище обставини, що підтверджують неможливість негайного повного виконання рішення суду відповідачем.

Таким чином, на думку суду, відповідачем, відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду.

У той же час, слід звернути увагу, що питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Вирішуючи питання щодо періоду відстрочення виконання рішення суду, судом також враховується, що підприємство позивача так, як і підприємство відповідача, є частиною енергетичної інфраструктури України, отже обидва підприємства понесли і продовжують нести збитки від руйнування об`єктів енергетичної інфраструктури. Більше того, скрутне матеріальне становище, як відповідача, так і позивача у справі, підтверджене обома сторонами відповідними документами фінансової звітності підприємств. Вказані обставини свідчать про те, що надання відстрочення на максимально можливий термін - 12 місяців, за вказаних обставин, не буде адекватним та відповідати вимозі щодо дотримання балансу інтересів сторін.

Беручи до уваги наявність заперечень позивача з приводу поданого клопотання, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, суд вважає за доцільне відстрочити виконання рішення суду на дев`ять місяців. Такий період відстрочення суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

Суд також враховує, що за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Подібний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19.

Отже, клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписом пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки основний борг у сумі 208 182 024 грн. 73 коп. добровільно погашений відповідачем після відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим, провадження в цій частині судом закривається через відсутність предмета спору, то судовий збір, пропорційний вказаним вимогам, у сумі 912 970 грн. 61 коп., сплачений у складі судового збору в сумі 939 400 грн. 00 коп за платіжною інструкцією № АУ-3996 від 14.07.2023, підлягає поверненню позивачеві з огляду на клопотання, викладене ним у заяві про закриття провадження у справі в частині основного боргу.

В решті відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає частина витрат по сплаті судового збору в сумі 26 110 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0534-02041 від 04.06.2019 у загальному розмірі 214 208 640 грн. 98 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 08.08.2023) - задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 208 182 024 грн. 73 коп.

Клопотання Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про відстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (шосе Запорізьке, будинок 22, м. Дніпро, 23359034; ідентифікаційний код 23359034) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вулиця Симона Петлюри, будинок 25, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 00100227) 3 478 548 грн. 82 коп. - інфляційних втрат, 2 475 373 грн. 61 коп. - 3% річних та 26 110 грн. 60 коп. - частину витрат по сплаті судового збору, відстрочивши виконання рішення суду на дев`ять місяців.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повернути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вулиця Симона Петлюри, будинок 25, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 00100227) частину сплаченого судового збору у сумі 912 970 грн. 61 коп., перерахованого згідно з платіжною інструкцією № АУ-3996 від 14.07.2023.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 17.11.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко