ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 Справа № 917/1574/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши у спрощеному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», 36022, м. Полтава, вул. Панянки, 65Б, ,

до Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод», 39621, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Івана Приходька, 141, ,

про стягнення 2 113,87 грн.,

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» про стягнення 2 113,87 грн., з яких 1 606,53 грн. - пеня за несвоєчасну оплату за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р., 507,34 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.09.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач здійснив оплату за поставлену електричну енергію з порушенням строків, передбачених договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р.

Відповідач у відзиві № 40-21/102 від 09.10.2023 р., вх. № 12997 від 12.10.2023 р., проти позову заперечує, посилаючись на те, що окремі рахунки на оплату за активну електричну енергію згідно з договором № 21500330 від 01.02.2019 р. відповідачем були одержані понад встановлені терміни надання рахунку та строки його оплати.

Позивач у відповіді на відзив, вх. № 13884 від 30.10.2023 р. зазначив, що:

- рахунки за квітень та травень 2020 року були направлені на електронну адресу відповідача 12.05.2020 року, про що вказано у правому верхньому куті рахунків;

- рахунок за березень 2021 року було відправлено відповідачу 12.04.2021 року за допомогою ресурсу paperless.com.ua та повторно 21.04.2023 року, згідно з витягом з реєстру кореспонденції ТОВ «Полтаваенергозбут».

09.11.2023 року до суду надійшло заперечення Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» на відповідь на відзив ТОВ «Полтаваенергозбут», у якому відповідач вказав наступне:

- відмітки із зазначенням адреси електронної пошти та дати на рахунках на оплату активної електричної енергії не доводять отримання відповідачем таких рахунків;

- взагалі, надані позивачем копії витягу з журналу відправки рахунків на електронну адресу відповідача є сумнівними, оскільки у вказаному журналі містяться неточності (описки) щодо певних даних;

- в матеріалах справи відсутні докази щодо направлення 12.04.2021 року позивачем на адресу відповідача рахунку за березень 2021 року за допомогою ресурсу paperless.com.ua.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.06.2018 р. № 575 було прийнято рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (позивачу) ліцензії на право провадження діяльності з постачання електричної енергії споживачам.

З 01 січня 2019 року ТОВ «Полтаваенергозбут» згідно ліцензії, виданої на підставі постанови НКРЕКІІ № 575 від 26.06.2018 року, здійснює діяльність з постачання електричної енергії споживачам.

Відповідно до додатку № 3 до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території затверджених постановою НКРЕКІІ № 1268 від 26.10.2018 р., ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312 (далі - Постанова) були затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Пунктом 2 Постанови визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог ПРРЕЕ здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Пунктом 7 Постанови передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (пункт 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону).

Згідно з п. 1.2.7 Правила роздрібного ринку електричної енергії постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до п. 1.2.8 ПРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно з п. 3.1.7 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Акціонерне товариство «Кременчуцький сталеливарний завод» підписало заяви-приєднання споживача з 01.02.2019 р. на умовах комерційних пропозицій № 4-УП та № 5-УП до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком № 21500330; адреси об`єктів: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Декабристів, 28 (EIС-код точки: 62Z003; Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Софіївська, 6, EIС-код точки: 62Z553) (а.с. 16-17, 20-21).

Таким чином, відповідно до ст.ст. 633, 634 Цивільного Кодексу України та п.1.2.8 ПРРЕЕ, п.7 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, шляхом подання заяв-приєднань Акціонерне товариство «Кременчуцький сталеливарний завод» приєдналося до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р. на умовах комерційних пропозицій № 4-УП та № 5-УП (а.с. 11-15, 18-19, 21).

За умовами Договору № 21500330 Постачальник електричної енергії - позивач взяв на себе обов`язок з 01 лютого 2019 року продавати електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача (відповідача), а Споживач взяв на себе обов`язок оплачувати вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору та ПРРЕЕ.

Позивач вказує, що відповідач здійснив оплату за поставлену електричну енергію з порушенням строків, передбачених вказаним договором, з огляду на що заявив до стягнення з Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» 2 113,87 грн., з яких 1 606,53 грн. - пеня за несвоєчасну оплату за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р., 507,34 грн. - 3 % річних.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р. з додатками, рахунки за активну електричну енергію за період жовтня 2019 року, квітня-липня 2020 року, вересня 2020 року - березня 2021 року, грудня 2021 року - квітня 2022 року, акти купівлі-продажу електричної енергії за вказані періоди, докази направлення вказаних документів на адресу відповідача, заява АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» про направлення кореспонденції, реєстр грошових надходжень від АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач підписав заяви-приєднання споживача з 01.02.2019 р. до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком № 21500330; адреси об`єктів: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Декабристів, 28 (EIС-код точки: 62Z003; Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Софіївська, 6, EIС-код точки: 62Z553).

Відповідно до ст. 633, 634 ЦК та п. 3.1.7 ПРРЕЕ, підписавши вказані заяви-приєднання (акцептувавши їх) відповідач засвідчив вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору.

Отже, з моменту акцептування вказаного Договору в установленому ПРРЕЕ порядку позивач та відповідач набули всіх прав та обов`язків за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинного законодавством України.

За умовами Договору № 21500330 від 01.02.2019 р. позивач взяв на себе обов`язок продавати електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач взяв на себе обов`язок оплачувати вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Розділом 5 Договору встановлена ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії, зокрема:

- спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2 Договору);

- ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього Договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором або встановленої органами державної або виконавчої влади (п. 5.3 Договору);

- ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і ПРРЕЕ та інших нормативно-правових актів. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, сформована Постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, а також встановлена органами державної або виконавчої влади, повинна бути обов`язкова для Сторін з дати її введення в дію (п. 5.5 Договору);

- інформація про діючу ціну на електричну енергію Постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування, а у випадках, передбачених п. 5.5 договору - застосовуються з дати введення її в дію (п. 5.6 Договору);

- ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7 Договору);

- розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору);

- розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (далі - спецрахунок). Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.9. Договору);

- оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем (п. 5.10 Договору);

- у разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню в розмірі, що зазначається в Комерційній пропозиції (п. 5.11 Договору);

Відповідно до п.п. 1 п. 7.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Споживач зобов`язується протягом 5 робочих днів до дати постачання електричної енергії новим електропостачальником, але не пізніше дати, зазначеної в цьому Договорі, розрахуватися з Постачальником за спожиту електричну енергію (п.п. 4 п. 7.2 Договору).

Відповідно до п. 15.1 Договору він укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання, фактичного споживання електричної енергії або оплати рахунків за спожиту електричну енергію.

У Комерційних пропозиціях № 4-УП та № 5-УП, які є додатками до даного Договору, зазначено, що термін надання рахунку за спожиту електричну енергію - по закінченню розрахункового місяця; строк оплати рахунку - протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунку, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Полтаваенергозбут» належним чином та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором № 21500330 від 01.02.2019 р. щодо здійснення поставки електричної енергії в період жовтня 2019 року, квітня-липня 2020 року, вересня 2020 року - березня 2021 року, грудня 2021 року - квітня 2022 року на суму 637 432,98 грн.

Позивач стверджує, що відповідач здійснив оплату за поставлену електричну енергію з порушенням строків, передбачених договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 5.11 договору № 21500330 від 01.02.2019 р. визначено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим договором Постачальник має право вимагати сплату пені.

Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором, враховуючи день оплати.

Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Відповідно до Комерційних пропозицій № 4-УП та № 5-УП у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Також відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наведено розрахунок пені за порушення строків оплати за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р. в розмірі 1 606,53 грн. за період з 21.11.2019 р. по 29.04.2021 р. (в т. ч. за період з 21.11.2019 р. по 27.11.2019 р. на заборгованість за жовтень 2019 року в розмірі 32 160,60 грн., за період з 19.04.2019 р. по 05.05.2020 р. на заборгованість за березень 2020 року в розмірі 28 582,20 грн., за період з 21.05.2020 р. по 28.05.2020 р. на заборгованість за квітень 2020 року в розмірі 32 600,94 грн., за період з 21.06.2020 р. по 07.07.2020 р. на заборгованість за травень 2019 року в розмірі 26 149,98 грн., за період з 20.09.2020 р. по 06.10.2020 р. на заборгованість за серпень 2020 року в розмірі 19 580,40 грн., за період з 21.11.2020 р. по 26.11.2020 р. на заборгованість за жовтень 2020 року в розмірі 22 766,40 грн., за період з 20.12.2020 р. по 24.12.2020 р. на заборгованість за листопад 2020 року в розмірі 21 556,80 грн., за період з 20.01.2021 р. по 03.02.2021 р. на заборгованість за грудень 2020 року в розмірі 23 120,10 грн., за період з 21.02.2021 р. по 02.03.2021 р. на заборгованість за січень 2021 року в розмірі 54 467,28 грн., за період з 22.03.2021 р. по 06.04.2021 р. на заборгованість за лютий 2021 року в розмірі 46 383,12 грн., за період з 22.04.2021 р. по 29.04.2021 р. на заборгованість за березень 2021 року в розмірі 47 703,60 грн.) та 3 % річних в розмірі 507,34 грн. за період з 21.11.2019 р. по 24.05.2022 р. (в т. ч. за період з 21.11.2019 р. по 27.11.2019 р. на заборгованість за жовтень 2019 року в розмірі 32 160,60 грн., за період з 19.04.2019 р. по 05.05.2020 р. на заборгованість за березень 2020 року в розмірі 28 582,20 грн., за період з 21.05.2020 р. по 28.05.2020 р. на заборгованість за квітень 2020 року в розмірі 32 600,94 грн., за період з 21.06.2020 р. по 07.07.2020 р. на заборгованість за травень 2019 року в розмірі 26 149,98 грн., за період з 20.09.2020 р. по 06.10.2020 р. на заборгованість за серпень 2020 року в розмірі 19 580,40 грн., за період з 21.11.2020 р. по 26.11.2020 р. на заборгованість за жовтень 2020 року в розмірі 22 766,40 грн., за період з 20.12.2020 р. по 24.12.2020 р. на заборгованість за листопад 2020 року в розмірі 21 556,80 грн., за період з 20.01.2021 р. по 03.02.2021 р. на заборгованість за грудень 2020 року в розмірі 23 120,10 грн., за період з 21.02.2021 р. по 02.03.2021 р. на заборгованість за січень 2021 року в розмірі 54 467,28 грн., за період з 22.03.2021 р. по 06.04.2021 р. на заборгованість за лютий 2021 року в розмірі 46 383,12 грн., за період з 22.04.2021 р. по 29.04.2021 р. на заборгованість за березень 2021 року в розмірі 47 703,60 грн., за період 22.02.2022 р. на заборгованість за січень 2022 року в розмірі 56 029,68 грн., за період з 22.03.2022 р. по 28.04.2022 р. на заборгованість за лютий 2022 року в розмірі 44 513,28 грн., за період з 22.04.2022 р. по 26.04.2022 р. на заборгованість за березень 2022 року в розмірі 41 882,40 грн., за період з 22.05.2022 р. по 24.05.2022 р. на заборгованість за квітень 2022 року в розмірі 49 311,36 грн.) (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 5-7).

Водночас, як зазначено вище, Комерційними пропозиціями № 4-УП та № 5-УП до договору № 21500330 від 01.02.2019 р. передбачено, що термін надання рахунку за спожиту електричну енергію - по закінченню розрахункового місяця; строк оплати рахунку - протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунку, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Таким чином, з аналізу вказаної норми вбачається, що Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок за спожиту електричну енергію по закінченню розрахункового місяця.

А з огляду на те, що строк на оплату рахунку закінчується 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду, то відповідний рахунок має бути наданий Споживачу до закінчення вказаного строку, оскільки в іншому випадку виключається можливість Споживача сплатити рахунок в строк, встановлений у Комерційних пропозиціях № 4-УП та № 5-УП до договору № 21500330 від 01.02.2019 р.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 27.11.2020 р. відповідач звертався на адресу ТОВ «Полтаваенергозбут» із заявою (а.с. 38), у якій просив направляти рахунки та іншу кореспонденцію, пов`язану з виконанням зобов`язань по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р. на електронну адресу АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» .

Судом встановлено, що окремі рахунки за спожиту електричну енергію були надані Споживачу безпосередньо 20 календарного дня після закінчення відповідного розрахункового періоду або після вказаної дати, а саме: рахунок за березень 2020 року - 01.07.2020 р., рахунок за квітень 2020 року - 01.07.2020 р., рахунок за травень 2020 року - 01.07.2020 р., рахунок за червень 2020 року - 20.07.2020 р.

Згідно зі ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Враховуючи прострочення ТОВ «Полтаваенергозбут» свого обов`язку з надання зазначених рахунків у строк, передбачений договором № 21500330 від 01.02.2019 р., суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування пені та 3 % річних на заборгованість за вказані періоди починаючи з дати, наступної після 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду, та необхідність здійснення такого нарахування зі спливом 10 робочих днів від дня отримання рахунку.

Отже, з урахуванням дат оплати вказаних рахунків (за березень 2020 року - 05.05.2020 р., за квітень 2020 року - 28.05.2020 р., за травень 2020 року - 07.07.2020 р., за червень 2020 року - 21.07.2020 р.), пеня та 3 % річних за їх прострочення позивачем нараховано безпідставно.

При цьому, судом приймаються посилання АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» на те, що відмітки із зазначенням адреси електронної пошти та дати на рахунках на оплату активної електричної енергії без вказівки прізвища та ініціалів, посади та підпису відповідальної особи не доводять отримання відповідачем таких рахунків.

Водночас, суд зазначає, що наявність окремих описок та неточностей у наданих позивачем копіях витягів з журналу відправки рахунків за спожиту електричну енергію за лютий та березень 2021 року на електронну адресу відповідача не свідчить про неправдивість викладених у них даних.

Крім того, попри те, що Акціонерним товариством «Кременчуцький сталеливарний завод» було сплачено зазначені рахунки, що підтверджується реєстром грошових надходжень від АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», відповідач не надав до суду докази їх отримання в інші день чи спосіб, ніж ті, що вказані позивачем.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 79 ГПК України також визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд дійшов висновку, що докази, що надані позивачем, є більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачем, у зв`язку з чим дійшов висновку про прийняття наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» копій витягів з журналу відправки рахунків в якості належних доказів на підтвердження надання відповідачу рахунків за спожиту електричну енергію за лютий та березень 2021 року.

Також у Розділі 6 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р. Сторони погодили, що документообіг між Сторонами може здійснюється одним з таких способів:

- або у вигляді електронного документа з накладенням кваліфікованого електронного підпису та кваліфікованої електронної печатки (за наявності);

- або у паперовому вигляді на паперовому носії.

Сторони домовилися про те, що з моменту підписання Договору при виконанні умов Договору, будуть здійснювати документообіг в формі електронних документів, для підтвердження описаних в них господарських операцій з використанням систем, зазначених в п. 6.3. Договору, зокрема, веб-сервісів «Paperless», Вчасно, FlyDoc, Deals та системи «М.Е.Dос».

У пункті 6.4.2 договору визначено, що формування документів за цим Договором здійснюється із застосуванням положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронні довірчі послуги», Договору та чинного законодавства України.

Сторони підтверджують, що вжили всіх підготовчих та організаційних заходів для переходу на обмін Е-документами, забезпечили виготовлення необхідних ЕП відповідальним співробітникам, відповідно до вимог чинного законодавства України (п. 6.4.3 договору).

Споживач зобов`язаний щоденно слідкувати за надходженням Е-документів та своєчасно здійснювати їх приймання, перевірку, підписання з використанням ЕП та повернення іншій Стороні (п. 6.4.4 договору).

Постачальник здійснює надсилання Е-документа (та вважається Стороною-відправником), а Споживач здійснює отримання Е-документа (та вважається Стороною-одержувачем) (п. 6.4.5 договору).

Згідно з п. 6.4.6 договору підготовка Е-документів здійснюється Постачальником в строки, встановлені умовами Договору та чинного законодавства України. Постачальник зобов`язаний належним чином скласти Е-документ, підписати його з використанням ЕП та направити Споживачу. Е-документи, що передає/направляє Постачальник, підписуються з використанням ЕП. Перевірка факту підписання Постачальником конкретного Е-документа здійснюється Споживачем з використанням Відкритого ключа і Кваліфікованого сертифікату відкритого ключа.

Отримані Сторонами Е-документи (договори, додаткові угоди, рахунки, акти, повідомлення, тощо) вважаються отриманими Сторонами до 24:00 год. наступного робочого дня з моменту відправлення Стороною такого Е-документу (п. 6.4.7 договору).

Сторони домовилися, що Е-документи, які відправлені та підписані Постачальником з використанням ЕП, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для Сторін, можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та визнаються рівнозначними документами, що складаються на паперовому носії. Підтвердження передачі Е-документів (відправлення, отримання, тощо) вважається легітимним підтвердженням фактичного прийому-передачі таких документів уповноваженими особами Сторін і не вимагає додаткового доказування (п. 6.4.9 договору).

Отже, вищезазначеними нормами договору врегульовано порядок складання, підписання та направлення електронного документу Споживачу з використанням веб-сервісів «Paperless», Вчасно, FlyDoc, Deals, системи «М.Е.Dос» та ін.

При цьому, в пункті 6.4.1 договору № 21500330 від 01.02.2019 р. міститься форма для заповнення електронних адрес Сторін, які будуть використовуватись для обміну електронними документами, а в пункті 6.11 договору - місце для заповнення систем електронного документообігу, окрім системи «М.Е.Dос», про реєстрацію в яких підтверджує Споживач.

Однак, ні в договорі, ні в заявах-приєднаннях до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р. не вказані електронна адреса Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод», що використовується для обміну електронними документами, та системи електронного документообігу, окрім системи «М.Е.Dос», про реєстрацію в яких підтверджує відповідач.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку, що сторони не досягли згоди щодо обміну електронними документами з використанням веб-сервісів «Paperless», Вчасно, FlyDoc, Deals, системи «М.Е.Dос» та ін., а тому відмітки про направлення відповідачу рахунків через вказані системи, що містяться на наданих позивачем копіях рахунків за грудень 2021 року - квітень 2022 року, не можуть вважатися належними доказами на підтвердження вказаних обставин.

З огляду на вищенаведене, а також з урахуванням положення ч. 5 ст. 254 ЦК України, суд здійснив перерахунок пені за порушення строків оплати за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р. за період з 21.11.2019 р. по 29.04.2021 р. (в т. ч. за період з 21.11.2019 р. по 27.11.2019 р. на заборгованість за жовтень 2019 року в розмірі 32 160,60 грн., за період з 22.09.2020 р. по 06.10.2020 р. на заборгованість за серпень 2020 року в розмірі 19 580,40 грн., за період з 21.11.2020 р. по 26.11.2020 р. на заборгованість за жовтень 2020 року в розмірі 22 766,40 грн., за період з 22.12.2020 р. по 24.12.2020 р. на заборгованість за листопад 2020 року в розмірі 21 556,80 грн., за період з 21.01.2021 р. по 03.02.2021 р. на заборгованість за грудень 2020 року в розмірі 23 120,10 грн., за період з 23.02.2021 р. по 02.03.2021 р. на заборгованість за січень 2021 року в розмірі 54 467,28 грн., за період з 23.03.2021 р. по 06.04.2021 р. на заборгованість за лютий 2021 року в розмірі 46 383,12 грн., за період з 22.04.2021 р. по 29.04.2021 р. на заборгованість за березень 2021 року в розмірі 47 703,60 грн.) та 3 % річних за період з 21.11.2019 р. по 29.04.2021 р. (в т. ч. за період з 21.11.2019 р. по 27.11.2019 р. на заборгованість за жовтень 2019 року в розмірі 32 160,60 грн., за період з 22.09.2020 р. по 06.10.2020 р. на заборгованість за серпень 2020 року в розмірі 19 580,40 грн., за період з 21.11.2020 р. по 26.11.2020 р. на заборгованість за жовтень 2020 року в розмірі 22 766,40 грн., за період з 22.12.2020 р. по 24.12.2020 р. на заборгованість за листопад 2020 року в розмірі 21 556,80 грн., за період з 21.01.2021 р. по 03.02.2021 р. на заборгованість за грудень 2020 року в розмірі 23 120,10 грн., за період з 23.02.2021 р. по 02.03.2021 р. на заборгованість за січень 2021 року в розмірі 54 467,28 грн., за період з 23.03.2021 р. по 06.04.2021 р. на заборгованість за лютий 2021 року в розмірі 46 383,12 грн., за період з 22.04.2021 р. по 29.04.2021 р. на заборгованість за березень 2021 року в розмірі 47 703,60 грн.) та дійшов висновку про задоволення вказаних вимог позивача в сумі 1 007,80 грн. та 210,03 грн. відповідно (розрахунок - в матеріалах справи).

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1 546,29 грн.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» (39621, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Івана Приходька, 141, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (36022, м. Полтава, вул. Панянки, 65Б, ) 1 007,80 грн. - пеня за несвоєчасну оплату за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21500330 від 01.02.2019 р., 210,03 грн. - 3 % річних; 1 546,29 грн. судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

4. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 15.11.2023 р.

Суддя О.С. Мацко