УХВАЛА

м. Київ

08.11.2023Справа № 910/14189/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНЯЧНІ ФЕРМИ"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 16938,65 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від позивача - Власюк Д.А.

від відповідача - Прохоров Ю.Г.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву про стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНЯЧНІ ФЕРМИ" (далі - позивач) 1601219,78 грн основного боргу, 288422,23 грн пені, 117266,12 грн штрафу, 144557,58 грн інфляційних втрат за порушення відповідачем своїх зобов`язань встановлених Договором №64/01/20 від 28.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 18.10.2023.

На електронну адресу суду 10.10.2023 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 16938,65 грн, що складається з: 12528,44 суми основного боргу, 2267,64 грн пені, 876,99 грн штрафу та 1265,58 грн інфляційних втрат.

У підготовчому судовому засіданні 18.10.2023 протокольною ухвалою суду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду, у зв`язку з чим спір підлягає розгляду в частині стягнення 16938,65 грн.

23.10.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі №640/10894/22.

У підготовчому судому засіданні 08.11.2023 представник позивача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, представник відповідача поклав вирішення клопотання позивача на розсуд суду.

Розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі №640/10894/22, суд дійшов висновку про відмову у зазначеному клопотанні з наступних підстав.

Відповідно до приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Виходячи зі змісту вказаної норми, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку повинен з`ясувати, як справа, що розглядається даним судом, є пов`язаною із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Предметом розгляду у справі № 640/10894/22 є вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства енергетики України від 15.06.2022 № 206 "Про розрахунки з виробниками за "зеленим" тарифом".

Як встановлено вище, підставою для зупинення провадження у справі на підставі ч.5 ст.227 ГПК України є не лише пов`язаність справ, а і об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом яка полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 640/10894/22, господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи № 910/14189/23.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі №910/14189/23 до набрання законної сили рішення у справі № 640/10894/22.

Разом з цим, судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 09.08.2023 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано справу №911/1359/22 за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про стягнення 150 907 381,69 грн, у тому числі: 114116 797,48 грн основного боргу; нарахованих з 02.03.2022 по 23.08.2022: пені у розмірі 17933524,59 грн, 3% річних у розмірі 1536354,76 грн, втрат від інфляції у розмірі 17320704,86 грн, який обґрунтовано невиконанням відповідачем зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії від 13.12.2021 №20/21-360-РДД в частині повернення коштів за електричну енергію, що оплачена, однак відбір/відпуск якої у період з 01.03.2022 по 31.03.2022 відповідач зменшив.

Ухвала Верховного Суду від 09.08.2023 у справі № 911/1359/22 мотивована, зокрема, тим, що Верховний Суд у постанові від 26.07.2023 у справі №922/1948/22, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову про стягнення пені та штрафу за період з 26.02.2022 по 25.04.2022, фактично погодився з висновками судів попередніх інстанцій стосовно того, що постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 332 підлягає застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням змін, внесених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.2022 №413.

Предметом розгляду у справі №910/14189/23 є вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 12528,44 грн за поставлену за Договором №64/01/20 від 28.01.2020, але неоплачену електричну енергію, а також нарахованих за порушення строків оплати пені 2267,64 грн пені, 876,99 грн штрафу та 1265,58 грн інфляційних втрат.

У той же час, відповідач заперечуючи проти стягнення штрафних санкцій посилається на настанови, що викладені у п.16 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №332 від 25.02.2022 у редакції від 26.04.2022.

На думку колегії суддів Верховного Суду у справі №911/1359/22, існує необхідність у відступленні від наведеного висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.07.2023 у справі №922/1948/22, оскільки положення постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №332 (підпункт 16 пункту 1), які містять рекомендації та настанови учасникам ринку електроенергії на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, не можуть мати наслідком відмову в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій, адже розглядаючи вимоги про стягнення штрафних санкцій, суд повинен встановити правомірність їх нарахування та заявлення до стягнення відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства (Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, як закону), норми якого не можуть бути нівельовані постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №332, як підзаконним актом.

Ухвалою від 25.08.2023 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийняла справу № 911/1359/22 до розгляду.

За змістом ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є, зокрема, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є верховенство права.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики. Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (ч.1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на те, що правовий висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №911/1359/22 матиме суттєве значення для вирішення цієї справи, що переглядається, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, а також необхідність забезпечення реалізації закріпленого в п.4 ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принципу єдності судової практики, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №910/14189/23 відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України до прийняття відповідного рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №911/1359/22.

Судом враховано, що рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі № 910/14189/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі № 911/1359/22.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись ст. 227, 229, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНЯЧНІ ФЕРМИ" про зупинення провадження у справі №910/14189/23 до набрання законної сили рішення у справі № 640/10894/22.

Зупинити провадження у справі №910/14189/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі № 911/1359/22, та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (08.11.2023) та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 14.11.2023.

Суддя Р.Б. Сташків