РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2023Справа № 910/12696/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Лайт Форм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Амбер"

про розірвання договору та стягнення 750000 грн.

за участі представників:

від позивача: Ковальська О.О.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Лайт Форм" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Амбер" про розірвання попереднього договору від 06.09.2021 № 06/09-88 та стягнення сплачених позивачем на виконання вказаного договору 750000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Лайт Форм" без руху та встановлено строк на усунення недоліків протягом 5 днів з дня підписання даної ухвали шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 2684 грн.

23.10.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено докази сплати судового збору в установленому законом розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 продовжено розгляд справи № 910/12696/23 зі стадії розгляду справи по суті та призначено судове засідання на 02.11.2023 року.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі та подальші ухвали у справі направлені, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 49, прим. 82, оф. 10.

Проте конверти із копіями ухвал повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження та подальші ухвали у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.09.2021 між відповідачем (Сторона-1) та позивачем (Сторона-2) укладено попередній договір №06/09-88, згідно з п. 1.1 якого Сторона-1 зобов`язується до 15.09.2021 включно вчинити дії спрямовані на купівлю на свою користь права вимоги, за Договором поставки товарів № 22/06-01 від 22.06.2021, що укладений між ТОВ фірма «Агроресурси», ідентифікаційний код 20880948, та Державним підприємством «Радгосп «Виноградна Долина», , з усіма додатками та додатковими угодами (далі - «Договір поставки»), які на час укладення цього Попереднього договору належать ТОВ фірма «Агроресурси».

Відповідно до пункту 1.2 договору за умови виконання Сторонами пунктів 1,1., 1.4 цього Попереднього договору, Сторона-1 зобов`язується до 17 вересня 2021 року укласти із Стороною-2 Договір про відступлення на користь Сторони-2 права вимоги за Договором поставки (далі - «Основний договір») та передати всю інформацію та оригінали документів, що є важливими для реалізації Стороною-2 відповідного права вимоги.

Згідно п. 1.4 договору Сторона-2 зобов`язується перерахувати Стороні-1 на рахунок, вказаний в п. 1.14 цього Попереднього договору, кошти в сумі 750 000,00 грн. без ПДВ, до 15.09.2021 включно, які зараховуються Стороною-1 як оплата Стороною-2 права вимоги за Основним договором в повному обсязі.

Пункт 1.5. договору передбачає, що у разі не укладення Основного договору у строк, передбачений п. 1.2. цього Попереднього договору, Сторона-1 зобов`язується негайно, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня одержання відповідної вимоги від Сторони-2, повернути на рахунок Сторони-2, зазначений в пункті 1.14 цього Попереднього договору.

Відповідно до пункту 1.7 договору Сторони досягли взаємної згоди про те, що права та обов`язки за Попереднім договором припиняються у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також у разі не виконання Стороною-2 умов пункту 1.4 цього Попереднього договору та невиконання Стороною-1 умов пункту 1.1 цього Попереднього договору.

Пункт 1.8 договору встановлює, що у випадках, зазначених в пункті 1.7 цього Попереднього договору, останній вважається розірваним, а права та обов`язки за ним припиненими з дати направлення однією Стороною, відповідного письмового повідомлення іншій Стороні. У випадку наявності в однієї зі Сторін невиконаних зобов`язань за цим Попереднім договором перед іншою Стороною, Попередній договір продовжує діяти в частині невиконаних зобов`язань до повного їх виконання.

Згідно з пунктом 1.13 договору останній набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і скріплення їх печатками та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Попереднім договором.

На виконання умов Попереднього Договору позивач сплатив на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 750000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 239 від 09.09.2021, № 259 від 22.10.2021 та № 272 від 18.11.2021 року.

24.02.2023 позивач направив на адресу місцезнаходження відповідача претензію № 24/02/23 із вимогою виконати умови п. 1.5 попереднього договору від 06.09.2021 №06/09-88 та повернути отримані за попереднім договором грошові кошти в сумі 750000 грн.

Однак, дана претензія згідно з відомостями з веб-сайту АТ «Укрпошта» щодо пошуку поштового відправлення № 773 не була вручена під час доставки відповідачу та повернута позивачу за закінченням встановленого терміну зберігання.

Надалі, позивачем повторно направлено претензію 09.06.2023 (поштове відправлення №570), що відповідно до трекінгу пошуку поштових відправлень отримана відповідачем 22.07.2023 року.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (частина 2 статті 635 ЦК України).

Із матеріалів справи слідує, що сторонами в обумовлений попереднім договором строк - до 17.09.2021 включно, не укладено основний договір про відступлення права вимоги за договором поставки товарів № 22/06-01 від 22.06.2021 року.

У той же час, позивачем на виконання попереднього договору від 06.09.2021 №06/09-88 перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 750000 грн.

З огляду на те, що сторонами в установлений попереднім договором від 06.09.2021 №06/09-88 строк не укладено основний договір, відповідач згідно з пунктом 1.5 договору був зобов`язаний негайно, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня одержання відповідної вимоги від позивача, повернути таку суму коштів.

Судом установлено, що позивач звертався до відповідача з вимогами 24.02.2023 та 09.06.2023 про повернення отриманих за попереднім договором від 06.09.2021 №06/09-88 грошових коштів у сумі 750000 грн.

Водночас, дана вимога залишена відповідачем без задоволення, грошові кошти позивачу не були повернуті.

Ураховуючи викладене, оскільки сума неповернутої відповідачем оплати за попереднім договором від 06.09.2021 №06/09-88 складає 750000 грн., що підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про повернення цих коштів позивачу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача даної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, позивач просив розірвати попередній договір від 06.09.2021 № 06/09-88 унаслідок його істотного порушення відповідачем.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 Цивільного кодексу України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення) та не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.09.2022 у справі № 908/599/21.

Як слідує з умов попереднього договору від 06.09.2021 № 06/09-88, відповідач зобов`язався до 15.09.2021 включно вчинити дії спрямовані на купівлю на свою користь права вимоги, за Договором поставки товарів № 22/06-01 від 22.06.2021, що укладений між ТОВ фірма «Агроресурси», ідентифікаційний код 20880948, та Державним підприємством «Радгосп «Виноградна Долина», , з усіма додатками та додатковими угодами (далі - «Договір поставки»), які на час укладення цього Попереднього договору належать ТОВ фірма «Агроресурси».

Водночас, відповідач після отримання грошових коштів від позивача в установлений попереднім договором від 06.09.2021 № 06/09-88 строк не придбав на свою користь права вимоги за Договором поставки товарів № 22/06-01 від 22.06.2021, внаслідок чого сторонами не було укладено основний договір про відступлення права вимоги за договором поставки товарів № 22/06-01 від 22.06.2021 року.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання попереднього договору від 06.09.2021 № 06/09-88 унаслідок істотного порушення його умов відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Лайт Форм" задовольнити повністю.

Розірвати попередній договір від 06.09.2021 № 06/09-88, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбер» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 49, прим. 82, оф. 10; ідентифікаційний код 40889885) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мега-Лайт Форм» (02091, м. Київ, Харківське шосе, 144-Б; ідентифікаційний код 41847254).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбер» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 49, прим. 82, оф. 10; ідентифікаційний код 40889885) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Лайт Форм» (02091, м. Київ, Харківське шосе, 144-Б; ідентифікаційний код 41847254) 750000 (сімсот п`ятдесят тисяч) грн. заборгованості, а також 13934 (тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 13.11.2023 року.

Суддя К.В. Полякова