РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.10.2023Справа № 910/9714/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ПРОМ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРРОТ БЕТОН»

про стягнення 2 695 195, 22 грн

за участю представників:

від позивача: Лавринець І.П.

від відповідача: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ПРОМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРРОТ БЕТОН" про стягнення 2 695 195,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням відповідачем умов за договором поставки цементу №17/05-1 від 17.05.2021.

Процесуальні дії у справі

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.06.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі №910/9714/23 на 18.07.2023.

10.07.2023 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 18.07.2023 у справі № 910/9714/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.07.2023 задовольнив заяву ТОВ "ГЛОБАЛ ПРОМ" про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У підготовче засідання 18.07.2023 представники учасників судового процесу не з`явилися, представник позивача не зміг взяти участь в судовому засіданні у зв`язку з технічними несправностями системи, представник відповідача суду причини неявки не повідомив.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.07.2023 відклав підготовче засідання у справі №910/9714/23 на 29.08.2023.

23.08.2023 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 29.08.2023 у справі № 910/9714/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.08.2023 задовольнив заяву ТОВ "ГЛОБАЛ ПРОМ" про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

29.08.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовного засідання.

У судовому засіданні 29.08.2023 суд задовольнив клопотання відповідача та відклав підготовче засідання на 12.09.2023.

У судовому засіданні 12.09.2023 суд оголосив про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.10.2023, про що постановлено ухвалу занесену до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 10.10.2023 представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи та надав для огляду у судовому засіданні оригінали доказів.

У судовому засіданні 10.10.2023 суд задовольнив клопотання представника відповідача та оголосив перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 31.10.2023.

30.10.2023 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи по суті.

Представник відповідача у судове засідання 31.10.2023 не з`явився, відзиву на позов не надав. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд прийшов до висновку про наступне.

У відповідності до ч.ч. 1 - 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Згідно із ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Однак, відповідачем не обґрунтовано наявності обставин, які б у відповідності до наведеної вище правової норми можуть бути підставою для відкладення судового засідання з розгляду справи по суті.

Прийняття участі представником відповідача в іншому судовому засіданні не є поважною причиною неявки у судове засідання та відкладення розгляду справи по суті. Більш того, наведені у клопотанні обставини щодо зайнятості представника відповідача у розгляді іншої справи не підтверджені жодними доказами.

Суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що коли учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки поважних причин неявки у судове засідання свого представника відповідачем не підтверджено, відповідач неодноразово заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 31.10.2023 надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

У судовому засіданні 31.10.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору поставки цементу №17/05-1 від 17.05.2021 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3 536 853,20 грн, на підтвердження чого позивач надав видаткові накладні: від 17.05.2021 № ВН-17/05-3; від 18.05.2021 № ВН-18/05-1; від 18.05.2021 № ВН-18/05-3; від 18.05.2021 № ВН-18/05-4; від 19.05.2021 № ВН-19/05-4; від 19.05.2021 № ВН-19/05-5; від 19.05.2021 № ВН-19/05-6; від 20.05.2021 № ВН-20/05-3; від 20.05.2021 № ВН-20/05-4; від 20.05.2021 № ВН-20/05-5; від 20.05.2021 № ВН-20/05-6; від 20.05.2021 № ВН-20/05-7; від 21.05.2021 № ВН-21/05-3; від 21.05.2021 № ВН-21 /05 -4; від 21.05.2021 № ВН-21/05-5; від 21.05.2021 № ВН-21/05-6; від 21.05.2021 № ВН-21/05-8; від 21.05.2021 № ВН-21/05-9; від 21.05.2021 № ВН-21/05-10; від 22.05.2021 № ВН-22/05-1; від 22.05.2021 № ВН-22/05-1; від 22.05.2021 № ВН-22/05-2; від 22.05.2021 № ВН-22/05-3; від 22.05.2021 № ВН-22/05-5; від 24.05.2021 № ВН-24/05-2; від 28.05.2021 № ВН-28/05-2; від 28.05.2021 № ВН-28/05-3; від 28.05.2021 № ВН-28/05-4; від 28.05.2021 № ВН-28/05-5; від 28.05.2021 № ВН-28/05-6; від 28.05.2021 № ВН-28/05-7; від 28.05.2021 № ВН-28/05-8; від 28.05.2021 № ВН-28/05-9; від 28.05.2021 № ВН-28/05-10; від 28.05.2021 № ВН-28/05-11; від 28.05.2021 № ВН-28/05-12; від 28.05.2021 № ВН-28/05-13; від 28.05.2021 № ВН-28/05-14; від 28.05.2021 № ВН-28/05-15; від 29.05.2021 № ВН-29/05-2; від 29.05.2021 № ВН-29/05-3; від 01.10.2021 № ВН-01/10-4; від 01.10.2021 № ВН-01/10-5; від 04.10.2021 № ВН-04/10-2; від 04.10.2021 № ВН-04/10-3; від 04.10.2021 № ВН-04/10-4; від 04.10.2021 № ВН-04/10-5; від 04.10.2021 № ВН-04/10-6; від 05.10.2021 № ВН-05/10-4; від 05.10.2021 № ВН-05/10-5; від 05.10.2021 № ВН-05/10-6; від 05.10.2021 № ВН-05/10-7; від 06.10.2021 № ВН-06/10-4; від 06.10.2021 № ВН-06/10-5; від 06.10.2021 № ВН-06/10-6; від 06.10.2021 № ВН-06/10-7; від 06.10.2021 № ВН-06/10-8; від 06.10.2021 № ВН-06/10-9; від 07.10.2021 № ВН-07/10-2.

Позивач стверджує, що відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором, оплату за поставлений позивачем товар у повному обсязі не здійснив, у зв`язку із чим у позивача виникла заборгованість у сумі 1 904 853,20 грн.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається також на прострочення відповідачем грошового зобов`язання за договором №17/05-1 від 17.05.2021, у зв`язку із чим позивачем нараховані 3% річних у сумі 112 720,83 грн, інфляційні втрати у сумі 677 621,19 грн.

Позиція відповідача

Відповідач у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав до суду відзив на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

17.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ПРОМ» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРРОТ БЕТОН» (покупець, відповідач) було укладено договір поставки цементу № 17/05-1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцеві на умовах цього договору, а покупець зобов`язується своєчасно оплатити та прийняти цемент в асортименті, за цінами та на умовах, передбачених в Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору, який надалі іменується «Товар».

За згодою сторін асортимент, умови поставки та ціна можуть бути змінені, у цьому випадку оформлюються наступні додатки, які після підписання представниками сторін та скріплення їх печатками складають невід`ємну частину цього договору (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 2.1. договору товар поставляється покупцеві оплаченими партіями у строки узгоджені сторонами, якщо інше не передбачено в Додатках. На кожне відвантаження покупець направляє постачальнику заявку на відвантаження, на електронну адресу: .

Пунктом 4.1. договору передбачено, що ціна товару визначається за взаємною згодою сторін і на момент підписання договору зазначається в Додатку № 21, який є невід`ємною частиною цього договору. В разі додаткових поставок за цим договором ціни на товар вказуються в наступних Додатках, які після підписання представниками сторін та скріплення їх печатками складають невід`ємну частину цього договору.

У відповідності до п. 4.3. договору покупець здійснює 100% передоплату товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника протягом п`яти днів з дати отримання рахунку.

Орієнтовно загальна сума договору складає 20 000 000,00 (двадцять мільйонів) гривень. Загальна сума договору погоджена сторонами на дату укладення договору і може змінюватися шляхом підписання додаткових угод до цього договору (п. 4.4. договору).

Цей договір набирає чинності з 17 травня 2021 року і діє до 31 грудня 2021 року. Договір продовжується автоматично на кожен наступний календарний рік, у випадку якщо жодна із сторін не заявить вимогу про його розірвання за 20 (двадцять) календарних днів до закінчення строку дії договору (п. 9.1. договору).

01.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ПРОМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРРОТ БЕТОН» укладено Додаткову угоду № 3 до договору поставки цементу № 17/05-1 від 17.05.2021, з умовами якої сторони дійшли згоди п. 2.1. договору змінити та читати в наступній редакції: на кожне відвантаження покупець направляє постачальнику заявку на відвантаження за наступною адресою: . Товар поставляється покупцеві партіями після узгодження постачальником заявки покупця на відвантаження, якщо інше не передбачене в Додатках. Постачальник має право призупинити відвантаження товару покупцю до повного погашення заборгованості за поставлений товар, у випадку, порушення строку оплати або, якщо заборгованість покупця перевищує: 3 000 000,00 грн - в період з дати даної додаткової угоди до 21.12.2021 року, 0,00 грн. - в період з 22.12.2021 року по 30.12.2021 року.

У пункті 1.2. Додаткової угоди № 3 до договору сторони змінили п. 4.3 договору в наступній редакції: покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника протягом 15 календарних днів з дати поставки товару. Але незалежно від строку оплати, покупець повинен повністю сплатити поставлений товар до закінчення строку дії договору. Датою платежу є дата зарахування коштів на рахунки постачальника.

Постачальник має право в односторонньому порядку змінити умови оплати з відстрочки платежу на попередню оплату шляхом направлення письмового повідомлення за 20 днів до дати введення змін.

Ця Додаткова угода набирає чинності з 01 січня 2021 року і є невід`ємною частиною договору (п. 1.7. Додаткової угоди № 3 до договору).

На виконання умов договору позивач в період з 17.05.2021 по 07.10.2021 поставив відповідачу цемент на загальну суму 3 536 853,20 грн, що підтверджується видатковими накладними: 17.05.2021 № ВН-17/05-3; від 18.05.2021 № ВН-18/05-1; від 18.05.2021 № ВН-18/05-3; від 18.05.2021 № ВН-18/05-4; від 19.05.2021 № ВН-19/05-4; від 19.05.2021 № ВН-19/05-5; від 19.05.2021 № ВН-19/05-6; від 20.05.2021 № ВН-20/05-3; від 20.05.2021 № ВН-20/05-4; від 20.05.2021 № ВН-20/05-5; від 20.05.2021 № ВН-20/05-6; від 20.05.2021 № ВН-20/05-7; від 21.05.2021 № ВН-21/05-3; від 21.05.2021 № ВН-21 /05 -4; від 21.05.2021 № ВН-21/05-5; від 21.05.2021 № ВН-21/05-6; від 21.05.2021 № ВН-21/05-8; від 21.05.2021 № ВН-21/05-9; від 21.05.2021 № ВН-21/05-10; від 22.05.2021 № ВН-22/05-1; від 22.05.2021 № ВН-22/05-1; від 22.05.2021 № ВН-22/05-2; від 22.05.2021 № ВН-22/05-3; від 22.05.2021 № ВН-22/05-5; від 24.05.2021 № ВН-24/05-2; від 28.05.2021 № ВН-28/05-2; від 28.05.2021 № ВН-28/05-3; від 28.05.2021 № ВН-28/05-4; від 28.05.2021 № ВН-28/05-5; від 28.05.2021 № ВН-28/05-6; від 28.05.2021 № ВН-28/05-7; від 28.05.2021 № ВН-28/05-8; від 28.05.2021 № ВН-28/05-9; від 28.05.2021 № ВН-28/05-10; від 28.05.2021 № ВН-28/05-11; від 28.05.2021 № ВН-28/05-12; від 28.05.2021 № ВН-28/05-13; від 28.05.2021 № ВН-28/05-14; від 28.05.2021 № ВН-28/05-15; від 29.05.2021 № ВН-29/05-2; від 29.05.2021 № ВН-29/05-3; від 01.10.2021 № ВН-01/10-4; від 01.10.2021 № ВН-01/10-5; від 04.10.2021 № ВН-04/10-2; від 04.10.2021 № ВН-04/10-3; від 04.10.2021 № ВН-04/10-4; від 04.10.2021 № ВН-04/10-5; від 04.10.2021 № ВН-04/10-6; від 05.10.2021 № ВН-05/10-4; від 05.10.2021 № ВН-05/10-5; від 05.10.2021 № ВН-05/10-6; від 05.10.2021 № ВН-05/10-7; від 06.10.2021 № ВН-06/10-4; від 06.10.2021 № ВН-06/10-5; від 06.10.2021 № ВН-06/10-6; від 06.10.2021 № ВН-06/10-7; від 06.10.2021 № ВН-06/10-8; від 06.10.2021 № ВН-06/10-9; від 07.10.2021 № ВН-07/10-2.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань здійснив часткову оплату у 1 632 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи, у зв`язку із чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 904 853,20 грн (3 536 853,20 грн - 1 632 000,00 грн).

Також, позивачем надана копія акту звірки взаємних розрахунків за період: 01.01.2021 - 24.10.2022, відповідно до якого заборгованість відповідача на користь позивачу станом на 24.10.2022 становить 1 904 853,20 грн.

У зв`язку з викладеним позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості з відповідача у загальному розмірі 1 904 853,20 грн, 3% річних у сумі 112 720,83 грн, інфляційних втрат у сумі 677 621,19 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як підтверджено наявними в матеріалах справи видатковими накладними, позивач на виконання умов договору №17/05-1 від 17.05.2021 здійснював відповідачу поставку цементу на загальну суму 3 536 853,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У пункті 4.3. договору, в редакції Додаткової угоди № 3 до договору, сторонами погоджено, що покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника протягом 15 календарних днів з дати поставки товару. Але незалежно від строку оплати, покупець повинен повністю сплатити поставлений товар до закінчення строку дії договору. Датою платежу є дата зарахування коштів на рахунки постачальника.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань оплату поставленого позивачем товару здійснив частково у розмірі 1 632 000,00 грн, у зв`язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 904 853,20 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене вище, оскільки матеріалами справи підтверджується невиконане зобов`язання за договором у сумі 1 904 853,20 грн, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 1 904 853,20 грн.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із простроченням оплати вартості поставленого товару позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 112 720,83 грн, інфляційних втрат у сумі 677 621,19 грн.

У пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Перевіривши розрахунки 3% річних у сумі 112 720,83 грн та інфляційних втрат у сумі 677 621,19 грн, судом встановлено, що розрахунки є вірними, у зв`язку із чим, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ПРОМ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРРОТ БЕТОН».

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРРОТ БЕТОН» (04050, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 12, ідентифікаційний код 41329037) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ПРОМ» (04205, місто Київ, проспект Оболонський, будинок 16, квартира 159, ідентифікаційний код 42530513) заборгованість у сумі 1 904 853,20 грн, 3% річних у сумі 112 720,83 грн, інфляційні втрати у сумі 677 621,19 грн, судовий збір у 40 427,94 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 13.11.2023.

Суддя О.В. Гулевець