ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВИДАЧІ СУДОВОГО НАКАЗУ

09 листопада 2023 року № 903/1134/23

Суддя Господарського суду Волинської області Слободян О. Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Дистрибуції»

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Паливо» 106545грн. 48коп. заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки №23468-АД від 10.01.2023р., а також 214грн. 72коп. витрат по сплаті судового збору

встановила: 06.11.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Дистрибуції» подало до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Паливо» 106545грн. 48коп. заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки №23468-АД від 10.01.2023р., а також 214грн. 72коп. витрат по сплаті судового збору.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Господарський суд звертає увагу, що заявником у заяві зазначено про відсутність у заявника електронного кабінету.

Як вбачається з відповіді про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, юридична особа за кодом дійсно не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Відповідно до ч.6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

У відповідності до п.2-1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

За ч.2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст. 154 ГПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд встановив, що в порушення ч.6 ст. 6 ГПК України заявник не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, що має наслідком застосування п.2-1 ч.1 ст. 152 ГПК України, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

При цьому суд звертає увагу заявника, що у відповідності до ч.1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

З огляду на зазначене, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард Дистрибуції» у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард Дистрибуції» у видачі судового наказу за заявою від 06.11.2023р. (вх.№01-52/1304/23) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Паливо» 106545грн. 48коп. заборгованості за поставлений товар.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана та набрала законної сили 09.11.2023.

Суддя О. Г. Слободян