ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 року м.Дніпро Справа № 904/4578/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Замешайлова Леоніда Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 (суддя Панна С.П., повний текст рішення складено 14.02.2023) у справі №904/4578/22

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця Замешайлова Леоніда Володимировича, м. Кривий Ріг

про стягнення 24 364,76 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Замешайлова Леоніда Володимировича на свою користь заборгованості в сумі 20 528,12 грн, компенсації за інфляційні втрати в сумі 687,35 грн, 3% річних у сумі 328,64 грн., пені в сумі 1 383,68 грн, штрафу в сумі 1 436,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору №1596 купівлі-продажу теплової енергії від 03.03.2014 в частині оплати за надані послуги в період з листопада 2020 по квітень 2021.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/4578/22 позов задоволено частково; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Замешайлова Леоніда Володимировича на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" заборгованість у розмірі 20 528,12 грн, 3 % річних в сумі 328,64 грн, інфляційних втрат в сумі 687,35 грн, штрафу в сумі 1 436,97 грн. та судовий збір у розмірі 2 340,10 грн; в решті заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа-підприємець Замешайлов Леонід Володимирович повторно звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/4578/22 скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Скаржник стверджує, що Позивачем навмисно було здійснено відправлення позовної заяви з додатками на адресу, що йому не належить, задля перешкоджання реалізації права Відповідача на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів судом.

Відповідач звернувся з листом до ДП «Укрпошта» про видачу йому відправлення за трек-номером 346, яким за твердженням Позивача, була надіслана позовна заява з додатками. Натомість зміст відправлення містив апеляційну скаргу з додатками та був направлений на ім`я Семенов М.М. за адресою АДРЕСА_1 , що не є адресою Відповідача.

За помилковою адресою також були надіслані акти передачі-прийняття теплової енергії, на підставі яких виникла заборгованість за послуги, які Відповідачу не надавалися.

Відповідач звернувся до Позивача із запереченнями щодо зазначених актів та просив їх відмінити.

Апелянт заперечує факт надання послуг Позивачем у зв`язку з тим, що акт готовності об`єкта до опалювального сезону не складався та не погоджувався, а тепло не подавалося.

Поміж тим, скаржником зазначається, що приміщення має окреме, від усього будинку №21 по вул. мкрн. Сонячний у м. Кривий Ріг, під`єднання до мереж Позивача. Приміщення №109 за вказаною адресою має встановлений прилад обліку постачання тепла, у зв`язку з чим Відповідач користується та сплачує послуги Позивача згідно з показаннями даного приладу обліку.

АТ "Криворізька теплоцентраль" надіслало до суду відзив, яким вважає апеляційну скаргу Відповідача необґрунтованою, незаконною та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач заперечує звинувачення Відповідача у навмисному направленні позовної заяви з додатками на іншу адресу, що не є адресою місця проживання апелянта, для перешкоджання Відповідачу реалізувати своє право на справедливий суд. Адже, Позивач, діючи правомірно, надав до відділення поштового зв`язку №29 у м. Кривий Ріг поштове відправлення на ім`я Відповідача, а працівник відділення, перевіривши вкладення в лист, засвідчив його відповідність опису, проставивши на двох примірниках опису свій підпис та печатку відділення, яка містить дату відправлення 31.11.2022 та номер відділення 29. Зазначений опис та фіскальний чек були оформлені оператором поштового зв`язку при відправленні копії позовної заяви ФОП Замешайлову Л.В. і були надані суду як доказ направлення Відповідачу.

Скаржником заперечується факт отримання послуг з постачання теплової енергії за спірний період, але, у той же час ним зазначається, що приміщення апелянта має окреме приєднання до мережі Позивача, від усього будинку №21 по вул. мкрн. Сонячний у м. Кривий Ріг, а саме приміщення 109, на якому встановлено прилад обліку постачання тепла, у зв`язку з чим, апелянт користується та сплачує послуги Позивача згідно показників даного приладу.

В обґрунтування своїх заперечень на апеляційну скаргу, Позивач зазначає, що приміщення №109, власником якого є Відповідач, є невід`ємною частиною житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. мкрн. Сонячний, буд. 21 (апелянтом не заперечується) та дійсно має окремий ввод, який охоплений комерційним вузлом обліку житлового будинку. Так як АТ "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією, що має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу, не має права відмовити споживачу теплової енергії у такому забезпеченні за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі (ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання»). Таким чином, заперечення Відповідача щодо факту отримання послуги з постачання теплової енергії у зв`язку з не складанням та не погодженням акту готовності об`єкта до опалюваного сезону, не може братися судом до уваги.

Відповідно до п. 24 Правил № 830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.

Оскільки Відповідачем не було виконано вимоги п. 7.2.30 та п 7.2.31 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерством палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71, відповідно акт введення в експлуатацію вузла обліку на об`єкт, розташований за адресою: приміщення №109 у буд. 21 по мікрорайону Сонячний в місті Кривий Ріг не було надано до AT «Криворізька теплоцентраль», облік спожитої теплової енергії на вищевказане приміщення здійснювався згідно з Методикою розподілу за показниками вузла комерційного обліку житлового будинку.

Крім того, Відповідачем не надано належних та допустимих доказів введення в експлуатацію вузла обліку на об`єкт, розташований за адресою: приміщення №109 у буд. №21 по мікрорайону Сонячний в місті Кривий Ріг, а лише надано копію Проекту на встановлення комерційного вузла обліку теплової енергії та копію технічних умов №1997 (термін дії яких сплив), які не підтверджують законність встановлення та використання приладу обліку постачання тепла, за яким, на думку Відповідача, ним здійснюється оплата послуг, наданих Позивачем.

Щодо посилання Апелянта на ту обставину, що Позивачем акти передачі-прийняття теплової енергії направлялися на неправильну адресу (м. Кривий Ріг, вул. Привільна, 69, в той час як правильною адресою Відповідача є м. Кривий Ріг, вул. Привільна, 68), Відповідач зазначає, що матеріали справи містять Акт №5371 від 30 листопада 2020 року, підписаний Позивачем та Відповідачем, яким підтверджено факт поставки Відповідачу теплової енергії за листопад 2020.

У вказаному Акті адреса Відповідача зазначена: м. Кривий Ріг, вул. Привільна, 69. Вказаний Акт підписаний Відповідачем без будь-яких зауважень. Тобто Відповідач засвідчив своїм підписом, як факт отримання послуги з постачання теплової енергії у вказаному місяці, так і правильність своєї адреси для отримання актів, на яку в подальшому Позивачем і направлялися акти.

Крім того, Відповідач був обізнаний про існування заборгованості, що була заявлена Позивачем до стягнення, оскільки Позивач вже звертався до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Замешайлова Леоніда Володимировича 20 528,12 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за договором № 1596 від 03.03.2014 за період з 01.11.2020 по 14.04.2021.

19.10.2022 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/2235/22 вказаний вище судовий наказ був скасований, з огляду на те, що від боржника надійшла заява про скасування судового наказу, оскільки, як зазначив у заяві боржник, вказана заборгованість ним була сплачена.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеної колегії суддів від 03.08.2023 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Чус О.В., Дарміна М.О., якою ухвалою суду від 08.08.2023 витребувано справу №904/4578/22 з Господарського суду Дніпропетровської області, відкладено вирішення питань, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги, до надходження справи до суду.

11.08.2023 справа №904/4578/22 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

14.08.2023 у зв`язку з відпусткою судді Орєшкіної Е.В. для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження справу №904/4578/22 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Кощеєва І.М., суддів Чус О.В., Дарміна М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Замешайлова Леоніда Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/4578/22 залишено без руху, апелянту наданий десятиденний строк на усунення недоліків, а саме: подання до суду заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з відповідними доказами та обґрунтуванням інших причин його пропуску.

Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 28.08.2023 справу №904/4578/22 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Дарміна М.О., Чус О.В.

29.08.2023 від апелянта до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/4578/22.

Відповідно до протоколу автоматизованого перерозподілу справи від 11.09.2023 у зв`язку зі звільненням судді Орєшкіної Е.В. з посади судді Центрального апеляційного господарського суду по справі №904/4578/22 здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано колегії суддів у складі головуючого (доповідач) судді Чус О.В., суддів Дарміна М.О., Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.09.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Замешайлова Леоніда Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/4578/22 прийнято до свого провадження зазначеною колегією суддів; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою з розглядом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

03.03.2014 між Державним підприємством "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (продавець) та фізичною особою-підприємцем Замешайловим Леонідом Володимировичем (споживач-покупець) був укладений Договір № 1596 купівлі-продажу теплової енергії.

Відповідно до п.1.1.договору, теплопостачальна організація-Продавець бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві-Покупцю теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Споживач-Покупець зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими згідно чинного законодавства тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

Відповідно до п.2.1. Договору теплова енергія постачається Споживачу-Покупцю в обсягах, визначених в Додатку 1 до цього Договору, шо є його невід`ємною частиною на такі потреби:

- опалення та вентиляцію в період опалювального періоду;

- гаряче водопостачання протягом року (за наявності виділеного об`єму природного газу).

Облік споживання споживачем-покупцем теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку, у разі їх відсутності розрахунковим способом (п.5.1. Договору).

Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за комерційними приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж Теплопостачальної організації Продавця та Споживача Покупця або за домовленістю Сторін в іншому місці (п.5.2. Договору).

Розрахунки за теплову енергію, що споживається споживачем-покупцем, проводяться в грошовій формі за розрахунковий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України (п.6.1. Договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.2. Договору).

Відповідно до п.6.3. Договору оплата за теплову енергію здійснюється Споживачем-Покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання. Решта 70 відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується Споживачем-Покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від споживача-Покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості споживача-покупця за цим Договором.

Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця наступного за місяцем споживання теплової енергії.

За порушення строків сплати Споживачем-Покупцем за отриману теплову енергію, у нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено сторонами у три роки (п.7.3. Договору).

Відповідно до п.10.1 Договору, цей договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 31.12.2014р., з урахуванням частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України.

Договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений; взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення господарським судом; ліквідації однієї із сторін.

Згідно п.10.2. договору, припинення дії договору не звільняє споживача-покупця від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однієї із сторін. (п.10.3. договору)

Отже, на час розгляду справи договір є чинним та розповсюджує свою дію на взаємовідносини сторін, що виникли на його підставі.

Державне підприємство Криворізька теплоцентраль 16.03.2017 року перетворено у Публічне акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль, про що внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.2 ст.108 Цивільного Кодексу України, ПАТ Криворізька теплоцентраль є правонаступником ДП Криворізька теплоцентраль.

В результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту публічного акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль, що пов`язані зі зміною типу товариства у відповідності до Закону України Про акціонерні товариства від 17.09.2008 р. № 514-VI, змінено найменування товариства на Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль, про що 14.05.2018 року внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач є теплогенеруючою та теплопостачальною організацією в розумінні ст. 1 Закону України Про теплопостачання № 2633-ІV від 02.06.2005р. (зі змінами та доповненнями, як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа до Державного підприємства Криворізька теплоцентраль, а саме об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (по новому Покровський), Інгулецькому та Саксаганському районах міста. Таким чином, з 01.10.2013 року виконавцем послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку № 21 по вул. мкрн. Сонячний (Саксаганський район міста) є АТ Криворізька теплоцентраль.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з правомірності та доведеності вимог Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за договором №1596 від 03.03.2014, 3% річних, інфляційних втрат та 7% штрафу, з огляду на наступне.

На підтвердження своєчасного початку та вчасного закінчення опалювального сезону 2020-2021р. у м. Кривому Розі, Позивачем надано рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 466 від 16.09.2020 Про початок опалювального сезону 2020-2021 років та №119 від 17.03.2021 Про закінчення опалювального сезону 2020/2021 років.

Факт поставки теплової енергії Відповідачу (житловий будинок № 21, мкрн. Сонячний, м. Кривий Ріг) підтверджується актами № 81 від 30.10.2020 про подачу теплоносія та актом № 1 від 14.04.2021 про припинення подачі теплоносія.

На підтвердження виконання договірних зобов`язань Позивачем надано копії актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) № 5371 від 30 листопада 2020 Відповідачу у листопаді 2020 поставлено 1,23 Гкал теплової енергії на суму 2 087,39 грн. (акт підписаний сторонами); відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії №6621 від 30 грудня 2020 Відповідачеві у грудні 2020 поставлено 2,52 Гкал теплової енергії на суму 4 276,60 грн. (Відповідачем був отриманий особисто акт 16.02.2021р., відповідно до поштового повідомлення 973); відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії № 507 від 31 січня 2021 Відповідачу у січні 2021 поставлено 2,22 Гкал теплової енергії на суму 4 447,57 грн. (даний акт не був вручений відповідачу засобами поштового зв`язку, оскільки повернувся конверт з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання"); відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії №1656 від 28 лютого 2021 відповідачу у лютому 2021 поставлено 2,15 Гкал теплової енергії на суму 4 307,34 грн. (акт був направлений на адресу відповідача рекомендованою поштою за трек номером 139); відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії № 2868 від 31 березня 2021 відповідачу у березні 2021 поставлено 1,63 Гкал теплової енергії на суму 3 265,56 грн. (акт був отриманий Відповідачем 27.04.2021р., рекомендований лист з повідомленням № 62); відповідно до акту передачі-прийняття теплової енергії № 4005 від 30 квітня 2021 Відповідачу у квітні 2021 поставлено 1,07 Гкал теплової енергії на суму 2 143,66 грн. (даний акт не був вручений відповідачу засобами поштового зв`язку, оскільки повернувся конверт з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання").

Таким чином, заборгованість Відповідача за Договором № 1596 купівлі-продажу теплової енергії від 03.03.2014 за період з листопада 2020 по квітень 2021 складає 20 528,12грн.

Доказів погашення заборгованості Відповідачем не надано.

Суд першої інстанції, приймаючи до уваги встановлений факт прострочення Відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, доходить правильного висновку про обґрунтованість вимог Позивача про стягнення 3% річних за період з 21.12.2020 по 16.09.2021, інфляційних втрат за період з січня 2021 по липень 2021.

Щодо нарахування пені за період з 21.12.2020 по 16.09.2020 у розмірі 1 383,68 грн. та 7 % штрафу в розмірі 1 436,97 грн. в період з 21.12.2020 по 16.09.2021, суд зазначив наступне.

Відповідно до п.7.3. договору, за порушення строків сплати Споживачем-Покупцем за отриману теплову енергію, у нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено сторонами у три роки.

Перевіривши здійснення Позивачем нарахування пені в сумі 1 383,68грн. за вказаний вище період, суд дійшов правильного висновку щодо неправомірності її нарахування, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 4, 6 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Оскільки законом, у даному випадку, не передбачено розмір штрафних санкцій, то застосовуються санкції, передбачені договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Враховуючи, що умовами договору не визначено конкретного розміру пені, а лише зазначено граничний розмір такої пені, який не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, суд першої інстанції дійшов висновку щодо неправомірності її нарахування, а відтак вимога про стягнення пені в сумі 1 383,68грн. за період з 21.12.2020 по 16.09.2020 задоволенню не підлягає.

Стосовно стягнення штрафу за прострочення оплати понад 30 днів у розмірі 7 % від суми боргу, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в частині позовних вимог по стягненню 7 % штрафу в сумі 1 436,97 грн. в період з 21.12.2020 по 16.09.2021 підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних мотивів.

Посилання скаржника на неврахування судом помилковості адреси, на яку Позивач направляв акти передачі-прийняття теплової енергії та позовну заяву з додатками, стосуються не порушення чи неправильного застосування судом правових норм, а фактично зводяться до незгоди з оцінкою зібраних у справі доказів.

Колегією суддів встановлено, що позовна заява з додатками була оформлена до відправлення Відповідачу за правильною адресою, за якою він зареєстрований (50106, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Привільна, 68) та на його ім`я, що підтверджується даними опису вкладення цінного листа, підписом відповідального працівника і печаткою поштового відділення на ньому.

Судова колегія зауважує, що не отримання листа з позовною заявою Відповідачем не вплинуло на його право на справедливий судовий розгляд, оскільки судом першої інстанції були вжиті відповідні заходи, а саме, телефонограмою №904/4578/22/36855/22 від 12.12.2022 було повідомлено Відповідача, що позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у спрощеному порядку за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи-підприємця Замешайлова Леоніда Володимировича про стягнення заборгованості.

Таким чином, господарським судом було повідомлено Відповідача телефонограмою більш, ніж за два місяці до винесення оскаржуваного рішення, проте ФОП Замешайлов Л. В. не скористався своїми процесуальними правами для обґрунтування своїх заперечень та відзиву на позовну заяву до суду не направив.

З метою інформування Відповідача про результати розгляду справи, 15.02.2023 господарським судом було розміщено відповідну інформацію на сайті Господарського суду Дніпропетровської області у мережі Інтернет.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі 2103/490/2012 зазначив, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин колегія суддів не вбачає ознак порушення процесуальних норм, які б могли призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає доведеними належними та допустимими доказами факт надання послуг Позивачем та наявну заборгованість Відповідача з огляду на підписаний сторонами договір №1596 купівлі-продажу теплової енергії від 03.03.2014 та фактичне споживання Відповідачем теплової енергії, що підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, обсяги спожитої Відповідачем теплової енергії підтверджуються актами приймання-передачі теплової енергії (№ 5371 від 30.11.2020, №6621 від 30.12.2020, № 507 від 31.01.2021, №1656 від 28.02.20221, № 2868 від 31.03.2021, № 4005 від 30.04.2021) з помісячним відображенням конкретної кількості одиниць спожитої теплової енергії та ціни за спірний період.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що послуги Позивачем не надавалися з огляду на підписаний сторонами акт передачі-прийняття теплової енергії №5371 від 30.11.2020.

Зазначений акт підписаний без жодних застережень зі сторони Відповідача, а відтак, спростовує твердження скаржника про відсутність теплопостачання до його приміщення.

З цих же підстав, судова колегія відкидає доводи апелянта про відсутність надання послуг Позивачем через не підготовку Відповідачем акту про готовність об`єкту до опалювального сезону за адресою: м. Кривий Ріг, вул. мкрн. Сонячний, буд. 21, прим. 109.

Судова колегія зауважує, що не підписані Відповідачем акти приймання-передачі теплової енергії №6621 від 30.12.2020, № 507 від 31.01.2021, №1656 від 28.02.2021, № 2868 від 31.03.2021, № 4005 від 30.04.2021 не звільняють його від виконання своїх зобов`язань з оплати за фактично спожиту теплову енергію, надану Позивачем.

Відповідне положення також містить пункт 7.4. договору №1596 від 03.03.2014, укладений сторонами: «Відмова Споживача-Покупця від підписання акту не звільняє його від оплати за отриману теплову енергію».

У своїй апеляційній скарзі Відповідач зазначає, що його приміщення обладнане окремим, від усього житлового будинку, під`єднанням до мереж Позивача, а відтак, скаржник користується та сплачує послуги Позивача згідно з показниками встановленого приладу обліку постачання тепла.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував оплату Відповідачем послуг Позивача за спірний період.

Апелянтом не доведено належними та допустимими доказами наявності інших показань спожитого об`єму теплової енергії, ніж ті, що зазначені в актах.

Самим скаржником підтверджується факт підключення приміщення до мереж Позивача, а матеріали справи підтверджують поставку теплової енергії Відповідачу (житловий будинок № 21, вул. мкрн. Сонячний, м. Кривий Ріг) актами № 81 від 30.10.2020 про подачу теплоносія, № 1 від 14.04.2021 про припинення подачі теплоносія.

Рішеннями Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 466 від 16.09.2020 Про початок опалювального сезону 2020-2021 років та №119 від 17.03.2021 Про закінчення опалювального сезону 2020/2021 років підтверджено період опалювального сезону 2020/2021 у м. Кривий Ріг.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо встановленого факту прострочення Відповідачем виконання основного грошового зобов`язання та обґрунтованості вимог Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію в розмірі 20 528, 12 грн., 3% річних у сумі 328, 64 грн., інфляційних втрат у сумі 687, 35 грн., 7 % штрафу в сумі 1 436, 97 грн., що передбачений п. 7.3. Договору.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/4578/22, відсутні.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Замешайлова Леоніда Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/4578/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/4578/22 залишити без змін.

Поновити дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/4578/22, яка була зупинена ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.09.2023.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін