ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 листопада 2023 року Справа № 903/936/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка

про стягнення 6030,98 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Курцеба Н. І., довіреність № 11927/5.4.1/14-23 від 01.09.2023;

від відповідача: н/з.

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: 04.09.2023 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка про стягнення 6030,98 грн плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують норми.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що на транспортному засобі, який належить відповідачу було виявлене перевищення нормативних вагових параметрів, при допустимих 22 т., фактичне навантаження на строєну вісь з одиничними шинами склало 23,75 т.

Ухвалою суду від 08.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.10.2023, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив; відповідачу заперечення на відповідь позивача.

29.09.2023 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив на позовну заяву № 1-4/357 від 28.09.2023 в якому просить в задоволенні позову відмовити, при цьому вказує, що як доказ перевищення вагових параметрів транспортом відповідача позивач посилається на додані до позовної заяви талони про фіксацію результатів зважування, однак, дані талони про зважування №143 від 24.04.2019 та №591 від 26.12.2019 не можуть вважатися належним доказом, оскільки з їх змісту неможливо ідентифікувати яким саме обладнанням проводилося зважування та відповідно, чи пройшло вказане обладнання метрологічну повірку (атестацію). Також звертає увагу суду на те, що в обох випадках здійснення нарахування плати за проїзд позивач посилаючись на дані сайту googlmaps, вказує пройдену відстань, що відповідає загальній протяжності маршруту між пунктом навантаження та пунктом розвантаження (смт.Турійськ - с.Холонів в першому випадку та смт.Турійськ - с. Піски у другому випадку). Однак, зважаючи на те, що габаритно-ваговий контроль здійснювався в першому випадку на 89 км а/д Н-17, а в другому на 133 км а/д М-19, контрольовані транспортні засоби слідуючи за своїми маршрутами на момент їх зупинки в пунктах зважування фізично не могли проїхати відстань, яка вказана позивачем як пройдена, і на підставі якої проведено розрахунки плати за проїзд. Даний відзив з додатками долучено до матеріалів справи.

03.10.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відповідь на відзив в якій просить позовні вимоги задовольнити повністю, при цьому вказує, що форма та зміст талону про зважування формується автоматично і містить інформацію щодо дати та часу зважування; марки та номерних знаків тягача, - тобто ту, яку можливо внести з огляду на технічні характеристики. Зазначені дані перенесені в довідку №0016504 та довідку №0002181 та повністю узгоджуються між собою. Більше того, вимоги щодо форми та змісту талону про зважування не встановлені жодним нормативно-правовим актом, тому посилання представника відповідача на те, що він не містить серійного номеру зважувального обладнання, ПІБ водія, моделі та номеру напівпричепа (причепа) підписів будь-кого є безпідставними і ґрунтуються тільки на особистих побажаннях відповідача. Щодо визначення відстані вказує, що якби перевізник, або уповноважена ним особа (водій) привели габаритно - вагові параметри в норму, здійснили точний ГВК, тоді б нарахування плати за проїзд здійснювались відносно пройденого маршруту. В іншому випадку за основу взято маршрут, зазначений в наданих ТТН. Дана відповідь на відзив з додатками приєднана до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання 03.10.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча вчасно та належно був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 200.

Ухвалою суду від 03.10.2023 повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 25.10.2023.

Представники сторін у судове засідання 25.10.2023 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча вчасно та належно були повідомлені про час та місце судового засідання.

В судовому засіданні 25.10.2023 беручи до уваги строки розгляду справи, суд ухвалив на місці закрити підготовче провадження, призначити справу до судового розгляду по суті на 07.11.2023.

Ухвалою суду від 25.10.2023 повідомлено сторони про те, що розгляд справи по суті відбудеться 07.11.2023.

Відповідач в судове засідання 07.11.2023 не з`явився, хоча вчасно та належно був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (ухвали суду від 25.10.2023) 26.10.2023 о 12:15 год до електронного кабінету відповідача.

В судовому засіданні 07.11.2023 представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав наведених у позові та відповіді на відзив.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Застосовуючи згідно з ч.1 ст.3 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989р.).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012р. (п.29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду спору по суті, суд приходить до висновків про відсутність підстав до відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

встановив:

24.04.2019 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області на підставі направлення на рейдову перевірку № 011717 від 19.04.2019 на 89 км а/д Н-17 проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки DAF, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом Guven, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтв про реєстрацію СХК 917914, НОМЕР_3 (підтверджується листом РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області №31/3/3907-08-2023 від 03.08.2023) транспортні засоби належать ТзОВ «Агротехніка».

Працівниками Управління Укртрансбезпеки у Волинській області проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом Guven, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у результаті якого було виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме фактичне навантаження на строєну вісь з одиночними шинами складало 23.75 т при допустимих 22 т, що підтверджується копією талону про зважування №143.

За результатами перевірки було складено довідку №0002181 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.04.2019; акт №0021641 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.04.2019; акт №133585 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.04.2019, яким зафіксоване порушення ст.ст. 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажу без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень, чим порушено норми, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 чинні на момент зважування.

ТзОВ «Агротехніка» нараховано плату за проїзд великовагового та великогабаритного транспортного засобу у розмірі 104,8 євро, що еквівалентно 3145,11 грн (курс НБУ станом на 24.04.2019 за 100 євро = 3001,0665 гривень), про що складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №167/442 від 24.04.2019.

Крім того, 26.12.2019 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області на підставі направлення на рейдову перевірку № 011827 від 26.12.2019 на 133 км а/д М-19 проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки MAN, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 з напівпричепом Guven, реєстраційний номер НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2 . Згідно свідоцтв про реєстрацію НОМЕР_6 , НОМЕР_7 транспортні засоби належать ТзОВ «Агротехніка».

Працівниками Управління Укртрансбезпеки у Волинській області проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки МАN, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 з напівпричепом Guven, реєстраційний номер НОМЕР_5 , у результаті якого було виявлено перевищення нормативних вагових та габаритних параметрів, а саме фактичне навантаження на строєну вісь з одиночними шинами складало 23.2 т при допустимих 22 т, що підтверджується копією талону про зважування №591.

За результатами перевірки було складено довідку №0016504 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 26.12.2019; акт №0021852 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 26.12.2019; акт №208977 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 26.12.2019, яким зафіксоване порушення ст.ст. 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажу без оформлення дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень, чим порушено норми, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 чинні на момент зважування.

ТзОВ «Агротехніка» нараховано плату за проїзд великовагового та великогабаритного транспортного засобу у розмірі 112 євро, що еквівалентно 2885,87 грн (курс НБУ станом на 26.12.2019 за 100 євро = 2576,6712 гривень), про що складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №111 від 26.12.2019.

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568, наведені у цих Правилах терміни та поняття вживаються в такому значенні: перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами; договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання; замовлення на перевезення вантажів - документ, який подає вантажовідправник перевізникові на доставляння обумовленої партії вантажів в узгоджені терміни; замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів; вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення; вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

За змістом визначень, що наведені у Правилах № 363, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до пункту 11.1 розділу 11 (Правила оформлення документів на перевезення) Правил №363, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Як вбачається з товарно-транспортних накладних № 7 від 24.04.2019 та № 5 від 26.12.2019, вантажоодержувачем є ТзОВ «Птахокомплекс Губин», пункт навантаження смт.Турійськ, Волинська область, вантажовідправник ТзОВ Агротехніка, пункт розвантаження с.Піски, Грохівський район, Волинська область та с.Холопів, Грохівський район, Волинська область.

Вказані товарно-транспортні накладні були пред`явлені водіями посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Волинській області під час рейдових перевірок.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспорт засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу - понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, в редакції станом на дату проведених перевірок визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Як передбачено статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт в редакції станом на 24.04.2019, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

У редакції станом на 26.12.2019 статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або ваго обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великоваго (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі Порядок №879) плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Згідно п. 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру, плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

Отже, враховуючи викладене, Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області перевізнику - ТзОВ Агротехніка нарахована плата за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування і за перевищення, нормативних параметрів, яка підлягає сплаті у розмірі 216,80 євро (104,8 євро + 112,00 євро), про що складено розрахуноки плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 167/442 від 24.04.2019 та № 111 від 26.12.2023.

Пунктами 26, 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових га/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до Державного бюджету.

Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області на адресу ТзОВ Агротехніка надсилалися листи-повідомлення про необхідність сплати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування за № 15324/21/24/-19 від 30.05.2019, № 4987/21/24-20 від 17.01.2020. В подальшому повторно було направлено листи про необхідність сплати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування за № 44758/3.4/24-22, № 44757/3.4/24-22 від 05.12.2022, № 45896/55.2/24-23 від 21.06.2023. Проте, зазначені листи були залишені відповідачем без задоволення.

Заперечуючи проти позову з підстав, наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву, відповідач стверджує, що позивачем не надано належних доказів відповідності зважувального обладнання та умов зважування, також не підтвердження визначення відстані перевезення вантажу.

Суд вважає заперечення відповідача безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 9 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком р де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Відповідно до пп.4, 5 п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування від 10.10.2013 року №1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно- вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно- вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму за проїзд за формулою розрахунку відповідно до п.п.30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачою відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускаєтеся використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Габаритно-ваговий контроль 24.04.2019 та 26.12.2019 проводився у пункті габаритного - вагового контролю, який відповідає вимогам до облаштування та технічного оснащення зон габаритно- вагового контролю, затвердженим наказом Міністерством інфраструктури України від 28.07.2016р. №255, що підтверджується актом обстеження майданчика для ПП ГВК, із використанням справних ваг №17-417 та №17-442, що підтверджується свідоцтвами про повірку.

Щодо посилання відповідача на те, що матеріали перевірки не містять інформації про засіб вимірювальної техніки, яким проводилось зважування, то реквізити акту перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільний транспортом - затверджені додатком №3 до Порядку №1567; форма і реквізити Довідки про результати здійснення габаритно - вагового контролю - затверджені додатком №1 до Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування від 10.10.2013 року №1007/1207. Зазначені документи складені за встановленими формами, затвердженими реквізитами яких не передбачено внесення (відображення) будь якої інформації щодо засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого здійснювався габаритно ваговий контроль.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 справа №819/1381/16.

Крім того, форма та зміст талону про зважування формується автоматично і містить інформацію щодо дати та часу зважування; марки та номерних знаків тягача, які перенесені в довідку №0016504 та довідку №0002181 та повністю узгоджуються між собою.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів ТзОВ «Агротехніка», здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідний сертифікат та є придатними до застосування.

Відповідно до п. 31 1 Порядку №879 (в редакції, чинній на момент складення розрахунку), плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

Відповідно до п. 23, 24 Порядку №879 (в редакції, чинній на момент складення розрахунку), власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Також, відповідно до пп.12 п.2 Порядку №879 (в редакції, чинній на момент складення розрахунку), повторне вимірювання і зважування - будь-яке наступне вимірювання транспортного засобу, що перебуває в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю, з часу в`їзду такого транспортного засобу на територію пункту до виїзду з неї. Не є повторним вимірювання, яке проводиться через технічні перебої в роботі вимірювального і зважувального обладнання, що не суперечить вимогам затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики.

Тобто, якби перевізник, або уповноважена ним особа (водій) привели габаритно-вагові параметри в норму, здійснили точний габаритно-ваговий контроль, тоді б нарахування плати за проїзд здійснювались відносно пройденого маршруту. В іншому випадку за основу взято маршрут, зазначений в наданих ТТН.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи пояснення та докази сторін, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Із відповідача підлягає стягненню 6030,98 грн плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують норми.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2684,00 грн судового збору за результатами розгляду позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка (вул.Єршова,11, м.Луцьк, Волинська область, 43026, ) на користь Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують норми в сумі 6030,98 грн (шість тисяч тридцять гривень 98 коп.) на такі реквізити: отримувач коштів ГУК у Волин.обл/м.Луцьк/22160100; код отримувача (ЄДРПОУ) 38009371; номер рахунку (IBAN) UA0003550; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агротехніка (вул.Єршова,11, м.Луцьк, Волинська область, 43026, ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Антоновича,51, м.Київ, 03150, ) 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

16.11.2023.

Суддя А. С. Вороняк