РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2023Справа № 910/13176/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕС ГРУПП»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАУС БУД»

про стягнення 541 160,00 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А.Р.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕС ГРУПП» (далі - позивач, ТОВ «АЕС ГРУПП») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАУС БУД» (далі - відповідач, ТОВ «ХАУС БУД») про стягнення 541 160,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем робіт, передбачених Договором субпідряду № 0205-4 від 02.05.2020, та неповерненням сплачених позивачем авансових коштів у сумі 541 160,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2023 позовну заяву ТОВ «АЕС ГРУПП» залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

04.09.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, направлена до суду засобами поштового зв`язку 30.08.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕС ГРУПП» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13176/23, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/13176/23.

18.09.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та зняття фотокопій. Клопотання судом задоволене.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

02.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЕС ГРУПП» (генеральний підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХАУС БУД» (субпідрядник, відповідач) був укладений Договір субпідряду № 0205-4 (далі - Договір або Договір № 0205-4 від 02.05.2020), відповідно до п. 1.1 якого субпідрядник зобов?язується на свій ризик, відповідно до проектно-кошторисної документації виконати та здати у відповідний термін наступні роботи: виготовлення та монтаж корзин під кондиціонери багатоповерхового житлового будинку № 1, а генпідрядник зобов?язується надати субпідряднику фронт робіт (будівельний майданчик), передати субпідряднику проектно-кошторисну документацію та прийняти завершені роботи та оплатити їх.

Роботи виконуються субпідрядником за адресою: Київська область, Броварський район, с. Погреби, вулиці Паркова, Горького, Приозерна 2а (п. 1.2 Договору).

02.05.2020 відповідач на підставі Акту прийому-передачі будівельного майданчика (фронту робіт), що є Додатком № 2 до Договору, прийняв будівельний майданчик (фронт робіт) для виготовлення та монтажу корзин під кондиціонери багатоповерхового житлового будинку № 1 за адресою: Київська область, Броварський район, с. Погреби, вулиці Паркова, Горького, Приозерна 2а.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач не виконав роботи, передбачені Договором № 0205-4 від 02.05.2020, та не повернув сплачені позивачем авансові кошти у сумі 541 160,00 грн

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 17.1 Договору він набирає чинності з моменту його укладення та діє до 31.12.2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов?язань. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (п. 17.2 Договору).

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або спроби її визначення.

Згідно п. 3.1 Договору договірна ціна робіт за цим Договором, визначається на основі кошторису, що є невід?ємною частиною Договору та зазначається в Договірній ціні (Додаток № 1) і складає 771 982,69 грн, у тому числі ПДВ - 128 663,78 грн.

Згідно зі ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника достроково.

Відповідно до п. 11.1 Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються генпідрядником в міру виконання робіт на підставі рахунків, виставлених субпідрядником та актів приймання-передачі виконаних робіт .

Оплата за цим Договором здійснюється генпідрядником субпідряднику поетапно за кожен етап виконаних робіт. Генеральний підрядник здійснює оплату на підставі актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт протягом 10 банківських днів з моменту їх підписання (п. 11.2 Договору).

Пунктом 11.3 Договору сторони погодили, що, у разі виникнення потреби попереднього фінансування робіт, субпідрядник направляє генеральному підряднику письмову заявку на відповідне фінансування з 5 банківських днів.

Позивач у період з травня 2020 року по січень 2022 року перерахував відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 541 160,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями № 2134 від 15.05.2020 на суму 46 160,00 грн, № 525 від 01.02.2021 на суму 100 000,00 грн, № 3045 від 04.06.2021 на суму 100 000,00 грн, № 4063 від 19.07.2021 на суму 15 000,00 грн, № 197 від 13.01.2022 на суму 100 000,00 грн, № 252 від 19.01.2022 на суму 80 000,00 грн.

Згідно п. 2.1 Договору субпідрядник зобов?язується виконати роботи в термін до 31.12.2021 року від дня підписання даного Договору.

Відповідно до п. 12.1 Договору здача-прийняття завершених робіт здійснюється протягом 5 робочих днів з дня завершення виконання робіт, про що субпідрядник письмово повідомляє генпідрядника.

Здача-прийняття завершених робіт оформляється актом, підписання якого визначає момент передачі робіт у власність генпідрядника і те, що генпідрядник по відношенню до субпідрядника немає ніяких претензій та зауважень (п. 12.2 Договору).

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Відповідачем не подано жодних документів, які б свідчили про факт виконання ним робіт, передбачених Договором № 0205-4 від 02.05.2020.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Умовами п. 16.2.1 Договору передбачено, що розірвання Договору за ініціативи генпідрядника в односторонньому порядку відбувається в наступних випадках, якщо субпідрядник:

- призупинив ведення робіт більш, ніж на 10 робочих днів;

- порушив строк виконання робіт більш, ніж на 20 робочих днів;

- порушує будівельні норми і правила у процесі виконання робіт;

- без погодженням із генеральним підрядником допустить відступ від проектної документації, то генеральний підрядник має право розірвати Договір (або призупинити виконання робіт субпідрядником по об?єкту) в односторонньому порядку. При цьому сторони погодились, що цей Договір буду вважатися розірваним (або в частині) після закінчення 10 послідовних робочих днів з моменту отримання субпідрядником вищевказаного повідомлення та виконання останнім своїх зобов?язань за цим Договором щодо проведення всіх розрахунків із генеральним підрядником включаючи сплату генеральному підряднику збитків та неустойки та повернення грошових коштів.

У разі розірвання Договору (або припинення виконання робіт в частині) в односторонньому порядку порядку, сторони підписують акт часткової здачі-приймання виконаних робіт та невикористаних матеріалів, який є підставою для взаєморозрахунків сторін, передбачених цим Договором та на його умовах. При розірванні / припиненні цього Договору (або в частині) субпідрядник зобов?язаний повернути зайво перераховані (не закриті актами виконаних робіт) грошові кошти генеральному підряднику на розрахунковий рахунок протягом 10 банківських днів з моменту розірвання Договору та підписання акту звірки взаєморозрахунків по об?єкту. Такий акт звірки взаєморозрахунків генеральний підрядник готує та направляє субпідряднику. Якщо субпідрядник протягом 5 робочих днів з моменту отримання вказаного акту взаєморозрахунків не підпише його або не надасть мотивовану відмову від його підписання, то такий акт взаєморозрахунків вважається прийнятим субпідрядником до виконання та підписаним з його боку (п. 16.3 Договору).

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до відповідача з повідомлення № 26/05-2 від 26.05.2023 про розірвання договору та вимогою про необхідність повернення сплачених авансових платежів у розмірі 541 160,00 грн.

Дане повідомлення надіслано на адресу відповідача 30.05.2023, що підтверджується накладною та описом вкладення у цінний лист за № 444 від 30.05.2023.

Отже, Договір субпідряду № 26/05-2 від 26.05.2023 є розірваним.

Згідно з п. 16.3 Договору сторони підтверджують, що при розірванні / припиненні цього Договору (або в частині) субпідрядник зобов?язаний повернути зайво перераховані (не закриті актами виконаних робіт) грошові кошти генеральному підряднику на розрахунковий рахунок протягом 10 банківських днів з моменту розірвання Договору та підписання акту звірки взаєморозрахунків по об?єкту.

За відсутності документального підтвердження використання авансу, а також враховуючи те, що Договір № 26/05-2 від 26.05.2023 є розірваним у відповідача виник обов`язок з повернення сплачених позивачем авансових платежів у сумі 541 160,00 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 541 160,00 грн невикористаної суми авансу.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕС ГРУПП» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 8 117,40 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та повне задоволення позову, судовий збір у сумі 8 117,40 грн покладається на відповідача.

Керуючись стст 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАУС БУД» (Україна, 04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 6; ідентифікаційний код 43545447) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕС ГРУПП» (Україна, 01054, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 36; ідентифікаційний код 38202783) 541 160,00 грн (п?ятсот сорок одна тисяча сто шістдесят гривень 00 коп.) заборгованості та 8 117,40 грн (вісім тисяч сто сімнадцять гривень 40 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (чч 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені стст 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 14.11.2023.

Суддя Оксана ГУМЕГА