РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.11.2023Справа № 910/3438/23

Господарський суд міста Києва в складі головуючої судді Літвінова М.Є.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу 910/3438/23

за позовом Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк»

до Фізичної особи-підприємця Горохової Анни Олександрівни

про стягнення 78 950,03 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Горохової Анни Олександрівни (далі-відповідач) про стягнення 78 950,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Кредитним договором «Кредит «всеБІЗНЕС» № 716544202 від 22.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

29.03.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказав, що здійснив часткове погашення заборгованості за Кредитним договором «Кредит «всеБІЗНЕС» № 716544202 від 22.11.2021, у зв`язку із чим сума боргу відповідача перед позивачем зменшилась.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.11.2021 Банком і Підприємцем (позичальник) за допомогою системи «Інтернет Банкінг» укладено Договір "Кредит "всеБізнес" № 716544202, за умовами якого:

- Банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами (стаття 1);

- сума кредиту - 100 000 грн (пункт 1.1.1);

- строк кредитування - до 22 листопада 2023 року включно (пункт 1.1.3);

- комісійна винагорода за обслуговування кредиту - 1,5 % від суми кредиту за кожен місяць користування кредитом (пункт 1.1.4.2);

- Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС», укладеного в Системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https:// www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору) [пункт 1.1.8];

- позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в Договорі графіку платежів.

Згідно вказаного графіка позичальник має, починаючи з 22.12.2021, щомісячно не пізніше 22 числа місяця до 22.11.2023 включно сплачувати суму у розмірі 5 666,67 грн. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 136 000,00 грн, з яких 100 000 грн погашення основної суми (тіла) кредиту та 36 000,00 грн на погашення комісійної винагороди (пункт 1.4);

- Договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (п. 5.1);

- Договір набуває чинності з моменту його підписання Банком і позичальником шляхом накладення КЕП/УЕП позичальника (ти підпису на розсуд позичальника) та КЕП уповноваженого представника Банку (з моменту накладення останнього електронного підпису) та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно з Договором у повному обсязі (пункт 5.4).

Факт укладення Договору зі сторони позичальника підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 22.11.2022, відповідно до якого файл, що містить Договір, підписано відповідачем о 09:40:56 22.11.2022.

Отже, Договір підписано уповноваженими особами; у встановленому порядку Договір не оспорено та не визнано недійсним.

Відповідач наведених вище обставин не заперечує та не спростовує.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач виконав свої договірні зобов`язання, надавши відповідачу кредит у розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується випискою з рахунку за період з 26.11.2021 по 08.12.2022 та платіжною інструкцією від 22.11.2022 №TR.53947179.59962.8810 на суму 100 000,00 грн.

У свою чергу, Підприємець умови Договору не виконував, внаслідок чого станом на 09.02.2023 заборгованість відповідача складала: 78 950,03 грн, що включає 74 166,64 грн простроченої заборгованості, 2 918,07 грн строкової заборгованості, 1 865,32 грн прострочена заборгованість за комісією.

Банк надіслав Підприємцю вимогу від 10.01.2023 вих.№4686 про погашення простроченої заборгованості за Договором. Факт направлення вказаного листа відповідачу підтверджується описом вкладення до цінного листа, накладною та фіскальним чеком, копії яких долучені до матеріалів справи.

У свою чергу, Підприємець залишив вказану вимогу без відповіді та належного реагування; доказів протилежного суду не подано.

Відповідачем належними та достатніми доказами вказана вище заборгованість не спростована, доказів сплати боргу суду не надано.

Разом з тим, судом з наданої відповідачем банківської виписки судом встановлено, що після 09.02.2023 здійснювалось погашення заборгованості за Договором, у зв`язку із чим станом на 29.03.2023 заборгованість відповідача складала 69 926,37 грн за тілом кредиту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акту державного чи іншого органу, тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 905/1584/15, від 06.03.2019 у справі №914/130/16.

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України закриває провадження в справі №910/3438/23 в частині позовних вимог про стягнення 1 865,32 грн простроченої заборгованості за комісією та 7 168,34 грн заборгованості за тілом кредиту.

В іншій частині з урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором у розмірі 69 926,37 грн за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

Керуючись ст.ст.129, 231, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 1 865,32 грн простроченої заборгованості за комісією та 7 168,34 грн заборгованості за тілом кредиту.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Горохової Анни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ідентифікаційний код14282829) 69 926,37 грн заборгованості та судовий збір у розмірі 2 684 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.11.2023.

СуддяЛітвінова М.Є.