ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. м. Київ Справа № 903/558/23

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області, м. Луцьк,

до відповідача Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», м. Бровари Київської області,

про стягнення 2 595 428,18 грн.,

за участі представників:

від позивача: Греков О.В., у порядку самопредставництва, виписка з ЄДР;

від відповідача : не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Державна екологічна інспекція у Волинській області, м. Луцьк (далі по тексту ДЕІ у Волинській області) звернувся до господарського суду Волинської області з позовом від 05.06.2023 до відповідача Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», м. Бровари Київської області (далі по тексту ДП «Укрспирт»), в якому просить суд стягнути з відповідача не сплачену заподіяну шкоду в розмірі 2 595 428,18 грн. за самовільне без дозволу користування надрами на користь держави в особі ДЕІ у Волинській області, а також стягнути з відповідача судовий збір.

Позов обґрунтований тим, що уніфікованим актом від 03.04.2020 №227/04.20, складеним за результатами позапланової перевірки Луцького МПД ДП «Укрспирт» встановлено, що підприємство здійснює забір підземної води в обсягах більше 300,0 куб.м. на добу при відсутності спеціального дозволу на користування надрами, оскільки попередній дозвіл №3815 від 08.06.2010 був виданий із строком дії до 31.12.2014. За відбір води без дозволу на користування надрами за період по 25.03.2020 позивач нарахував відповідачу до сплати 2 595 428,18 грн. завданої шкоди та направив відповідачу претензію від 02.06.2020 №4-2/1197, до якої було додано відповідний розрахунок суми збитків. У відповідь на вказану претензію відповідач надав відповідь від 17.06.2020, у якій вказав про безпідставність вимог ДЕІ у Волинській області про відшкодування державі збитків у сумі 2 595 428,18 грн. Тож позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 07.06.2023 №903/558/23 позовну заяву ДЕІ у Волинській області передано до Господарського суду Київської області за встановленою підсудністю.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.06.2023 позовну заяву ДЕІ у Волинській області залишено без руху, зобов`язано позивача усунути недоліки позовної заяви у строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали.

14.07.2023 до Господарського суду Київської області від Державної екологічної інспекції у Волинській області разом з супровідним листом надійшла виправлена редакція позовної заяви, в якій усунуто недоліки, що були підставою для залишення без руху.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 903/558/23 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 07.08.2023.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.08.2023, підготовче судове засідання відкладено на 02.10.2023. Ухвала від 07.08.2023 була надіслана на офіційну електронну адресу відповідача відповідно до ч. 5, 6 ст. 6 ГПК України та доставлена до електронного кабінету (електронну пошту) 08.08.2023.

Ухвалою від 02.10.2023 підготовче судове засідання закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 16.10.2023.

02.10.2023 після закриття судового засідання від представника відповідача надійшли письмові пояснення від 02.10.2023, у яких відповідач твердить про

незаконність проведення перевірки, що було встановлено судом;

відсутність фіксації в акті перевірки такого порушення, як забір води за відсутності дозволу на користування надрами;

відсутність встановлення особи, винної у вчиненні правопорушення;

відсутність у діях ДП «Укрспирт» порушення вимог законодавства.

Щодо вказаних пояснень суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1-3 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6, 8 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити:

1) найменування (ім`я) позивача і номер справи;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем;

4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується;

5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;

7) заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті;

8) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи надсилаються (надаються) одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

До відзиву додаються:

1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;

2) документи, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Подані представником відповідача письмові пояснення не відповідають вимогам до відзиву на позовну заяву та не направлені іншій стороні.

Крім того, пунктом 5 резолютивної частини ухвали від 14.07.2023 суд, у відповідності до наведеної ст. 165 ГПК України, встановив відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №730, копію ухвали від 14.07.2023 про відкриття провадження у справі відповідач отримав 24.07.2023. Відтак, гарантований статтею 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву сплив 08.08.2023.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд не приймає до розгляду подані відповідачем 02.10.2023 без клопотання про поновлення строку на подання відзиву та без доказів направленні іншій стороні письмові пояснення у якості відзиву на позову заяву.

Ухвалою від 10.10.2023 клопотання позивача від 06.10.2023 задоволено, забезпечено участь представника позивача у судовому засіданні 16.10.2023 в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 16.10.2023 у процесі розгляду справи виникло питання щодо вихідних даних для розрахунку суми заборгованості, у зв`язку з чим відповідно до ст. 216 ГПК України суд оголосив перерву у судовому засіданні до 30.10.2023, про що присутній представник був повідомлений особисто, а відсутній відповідач ухвалою про повідомлення у порядку ст.ст. 120-121 ГПК України.

Ухвалою від 20.10.2023 клопотання позивача від 19.10.2023 задоволено, забезпечено участь представника позивача у судовому засіданні 30.10.2023 в режимі відеоконференції.

23.10.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо розрахунку суми заборгованості з доданими документами. Крім того, додаткові письмові пояснення з додатками від позивача надійшли через систему «Електронний суд» 24.10.2023.

Щодо вказаних пояснень та доданих до них документів суд зазначає таке.

Відповідно до частини 5 ст. 161 ГПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Відтак суд приймає додаткові письмові пояснення представників відповідача щодо розрахунку позовних вимог. Також суд приймає до розгляду додані до пояснень інформацію про Дозвіл ДП «Укрспирт» на користування надрами від 08.06.2010 №3815 із строком дії до 31.12.2014, а також копію Дозволу ДП «Укрспирт» на спеціальне водокористування від 12.06.2018 №105/ВЛ/49д-18, які наявні у відповідача (частина 9 ст. 80 ГПК України).

Разом із тим, дотримуючись принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, пропорційності (ст.ст. 2, 7, 13, 15 ГПК УКраїни) суд не приймає до розгляду додатково подані докази, а саме копію листа позивача від 25.06.2021 №2-2/1788 до Луцької окружної прокуратури з доданими до нього розрахунками розміру відшкодування збитків за користування надрами без спеціального дозволу за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 та 2020 роки, позаяк вказані докази у відповідача відсутні, подані поза межами підготовчого судового засідання та строків, передбачених ст. 80 ГПК України, без клопотання про поновлення такого строку та без обґрунтування причин, які перешкодили подати вказані докази у встановлений строк.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

У судовому засіданні 30.10.2023 після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши позов Державної екологічної інспекції у Волинській області до ДП «Укрспирт», всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права масності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно із частиною 1 статті 149, статтею 151 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до ст.42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи. Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними. Первинні водокористувачі - це ті, які мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води, а також отримують воду з каналів зрошувальних і осушувальних систем, водосховищ, ставків, водогосподарських систем, каналів та водогонів (водопроводів) міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів.

Згідно із ст. 47 Водного кодексу України загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на прогулянкових суднах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об`єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об`єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Згідно із ст. 49 Водного кодексу України. спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Разом із тим, відповідно до ст. 23 Кодексу України про надра (в редакції від 19.12.2019, що була чинною на 25.03.2020) землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Виходячи із наведених норм законодавства, загальне водокористування здійснюється безкоштовно без дозволів; спеціальне водокористування (у тому числі для промислових потреб) є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування; однак, якщо спеціальне водокористування полягає у заборі підземної води в обсягах, який перевищує 300 кубічних метрів на добу із кожного з водозаборів, таке спеціальне водокористування є користуванням надрами та потребує додатково отримання дозволу на користування надрами.

Відповідач є юридичною особою, яка здійснює спеціальне водокористування, а саме здійснює використання води на власні потреби в обсягах 1931,9 куб.м. на добу, 502995 куб.м. на рік, у тому числі:

- як вторинний водокористувач здійснює забір води із систем водопостачання (від іншого водокористувача) із лімітом забору води 450,5 куб.м./добу, 117131 куб.м./рік;

- як первинний водокористувач здійснює забір води з підземних джерел на виробничі потреби із лімітом забору води з підземних джерел 1481,4 куб.м./добу, 385 864 куб.м./рік,

що вбачається із доданої до матеріалів справи копії дозволу на спеціальне водокористування ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 12.06.2018 №105/ВЛ/49д-18 із строком дії до 11.06.2021; фактичне місце здійснення діяльності (водокористування) м. Луцьк, Волинська область.

Відповідно до ст. 28 Кодексу України про надра (в редакції від 19.12.2019, що була чинною на 25.03.2020) користування надрами є платним, крім випадків, передбачених статтею 29 цього Кодексу. Плата справляється за користування надрами в межах території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони.

Плата за користування надрами справляється у вигляді:

1) рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин;

2) рентної плати за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин.

Рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин та рентна плата за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, встановлюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 255.1 статті 255 Податкового кодексу України (в редакції від 18.03.2020, яка була чинною на 25.03.2020) платниками рентної плати за спеціальне використання води є первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів.

Відповідно до пункту 255.3 ст. 255 ПК України об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі. Згідно із підпунктом 255.5.2 ст. 255 ПК України ставка рентної плати за спеціальне використання підземних вод для Волинської області була встановлена на рівні 96,04 грн. за 100 куб.м.

За таких обставин, відповідач як первинний водокористувач, який здійснює забір води з підземних джерел на виробничі потреби в обсягах, що перевищують 300 куб.м. води на добу, зобов`язаний був отримувати, крім дозволу на спеціальне водокористування, також дозвіл на користування надрами, а також сплачувати рентну плату за спеціальне використання підземних вод, виходячи з фактичного обсягу використаної води в сумі 0,9604 грн. за 1 куб м.

Відповідачу ДП «Укрспирт» (код 37199618) був виданий спеціальний дозвіл на користування надрами від 08.06.2010 №3815 на водозабір ДП «Луцький спиртовогорілчаний комбінат», місцезнаходження м. Луцьк, північна частина, вид корисної копалини: води підземні питні та технічні, строк дії якого сплив 31.12.2014. Отже, з 01.01.2015 ДП «Укрспирт» здійснює користування надрами без спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно до ст. 65 Кодексу України про надра порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Зокрема відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у самовільному користуванні надрами.

Згідно із ст. 67 Кодексу України про надра підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до пункту 9.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20 липня 2009 року N 389 (в редакції від 13.10.2015, яка була чинною станом на 25.03.2020) розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою

Зсам = 5 х W х Тар (грн.),

де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, куб. м;

Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 куб. м, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 куб. м, води, яка входить до складу напоїв, - грн/куб. м). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об`єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення.

Суд звертає увагу на те, що вказана формула розрахунку застосовується у випадку як самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (у даному випадку має місце відсутність спеціального дозволу на користування надрами), так і у випадку перевищення встановлених лімітів при наявності дозвільних документів, що є окремими видами порушень. Зокрема твердження про застосування відповідальності за використання водних ресурсів без дозвільних документів за умови перевищення лімітів, встановлених у дозвільних документах, позбавлене логічного змісту.

Відповідно до пункту 9.2 вказаної Методики, фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Відповідно до залучених до матеріалів справи Звітів про використання води, поданих Луцьким місцем провадження діяльності ДП «Укрспирт» до Волинського управління водних ресурсів, обсяг відібраної з підземних джерел води становив: за 2015 рік 167900 куб.м.; за 2016 рік 57700 куб.м., за 2017 рік 86900 куб.м., за 2018 рік 109000куб.м., за 2019 рік 118100 куб.м., а всього за вказаний період 539600 куб.м.

Статтею 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі та додержання операторами вимог законодавства у сфері реєстрації викидів та перенесення забруднювачів і відходів.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекпія) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Одними з основних завдань Держекоінспекції є: реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо: охорони земель, надр; охорони, раціонального використання та відтворення вод і відтворення водних ресурсів.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію у Волинській області Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їх повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства:

3) про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин.

Відповідно до пунктів 9, 10 розділу ІІ вказаного Положення, Інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і витрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами; вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

ДЕІ у Волинській області пред`явила відповідачу ДП «Укрспирт» Претензію на суму 2 595 428,18 грн. від 02.06.2020 №4-2/1197, у якій вказала, що підприємство здійснює забір підземної води, що перевищує 300,0 куб.м./добу при відсутності спеціального дозволу на користування надрами (дозвіл на користування надрами №3815 був виданий терміном до 31.12.2014). Посилаючись на ст. 16, 19, 21, 65, 67 Кодексу України про надра, позивач нарахував, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів від 14.08.2009 №389, та запропонував відшкодувати заподіяні державі збитки шляхом перерахування 2 595 428,18 грн. на вказаний спецрахунок, про що у десятиденний термін з дня отримання претензії повідомити письмово ДЕІ у Волинській області. До претензії було додано Розрахунок розміру відшкодування збитків за період по 25.03.2020, виходячи з об`єму води 540 489 куб.м.

На вказану претензію було отримано відповідь ДП «Укрспирт» від 17.06.2020, у якій відповідач вказав про те, що документом, що підтверджує виявлене порушення, є Акт позапланової перевірки Луцького МПД ДП «Укрспирт» від 03.04.2020 за №227/04.20. відповідач у відповіді на претензію твердив, що в Акті про порушення було вказано про виявлення порушення ст. 17,34 Закону України «Про відходи», жодних інших порушень позапланова перевірка не виявила. Відповідач посилався на частину 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до якої було передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідач твердив, що Припис від 09.04.2020 за №000907 будь-яких приписів щодо відшкодування збитків не містив, що є обґрунтованим, виходячи із змісту Акту про порушення від 03.04.2020.

Суд бере до уваги, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 у справі №140/7581/20, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020, визнано протиправними дії Державної екологічної інспекції у Волинській області щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання Луцьким МПД ДП «УКСПИРТ» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеного 24 березня 2020 року - 03 квітня 2020 року; визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Волинській області від 09 квітня 2020 року №000907.

Разом із тим, у вказаних судових рішеннях суд не досліджував факт відсутності у відповідача дозволу на користування надрами та не надавав вказаному факту правової оцінки.

Відповідно до частини 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 218 ГПК Ураїни підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

З огляду на викладене, принципи господарсько-правової відповідальності виходять із презумпції вини заподіювача шкоди.

Відтак, підставою для застосування до відповідача господарської санкції у вигляді відшкодування збитків, є не Акт перевірки чи припис, складені ДЕІ у Волинській області, а факт порушення відповідачем правил здійснення господарської діяльності, у даному випадку факт використання підземних вод на виробничі потреби в обсягах, що перевищують 300 куб.м. на добу без отримання дозволу на користування надрами всупереч вимогам Водного кодексу та Кодексу України про надра, що вбачається з поданих позивачем до матеріалів справи документів і відповідачем не спростований.

При цьому як встановлено судом, пред`явлення претензій, складення розрахунків шкоди та звернення до суду з відповідними позовами належить до компетенції ДЕІ у Волинській області.

У даному випадку відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Протиправна поведінка заподіювача шкоди полягає у використанні підземних вод на виробничі потреби що перевищують 300 куб.м. на добу без отримання дозволу на користування надрами всупереч вимогам Водного кодексу та Кодексу України про надра, вина заподіювача шкоди полягає у протиправній бездіяльності, оскільки він не вжив заходів до звернення до компетентного органу для продовження строку дії дозволу на користування надрами або для отримання нового; факт та розмір шкоди визначений відповідно до затвердженої Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (яка була чинною на дату розрахунку) виходячи з фактичного об`єму використаної з підземного джерела води, у зв`язку з чим позивачем доведено повний склад цивільного правопорушення, що є підставою для задоволення вимог позивача.

Суд звертає увагу на те, що у розрахунку розміру відшкодування збитків, доданих до Претензії від 02.06.2020 застосовано обсяг води 540 489 куб.м. станом на 25.03.2020.

Матеріали справи містять копію Звіту Луцького МПД ДП «Укрспирт» за 2020 рік, відповідно до якого обсяг використаної води з підземних джерел становить 77300 куб.м. Разом із тим, обсяг води, використаної відповідачем з підземних джерел за період 01.01.2020 25.03.2020 матеріалами справи не підтверджено. Позивач твердить, що для розрахунку обсяг води за період по 25.03.2020 було визначено на підставі даних з журналу обліку забору води за період з 02.01.2020 по 25.03.2020, однак вказані твердження документально не підтверджені, зокрема викопіювання із вказаного журналу позивачем до матеріалів справи не подані.

Отже, підтверджений документально обсяг води, використаної відповідачем без отримання спеціального дозволу на користування надрами становить 539 600 куб.м., відповідно розмір шкоди обумовленої самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) відповідно до формули, наведеної у пункті 9.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів становить 539600х0,9604х5=2591 159,20 грн.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки, надані позивачем, суд задовольняє позов Державної екологічної інспекції у Волинській області частково та ухвалює рішення про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь держави в особі ДЕІ у Волинській області 2 591 159,20 грн. збитків, завданих державі самовільним використанням водних ресурсів без спеціального дозволу на користування надрами.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача відшкодування позивачу витрат по сплаті розміру судового збору пропорційно задоволеним вимогам у сумі 38 867,39 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державної екологічної інспекції у Волинській області задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, ідентифікаційний код 37199618)

на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області (45025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Степана Бандери. Буд. 20, ідентифікаційний код 380009738)

2 591 159,20 грн. (два мільйони п`ятсот дев`яносто одну тисячу сто п`ятдесят дев`ять гривень двадцять копійок) шкоди,

38 867,39 грн. (тридцять вісім тисяч вісімсот шістдесят сім гривень тридцять дев`ять копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 10.11.2023.

Суддя О.В. Конюх