ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2023 р. м. Одеса Справа № 923/1694/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Крайшок А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи Надточій В.А.: не з`явився;

від третьої особи ОСОБА_1 : не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Альянс» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення 38072,71грн

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Альянс» про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування у розмірі 38072.71грн.

В обгрунтування позовних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро України посилається на те, що на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АО/4926705), внаслідок настання страхової події - дорожньо- транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля "Renault Scenic" номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 04.01.2022р (суддя С.В. Нікітенко) відкрито провадження у справі №923/1694/21, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Указом Президента України від 24.02.2022р №64/2022 внаслідок військової агресії Російської Федерації в Україні уведено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Верховний Суд розпорядженням від 18.03.2022р №11/0/9-22 в порядку ч. 7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус судді" змінив на Господарський суд Одеської області територіальну підсудність судових справ, які підсудні Господарському суду Херсонської області (враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану Господарський судом Херсонської області).

За Актом прийому-передачі від 04.09.2023 року справа №923/1694/21 була передана Господарському суду Одеської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2023р - справу розподілено судді Степановій Л.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2023р справу №923/1694/21 прийнято до провадження суддею Степановою Л.В., ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду по суті на 17.10.2023р о 11:00 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судове засідання від 17.10.2023р представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.10.2023р відкладено судове засідання на 07.11.2023р о 12:40 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судове засідання від 07.11.2023р представники сторін не з`явилися.

В судовому засіданні від 07.11.2023р було винесено вступну та резолютивну частини рішення по справі №923/1694/21.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Як вказує позивач у позовній заяві, 12.05.2020р о 16:20 у м. Херсоні, на перехресті вул. Залаегерсег та вул. Університетська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Fiat 132», номерний знак НОМЕР_2 . яким керував ОСОБА_1 та «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 . Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.05.2020р по справі №766/7997/20 ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач зазначає, що як вбачається з постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 29.05.2020р по справі №766/7997/20 ОСОБА_1 працював водієм у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Альянс». Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АО/4926705). ОСОБА_2 своєчасно звернувся до позивача із Повідомленням про ДТП від 13.05.2020р та Заявою про виплату страхового відшкодування від 13.05.2020р.

Позивач вказує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 36742,71грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: висновок експертного дослідження №62 від 01.06.2020р. наказу №6773 від 01.07.2020р. довідки №1 від 26.06.2020р.

Як зазначає позивач, на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 38072,71грн. Позивач відшкодував завдані збитки внаслідок ДТП у розмірі 36742.71, що підтверджується платіжним дорученням №1479900 від 01.07.2020р. а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1330,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №1481105 від 14.08.2020р (рахунок-фактура №20 від 01.06.2020р. акт виконаних робіт).

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 38072,71грн суми сплаченого майнового відшкодування.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою звернення позивача до суду з вимогами про відшкодування 38072,71грн стала дорожньо-транспортна пригода, яка відбулась 12.05.2020р в м. Херсоні, на перехресті вул. Залаегерсег та вул. Університетської за участю автомобіля «Renault Scenic» н/з НОМЕР_1 . під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Fiat 132» н/з НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП знаходився із Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «АЛЬЯНС» в трудових правовідносинах. Відповідно до довідки №1 від 26.06.2020р, наданої позивачем в складі позовної заяви, на момент ДТП транспортний засіб «Fiat 132» н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Як також вбачається із даної довідки, власником автотранспортного засобу «Fiat 132» н/з НОМЕР_4 є ОСОБА_3 . Наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №1479900 від 01.07.2020р підтверджено виплату страхового відшкодування позивачем власнику пошкодженого транспортного засобу «Renault Scenic» н/з НОМЕР_1 у розмірі 36742,71грн.

Відповідач зазначає, що позивач визначає відповідачем по справі саме Товариство з обмеженоювідповідальністю «Керуюча компанія «АЛЬЯНС», у зв`язку із тим, що на момент скоєння дорожньо- транспортної пригоди ОСОБА_1 знаходився із підприємством у трудових правовідносинах (наразі наказом №37-к від 04Л0.2021р трудові відносини між TOB КК «Альянс» і ОСОБА_1 припинені. Дана вимога є помилковою у зв`язку із тим, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_1 самовільно залишив місце роботи і фактично не виконував обов`язків, покладених на нього КЗпП, що підтверджується пояснювальною запискою ОСОБА_1 із якої вбачається, що ДТП сталася на приватному автомобілі Федюніна І.Ю. Він самовільно залишив місце роботи об 15:30 у зв`язку із сімейними обставинами до закінчення робочого дня, який триває на підприємстві до 17:00 (копія наказу по підприємству додається).

Як вказує відповідач, безпосередньо позивачем в складі позовної заяви надається довідка №1 від 26.06.2020р, в якій винуватцем ДТП вказано ОСОБА_1 , а власником ТЗ «Fiat 132» н/з НОМЕР_2 - ОСОБА_3 . TOB «КК «АЛЬЯНС» не є власником або законним володільцем (користувачем), не має права господарського відання або оперативного управління, а також не користується даним транспортним засобом на підставі договору оренди чи іншого права. Крім того, ОСОБА_1 на час скоєння ДТП не керував транспортним засобом у зв`язку із виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору, через самовільне залишенням робочого місця, про що ним було надано пояснювальну. Таким чином позивачем було помилково визначено відповідачем по справі за позовом із стягнення суми сплаченого майнового відшкодування у розмірі 38072,71грн ТОВ «КК «АЛЬЯНС».

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення в яких зазначає, що з 06 жовтня 2021 року він не працює на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Альянс». Дійсно, ДТП, що сталася 12 травня 2020 року на перехресті вулиць Залаегерсег та Університетської, була за його участю. У зв`язку із невідкладними сімейними обставинами він закінчив раніше роботу і на власному автотранспортному засобі Fiat 132, номер 490-93X0 поїхав додому. Про причини чому він не знаходився на робочому місці було подано пояснення на колишній роботі. Крім того, сума ремонту транспортного засобу Renault Scenic номер НОМЕР_1 занадто завищена. Експертиза, яка повинна була бути проведена має містити протокол огляду автотранспортного засобу. На даний огляд повинні бути запрошені обидві сторони. Однак ОСОБА_1 навіть не знав, що буде проводитися експертиза. Пошкодження внаслідок ДТП були незначними, а беручи до уваги, що автотранспортний засіб мав пробіг більш як 224 тисячі кілометрів, завдяки застосуванню коригування по пробігу - сума повинна була становити менше 15000,00грн.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов насту пних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2020р о 16:20 у м. Херсоні, на перехресті вул. Залаегерсег та вул. Університетська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Fiat 132», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 та «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 .

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.05.2020р по справі №766/7997/20 ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до 4.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АО/4926705). ОСОБА_2 своєчасно звернувся до позивача із Повідомленням про ДТП від 13.05.2020р та Заявою про виплату страхового відшкодування від 13.05.2020р.

Позивач вказує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_2 пошкодженоговнаслідок ДТП, склала 36742,71грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: висновок експертного дослідження №62 від 01.06.2020р. наказу №6773 від 01.07.2020р, довідки №1 від 26.06.2020р.

Як зазначає позивач, на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 38072,71грн.

Підпунктом "а" пункту 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Позивач відшкодував завдані збитки внаслідок ДТП у розмірі 36742,71, що підтверджується платіжним дорученням №1479900 від 01.07.2020р, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1330,00грн. що підтверджується платіжним дорученням №1481105 від 14.08.2020р (рахунок- фактура №20 від 01.06.2020р. акт виконаних робіт).

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України закріплено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Позивач посилаться на те, що після виплати потерпілому вартості матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12.05.2020р о 16:20 у м. Херсоні, на перехресті вул. Залаегерсег та вул. Університетська, у Моторно транспортного страхового бюро України, виникло право на стягнення сплаченої суми відшкодування до відповідача як до роботодавця чий працівник на транспортному засобі спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Однак такі посилання судом до уваги не приймаються виходячи з наступного.

За загальними правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з наданої до позовної заяви довідки Моторного (транспортного) страхового бюро України №1 від 26.06.2020р власником автомобілю «Біа( 132» н/з НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , а не відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Альянс», про о також зазначає третя особа ОСОБА_1 у своїх поясненнях щодо позовних вимог, а саме, що він іхав на власному автотранспорті, а не на транспорті, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Альянс».

Відповідач у своєму відзиві на позов також зазначив, що він не є власником автомобілю «Біаї 132» н/з НОМЕР_2 .

Посилання позивача ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України якою передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, також до ваги не приймається оскільки на момент вчинення ДТП ОСОБА_1 самовільно залишив місце роботи і фактично не виконував обов`язків, покладених на нього КЗпП, що підтверджується пояснювальною запискою ОСОБА_1 із якої вбачається, що ДТП сталася на приватному автомобілі ОСОБА_1 і що він самовільно залишив місце роботи об 15:30 у зв`язку із сімейними обставинами до закінчення робочого дня. який триває на підприємстві до 17:00.

Станом на день розгляду справи позивачем не надано натежних доказів, які б свідчили про обгрунтованість позовних вимог.

Враховуючи, що власником автомобіля водій якого спричинив ДТП не є Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Альянс» та те що ДТП статося не під час виконання ОСОБА_1 своїх трудових (службових) обов`язків як на той час працівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Альянс», позовні вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Альянс» 38072,71грн суми сплаченого майнового відшкодування задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. З Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Альянс» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення 38072,71грн суми сплаченого майнового відшкодування задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, судові витрати за розгляд справи покладаються на позивача, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу

України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові Моторного (транспортного) страхового бюро України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія «Альянс» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення 38072,71грн - відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на позивача - Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Повне рішення складено 13 листопада 2023р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова