ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року м.Дніпро Справа № 904/4874/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Чус О.В. (доповідача),

судді: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.

секретар судового засідання: Солодова І.М.

Представники сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши в у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2023 про відмову у забезпечені позову (суддя Кеся Н.Б.) у справі № 904/4874/23

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м.Дніпро

до Відповідач-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ФАРТ", смт Дніпровське, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область

Відповідач-2 ОСОБА_1 , смт Дніпровське, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область

про стягнення 3 238 160,65 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі-Позивач) 06.09.2023 року через "Електронний суд" звернулося з позовом до Відповідач-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ФАРТ" та Відповідач-2 ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ФАРТ" (51650, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, смт Дніпровське, вул. Островського, буд. 13, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ) заборгованість яка виникла з кредитного договору №35419494-КД-1 від 31.03.2022, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 608225,47 грн, заборгованість за процентами у розмірі 197033,32 грн та заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 2432901.86 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем-1 своїх грошових зобов`язань за Кредитного договору №35419494-КД-1 від 31.03.2022 та Відповідачем-2 своїх грошових зобов`язань за Договором поруки №35419494-ДП-1/1 від 31.03.2022.

Разом з позовом Позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на наступне майно, яке належить Відповідачу-2 ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ), а саме:

1. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, тип об`єкта: Нежитлова будівля комплексу, Підсобного господарства, об`єкт житлової нерухомості: Ні, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 1186. Опис: Загальною площею 1186,9 кв.м., цеглова столова-кормоцех А-1, гараж з бетонних блоків Б-1, шлакоблочна вісова Г-1, цегловий павільйон Д,Ж,3, навіс Е, шлакоблочний сарай И-1, цеглова вбиральня Т, паркан №1, ворота №2, адреса: АДРЕСА_2 .

2. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:016:0026, опис об`єкта: площа (га): 22.1473.

3. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:112:0034, опис об`єкта: площа (га): 0.1842, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р., сщ/рада, Новомиколаївська.

4. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:112:0032, опис об`єкта: площа (га): 1.3, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р., сщ/рада, Новомиколаївська.

5. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:010:0015, опис об`єкта: площа (га): 5.8165, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р.

6. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:012:0015, опис об`єкта: площа (га): 13.9634, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р.

7. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32664413, тип майна: житловий будинок садибного типу, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 , загальна площа (кв.м): 23*3,00, житлова площа (кв.м): 125,6, площа земельної ділянки (кв.м): 2754.

8. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37742658, тип майна: квартира, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_4 , загальна площа (кв.м): 74,1, житлова площа (кв.м): 33,8, технічний опис майна: у житловому комплексі з офісними приміщеннями літ. Е-17 квартира № 324, яка складається з: 1 - хол, 2 - туалет, 3 - кладова, 4 - кухня, 5 -вітальня, 6-житлова, 7-ванна, І, II, III лоджія.

В обґрунтування заяви Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" посилається на те, що в разі невжиття запропонованих Позивачем заходів забезпечення позову у цій справі цілком можливе чергове відчуження Відповідачем-2 об`єктів нерухомості й створення ситуації появи нових власників спірного об`єкта нерухомості, а відтак і нових судових спорів. Відчуження майна зазначеного в заяві на користь третіх осіб до моменту відкриття виконавчого провадження може унеможливити виконання рішення суду у ній справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2023 у даній справі відмовлено Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача. Також, Позивач не довів неможливість або утруднення погашення боргу грошовими коштами Відповідачем-2.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2023 про відмову у забезпечені позову у справі № 904/4874/23 та прийняти нове судове рішення, яким заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент пред`явлення цього позову заборгованість Відповідачем-1 добровільно не сплачена.

Приймаючи до уваги наявність значної суми заборгованості Відповідачів перед позивачем та перед Міністерством фінансів України, яке здійснило гарантійну виплату за рахунок бюджетних коштів, АТ КБ ПриватБанк було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно, яке належить Відповідачу-2 - ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ), а саме:

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, тип об`єкта: Нежитлова будівля комплексу, Підсобного господарства, об`єкт житлової нерухомості: Ні, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 1186. Опис: Загальною площею 1186,9 кв.м., цеглова столова-кормоцех А- гараж з бетонних блоків Б-1, шлакоблочна вісова Г-1, цегловий павільйон Д,Ж,3, навіс Е, шлакоблочний сарай И-1, цеглова вбиральня Т, паркан №1, ворота №2, адреса: АДРЕСА_2 .

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:016:0026, опис об`єкта: площа (га): 22.1473.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:112:0034, опис об`єкта: площа (га): 0.1842, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р., сщ/рада, Новомиколаївська.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:112:0032, опис об`єкта: площа (га): 1.3, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р., сщ/рада, Новомиколаївська.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:010:0015, опис об`єкта: площа (га): 5.8165, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:012:0015, опис об`єкта: площа (га): 13.9634, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32664413, тип майна: житловий будинок садибного типу, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 , загальна площа (кв.м): 23*3,00, житлова площа (кв.м): 125,6, площа земельної ділянки (кв.м): 2754.

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37742658, тип майна: квартира, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_4 , загальна площа (кв.м): 74,1, житлова площа (кв.м): 33,8, технічний опис майна: у житловому комплексі з офісними приміщеннями літ. Е-17 квартира № 324, яка складається з: 1 - хол, 2 - туалет, 3 - кладова, 4 - кухня, 5 -вітальня, 6-житлова, 7-ванна, I, II, III лоджія.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову, АТ КБ ПриватБанк зазначав, що у разі невжиття запропонованих Позивачем заходів забезпечення позову у цій справі цілком можливе чергове відчуження Відповідачем-2 об`єктів нерухомості й створення ситуації появи нових власників спірного об`єкта нерухомості, а відтак і нових судових спорів. Відчуження майна зазначеного в заяві на користь третіх осіб до моменту відкриття виконавчого провадження може унеможливити виконання рішення суду у цій справі.

Скаржник наполягає, що обраний Позивачем спосіб забезпечення позову мав на меті збереження гарантованого виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та жодним чином не перешкоджав власнику майна у його користуванні. Тобто, накладення арешту на рухоме і нерухоме майно відповідача обмежує його, виключно, у можливості відчуження такого майна з метою уникнення виконання судового рішення. При цьому, майно знаходиться у володінні та розпорядженні власника та не обмежене у цільовому використанні.

Оскільки предметом спору є стягнення 3238160,65 грн., накладення арешту на грошові кошти відповідача у такому розмірі здатне суттєво погіршити його майновий стан, у той час як накладення арешту на майно мінімально впливатиме на повсякденне життя відповідача, оскільки вказаний захід забезпечення позову унеможливить розпорядження грошовими коштами, тоді як арешт на майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Отже, накладення арешту на майно, що належить відповідачу-2 на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи викладене, у разі задоволення позову про стягнення заборгованості, саме на державу покладається обов`язок забезпечення реального виконання судового рішення, а тому відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову прямо порушує конституційні та міжнародні правові норми і суперечить основному завданню судочинства.

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.09.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/4874/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/4874/23.

04.10.2023 матеріали оскарження по справі № 904/4874/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2023 про відмову у забезпечені позову у справі № 904/4874/23. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 02.11.2023 о 12 год. 00 хв.

20.10.2023 від представника ТОВ «Агро-Фарт» до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а оскаржувана ухвала є законною; заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню. Оскільки, мотивована виключно припущеннями про ймовірну неможливість виконання рішення суду у даній справі, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову. З доданих до заяви про забезпечення позову документів не вбачається , що майно абр кошти, які є у відповідача -1 та відповідача -2 на момент пред`явлення позову до них, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення. Позивачем не надано жодного доказу існування обставин, з якими закон пов`язує можливість вжиття заходів до забезпечення позову. Просить залишити ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 у даній справі без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2023 зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", до дня судового засідання, надати копію додатків до заяви про забезпечення позову.

02.11.2023 представником АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали апеляційного суду від 23.10.2023 надано копію додатків до заяви про забезпечення позову.

02.11.2023 від представника ТОВ «Агро-Фарт» до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки повноважний представник не має змоги вчасно прибути до судового засідання Центрального апеляційного господарського суду через зайнятість в іншому судовому засіданні в Амур-Нижньодніпровському районному суді міста Дніпропетровськ.

Колегія суддів відзначає, що у ТОВ «Агро-Фарт» була можливість надати повноваження іншому представнику, навіть, якщо представник, про якого вказано у клопотанні, на даний час не має можливості забезпечити явку у судове засідання. Крім того, як вбачається з поданого клопотання про відкладення розгляду скарги, останній обізнаний про день, час та місце даного судового засідання.

Відповідно до частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

У свою чергу суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 922/1200/18, від 04.06.2020 у справі № 914/6968/16.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи все вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ТОВ «Агро-Фарт» про відкладення розгляду скарги та вважає за можливе здійснити розгляд скарги у даному судовому засіданні.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідаче 2 не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

02.11.2023 позивач/скаржник та відповідач-2 наданим процесуальним правом не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання повноважних представників.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності зазначчених представників сторін.

В судовому засіданні 02.11.2023 Центральним апеляційним господарським судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді та дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, накладення арешту в межах ціни позову на грошові кошти відповідача, що належать або підлягають передачі або сплаті цьому товариству і знаходяться у нього чи в інших осіб, є одним з визначених законом способів забезпечення позову.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Таким чином, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, на підставі поданих заявником доказів, має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №916/2364/20).

Предметом позову у цій справі с вимога майнового характеру про стягнення грошових коштів у розмірі 3 238 160.65 грн.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" в заяві про забезпечення позву стверджує, що в разі невжиття запропонованих Позивачем заходів забезпечення позову у цій справі цілком можливе чергове відчуження Відповідачем-2 об`єктів нерухомості й створення ситуації появи нових власників спірного об`єкта нерухомості, а відтак і нових судових спорів. Відчуження майна зазначеного в заяві на користь третіх осіб до моменту відкриття виконавчого провадження може унеможливити виконання рішення суду у ній справі.

Колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом передчасно відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. При цьому суд виходить з наступного.

Колегією суддів встановлено, що обраний Позивачем спосіб забезпечення позову мав на меті збереження гарантованого виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та жодним чином не перешкоджав власнику майна у його користуванні. Тобто, накладення арешту на рухоме і нерухоме майно відповідача обмежує його, виключно, у можливості відчуження такого майна з метою уникнення виконання судового рішення. При цьому, майно знаходиться у володінні та розпорядженні власника та не обмежене у цільовому використанні.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначила, що: «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача, що рішення суду в разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 905/447/22).

Оскільки предметом спору є стягнення 3238160,65 грн., накладення арешту на грошові кошти відповідача у такому розмірі здатне суттєво погіршити його майновий стан, у той час як накладення арешту на майно мінімально впливатиме на повсякденне життя відповідача, оскільки вказаний захід забезпечення позову унеможливить розпорядження грошовими коштами, тоді як арешт на майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Відтак, накладення арешту на майно, що належить відповідачу-2 на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника (аналогічний висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2022 у справі № 908/2383/21).

Отже застосування обраних Позивачем заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідають ст.ст. 136, 137 ГПК України, а також вимогам співмірності, розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Колегія суддів зауважує на тому, що зазначені заходи забезпечення позову є тимчасовими (до закінчення розгляду справи) та спрямовані на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті (збереження за відповідачем права власності на майно) з метою зупинення вчинення під час розгляду цієї справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективний захист та поновлення порушеного права в разі задоволення/часткового задоволення позову.

Отже з огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви Позивача, про забезпечення позову у даній справі.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при винесенні ухвали про відмову у забезпеченні позову належним чином не було з`ясовано обставини, з якими закон пов`язує можливість вжиття заходів забезпечення позову, а тому суд дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Позивача про накладення арешту на спірне нерухоме майно.

За таких обставин, враховуючи доводи заявника, наведені у заяві, з огляду на предмет та підстави позовних вимог, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що заява Позивача, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в межах суми позову підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду відповідно - скасуванню.

Розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2023 про відмову у забезпечені позову у справі № 904/4874/23 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2023 про відмову у забезпечені позову у справі № 904/4874/23 скасувати.

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно, яке належить Відповідачу-2 - ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ), в межах суми, в розмірі 3 238 160,65 грн. а саме:

1.Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040, тип об`єкта: Нежитлова будівля комплексу, Підсобного господарства, об`єкт житлової нерухомості: Ні, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 1186. Опис: Загальною площею 1186,9 кв.м., цеглова столова-кормоцех А-1,гараж з бетонних блоків Б-1, шлакоблочна вісова Г-1, цегловий павільйон Д,Ж,3, навіс Е, шлакоблочний сарай И-1, цеглова вбиральня Т, паркан №1, ворота №2, адреса: Дніпропетровська обл., Кам`янський р., смт. Новомиколаївка, вулиця Дорожна, будинок 83.

2. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, тип об`єкта: земельна

ділянка, кадастровий номер: :01:016:0026, опис об`єкта: площа (га): 22.1473.

3. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:112:0034, опис об`єкта: площа (га): 0.1842, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р., сщ/рада, Новомиколаївська.

4. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:112:0032, опис об`єкта: площа (га): 1.3, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р., сщ/рада, Новомиколаївська.

5. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:010:0015, опис об`єкта: площа (га): 5.8165, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р.

6. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10,тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:012:0015, опис об`єкта: площа (га): 13.9634, адреса: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р.

7. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32664413, тип майна: житловий будинок садибного типу, адреса нерухомого майна: Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р., смт. Дніпровське, вулиця Київська, будинок 10, загальна площа (кв.м): 23*3,00, житлова площа (кв.м): 125,6, площа земельної ділянки (кв.м): 2754.

8. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37742658, тип майна: квартира, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_4 , загальна площа (кв.м): 74,1, житлова площа (кв.м): 33,8, технічний опис майна: у житловому комплексі з офісними приміщеннями літ. Е-17 квартира № 324, яка складається з: 1 - хол, 2 - туалет, 3 - кладова, 4 - кухня, 5 -вітальня, 6-житлова, 7-ванна, I, II, III лоджія.

Стягувачем за даною постановою є Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", (01001, м. Київ, вул. Грушевського, б. 1Д, ).

Боржником за даною постановою є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1

Постанова про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох років з дня її прийняття, тобто до 02.11.2026 року.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області за результатами розгляду справи 904/4874/23 здійснити розподіл судових витрат за розгляд заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2023р. у справі № 904/4874/23.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.11.2023.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Кощеєв