УХВАЛА

16 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 904/4511/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Студенець В.І.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Верхогляд Т.А., судді - Коваль Л.А., Парусніков Ю.Б.)

від 31.07.2023

у справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш"

про стягнення 171 974,43 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У грудні 2022 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі - позивач, Оператор ГРМ) звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" (далі -відповідач, Споживач) про стягнення 171 974,43 грн, з яких: 168 548,05 грн основний борг, 3 232,43 грн пеня, 193,95 грн 3% річних та судовий збір у розмірі 2 579,62 грн.

2. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за Типовим договором розподілу природного газу.

3. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 позов задоволено повністю.

4. Суд виходив з того, що погоджуючись з обсягами розподілу природного газу у жовтні-грудні 2020 року та січні-вересні 2021 року, Споживач погодив обсяги розподілу природного газу, які покладені в обсяги річної замовленої потужності на 2022 рік. Посилання відповідача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 у справі №904/3866/21, як на підставу для відмови у позові, є необґрунтованими, оскільки відносини транспортування та розподілу газу мають різну правову природу, тому внесення змін до інформаційної платформи Оператора ГТС не змінює обов`язку Споживача сплатити вартість послуг з розподілу природного газу. Послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками Оператора ГРМ щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів газу. Припинення (обмеження) розподілу природного газу не звільняє відповідача від обов`язку виконувати умови договору до моменту розірвання договірних відносин та механічного від`єднання газопроводу від газових мереж оператора ГРМ.

5. 31.07.2023 Центральний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував, ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив повністю.

6. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач, здійснюючи розрахунок за послугу розподілу природного газу (потужності) у жовтні 2022 року, взяв неправильні вихідні дані за січень 2021 року та лютий 2021 року, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за послуги з розподілу природного газу (потужності) відповідачу за жовтень 2022 року у розмірі 168 548,05 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги про стягнення пені та процентів річних є нерозривно пов`язаними із сумою основної заборгованості та фактично є похідними від такої вимоги, у їх задоволенні також слід відмовити.

7. 10.11.2023 Оператор ГРМ звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Також скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

8. 13.11.2023 відповідач подав до Верховного Суду заперечення проти відкриття касаційного провадження.

9. Верховний Суд вивчив касаційну скаргу та заперечення, виходить з наступного.

10. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

11. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

12. Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

13. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 481,00 грн.

14. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

15. Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 ГПК України справа, що розглядається, є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 х 2 481,00 грн = 248 100,00 грн).

16. Так, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

17. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що справа має виняткове значення для нього (підпункт "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України) та він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням у цій справи, при розгляді іншої справи (підпункт "б" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України).

18. В обґрунтування скаржник вказує, що на розгляді в Господарському суді Дніпропетровської області та Центральному апеляційному господарському суді перебувають справи № 904/865/23, № 904/3942/22, № 904/3483/22, № 904/3652/22, № 904/5104/22 за позовом Оператора ГРМ до ПрАТ "Дніпровагонмаш" про стягнення заборгованості за типовим Договором розподілу природного газу.

19. Скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що позивач звертаючись з позовом у цій справі не надав доказів виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2021 у справі № 904/3866/21 щодо здійснення корегування на інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи інформації про обсяги поставленого (протранспортованого) відповідачу природного газу шляхом направлення Оператору газотранспортної системи уточненої інформації, в якій відображено обсяг спожитого (розподіленого) природного газу за період з 01.01.2021 по 31.01.2021 в об`ємі 0 м3, за період з 01.02.2021 по 09.02.21 в об`ємі 0 м3, оскільки вважає, що коригування даних на інформаційній платформі не мають ніякого наслідку при здійсненні розрахунку річної замовленої потужності споживачу на наступний газовий рік та наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження як виконання так і не виконання рішення у справі № 904/3866/21. Скаржник не погоджується з тим, що рішення у справі № 904/3866/21 має преюдиціальне значення для справи, яка переглядається.

20. Вивчивши доводи скаржника щодо наявності підстав для оскарження судових рішень у справі за підпунктами "б" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

21. Верховний Суд зауважує, що норма права про те, що особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи означає, що скаржник в касаційній скарзі має обґрунтувати зазначені обставини та додати докази на їх підтвердження.

22. Твердження скаржника, що він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи зводяться до висловлення незгоди з прийнятим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, викладення власного бачення у питанні застосування правових норм, є проханням про повторний перегляд справи, переоцінку встановлених судом обставин та доказів, що виходить за межі повноважень Верховного Суду в силу статті 300 ГПК України, а тому не можуть бути підставою для відкриття касаційного провадження.

23. За оцінкою Суду касаційна скарга також не містить переконливих аргументів, які б свідчили про виняткове значення справи для скаржника, оскільки незгода з ухваленим рішенням суду попередньої інстанції не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача є звичайним передбачуваним процесом.

24. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

25. Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

26. Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, аргументованих обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

27. Отже, Верховний Суд вважає, що скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення у розмірі 171 974,43 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

28. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

29. Зважаючи на конкретні обставини цієї справи та відсутність обґрунтованих підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

30. У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Верховний Суд не розглядає клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/4511/22 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.07.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

В. Студенець