ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

14.11.2023м. СумиСправа № 920/1288/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши заяву Фермерського господарства «ЮГ» (вул. Молодіжна, буд. 49, с.Вище Солоне, Ізюмський район, Харківська обл., 63830; код за ) до Державного підприємства «Дослідне господарство Агрофірма «Надія» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (вул. Соборна, буд. 63, с. Перехрестівка, Роменський р-н, Сумська обл., 42073: код за ) про забезпечення позову (вх №4365 від 10.11.2023)

установив:

10.11.2023 позивач звернувся з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача виконати умови договору №03/078-1 купівлі продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво від 03.07.2023, укладеного між Фермерським господарством «ЮГ» () та Державним підприємством «Дослідне господарство Агрофірма «Надія» Інституту Сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» (); стягнути з відповідача судові витрати у справі, попередній розмір яких визначений позивачем у позові і складається із 2684,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 1342,00 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Разом із позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову (вх №4365 від 10.11.2023), в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на врожай соняшнику 2023 року, що вирощений на земельних ділянках Державного підприємства "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (вул. Соборна, будинок 63; Роменський р-н, село Перехрестівка, Сумська обл., 42073, ) на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, та заборонити будь-яким фізичним особам та/або юридичним особам, у тому числі усім підприємствам, установам, організаціям, незалежно від форм власності та галузевої належності, у тому числі, але не виключно органам державної влади та управління, органам місцевого самоврядування - вчиняти будь-які дії щодо відчуження товару, а саме врожаю соняшника 2023 року, до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 03 липня 2023 року між Фермерським господарством «ЮГ» та Державним підприємством «Дослідне господарство Агрофірма «Надія» Інституту Сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України» укладено договір № 03/07-1 купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору продавець - ДП «ДГА «Надія» ІСГПСНААНУ» зобов`язується передати, а покупець - ФГ «ЮГ» прийняти у власність та оплатити майнові права (право володіння, користування та розпорядження) наступними об`єктами незавершеного сільськогосподарського виробництва (далі за текстом товар), що знаходиться на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, а саме: незавершене виробництво соняшнику 2023, загальною площею 1323,00 га, за ціною за одиницю 17 078,22 грн на загальну суму 22594485,06 грн в т.ч. ПДВ.

Згідно з п.1.2. загальна сума відповідного договору складає 22594485 грн.06 коп., в тому числі ПДВ.

Відповідно до п. 1.3. вказаного договору, врожай соняшника 2023 року знаходиться на 28 земельних ділянках загальною площею 1323,00 га, які на праві постійного користування належить продавцю, що знаходяться на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області за наступними кадастровими номерами: :01:002:0075 площа 26,1521 га, :01:002:0084 площа 66,8287 га, :03:001:0180 площа 35,3240 га, :02:003:0002 площа 40,9624 га, :02:005:0002 площа 102,5545 га, :02:005:0003 площа 83,7064 га, :02:002:0004 площа 12,0334 га, :02:002:0005 площа 16,0144 га, :03:001:0178 площа 19,9476 га, :03:001:0181 площа 147,8296 га, :01:002:0071 площа 15,4155 га, :01:002:0072 площа 14,7324 га, :01:002:0070 площа 2,3891 га, :01:002:0073 площа 2,2591 га, :01:002:0081 площа 104,1234, :01:002:0080 площа 39,7456 га, :03:001:0177 площа 83,0218 га, :03:001:0168 площа 15,481 га, :03:001:0167 площа 15,375 га, :03:001:0164 площа 26,13 га, :03:001:0175 площа 30,7 га, :03:001:0163 площа 5,6201 га, :03:001:0166 площа 129,8464 га, :03:001:0174 площа 96,7829 га, :03:001:0170 площа 22,2563 га, :03:001:0169 площа 26,5608 га, :03:001:0172 площа 79,3791 га, :03:001:0176 площа 61,8289 га.

Згідно п.2.1. договору розрахунки за цим договором здійснюється (проводяться) у будь-якій формі, що передбачена чинним законодавством України строк до 31 грудня 2023 року.

Відповідно до п. 2.2. Договору у випадку якщо у продавця існувала, на момент проведення розрахунків за цим договором, кредиторська заборгованість, то зобов`язання покупця з оплати незавершеного виробництва соняшника, купівля-продаж якого є предметом цього договору, припиняються виключно шляхом зарахування однорідних грошових вимог, у такому випадку кредиторська заборгованість продавця перед покупцем підлягає зменшенню на суму передбачену п. 1.2. цього договору.

Згідно п. 2.3. договору зарахування зустрічних вимог, може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

01 вересня 2023 року між Фермерським господарством «ЮГ» () та Державним підприємством «Дослідне господарство Агрофірма «Надія» Інституту Сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» () по 16 земельним ділянкам було підписано акт приймання-передачі майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво до договору купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво № 03/07-1 від 03 липня 2023 року.

Водночас, заявник наголошує, що незважаючи на передачу майнових прав, та порушуючи домовленість сторін за договором №03/07-1 купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво, Державне підприємство «Дослідне господарство Агрофірма «Надія» Інституту Сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України» із залученням третіх осіб почало збирати врожай соняшнику на вищевказаних земельних ділянках і транспортувати в невідомому напрямку. Враховуючи наведене, заявник вважає, що можна зробити висновок, що матеріали містять належні, допустимі та достовірні докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, законним інтересам ФГ «ЮГ» у найближчий час. З метою недопущення силової спроби заволодіти врожаєм 2023 року, посіяний, оброблений і вирощений, на земельних ділянках задля захисту законних прав та інтересів, ФГ «ЮГ» просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Згідно зі ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18).

Поряд з викладеним, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином.

Як вбачається із матеріалів позову, предметом спору є зобов`язання відповідача виконати умови договору, тобто, немайнові вимоги.

З урахуванням того, що предметом спору є немайнові вимоги, згідно з правовими висновками Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, які повинні судом враховуватись в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України, суд має дослідити, чи може відсутність таких заходів істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1.3. договору від 03.07.2023 № 03/07-1 купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво врожай соняшника 2023 року знаходиться на 28 земельних ділянках загальною площею 1323,00 га. Між ФГ «ЮГ» та ДП «ДГ АФ «Надія» ІСГПСНААНУ 01.09.2023 підписано акт приймання-передачі майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво до договору купівлі-продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво № 03/07-1 від 03 липня 2023 року по 16 земельним ділянкам.

Заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на врожай соняшнику 2023 року, що вирощений на земельних ділянках Державного підприємства "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (вул. Соборна, будинок 63; Роменський р-н, село Перехрестівка, Сумська обл., 42073, ) на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області та заборонити будь-яким фізичним особам та/або юридичним особам, у тому числі усім підприємствам, установам, організаціям, незалежно від форм власності та галузевої належності, у тому числі, але не виключно органам державної влади та управління, органам місцевого самоврядування - вчиняти будь-які дії щодо відчуження товару, а саме врожаю соняшника 2023 року, до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Суд зауважує, що вимоги заявника щодо вжиття заходів забезпечення позову не є конкретизованими, а саме: не ідентифіковано земельні ділянки Державного підприємства "Дослідне господарство Агрофірма "Надія" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України"на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області, на яких знаходиться врожай соняшнику 2023 року, та не доведено, що саме ці земельні ділянки та сам врожай соняшнику 2023 року є предметом договору на незавершене сільськогосподарське виробництво № 03/07-1 від 03 липня 2023 року, і що саме до цього врожаю відповідачем вживаються неправомірні заходи щодо його збирання.

Зава про забезпечення позову без надання належних, достовірних та допустимих доказів містить лише припущення заявника, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, законним інтересам ФГ «ЮГ» у найближчий час.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заявником не було подано належних та допустимих доказів, які б могли свідчити, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що саме на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами неможливість в подальшому виконання рішення суду саме внаслідок дій або бездіяльності відповідача, тобто наявності у нього наміру ухилитися від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, доводи, викладені заявником у заяві про забезпечення позову, відхиляються судом за необґрунтованістю, оскільки не підтверджені відповідними доказами, а самі по собі такі доводи не підтверджують факту неможливості у майбутньому виконати судове рішення через можливі неправомірні дії відповідача.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні заяви ФГ «ЮГ» про забезпечення позову (вх №4365 від 10.11.2023).

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 14.11.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частин 6-7 статті 6 ГПК України Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат. Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Інформацію у справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://su.arbitr.gov.ua/sud5021/.

Суддя В.Л. Котельницька