ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" листопада 2023 р.Справа № 924/499/22

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Мізику М.А., розглянувши матеріали справи

за заявою ОСОБА_1 , м. Шепетівка

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

Представники сторін:

від боржника (заявника): не з`явився;

від кредиторів: не з`явились;

арбітражний керуючий: не з`явився

В судовому засіданні винесено вступну та резолютивну частини ухвали.

встановив:

Фізична особа ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 29.11.2022р. відкрито провадження у справі №924/499/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт (ID карта) НОМЕР_2 від 28.10.2019 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (e-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Введено процедуру реструктуризації боргів боржника.

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №924/499/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт (ID карта) НОМЕР_2 від 28.10.2019 року адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (e-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у визначений законом спосіб.

Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт (ID карта) НОМЕР_2 від 28.10.2019 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (e-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 ) арбітражного керуючого Солов`я Юрія Анатолійовича (свідоцтво №1895 від 29.12.2018р., адреса: АДРЕСА_2 ; e-mail ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Попереднє засідання у справі №924/499/22 призначено на 10:00 год. "01" лютого 2023 р.

На адресу суду 28.02.2023р. від арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. надійшло клопотання про закриття провадження у справі №924/499/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 01.03.2023р. клопотання арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. від 28.02.2023р. про закриття провадження у справі №924/499/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 13.03.2023р. закрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт (ID карта) НОМЕР_2 від 28.10.2019 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2022 року у справі № 924/499/22; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боржника - арбітражного керуючого Солов`я Юрія Анатолійовича (свідоцтво №1895 від 29.12.2018р., адреса: 08292, Київська область, м.Буча, вул. Героїв Майдану, буд. 11; e-mail ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.04.2023р. ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 13.03.2022р. у справі №924/499/22 скасовано, справу №924/499/22 передано на розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 15.05.2023р. № 13/23 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ, за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Димбовському В.В.

Ухвалою суду від 19.05.2023р. призначено підготовче засідання у справі №924/499/22; зобов`язано арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. письмово повідомити кредиторів (зазначених боржником у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед якими стала підставою для відкриття судом такого провадження) щодо правових наслідків неподання ними у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до ОСОБА_1 , докази повідомлення та відповіді кредиторів подати до суду до дати судового засідання.

Також на адресу суду 11.07.2023р. від арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. надійшло клопотання про закриття провадження у справі №924/499/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Представники кредиторів, представник боржника (заявника) та арбітражний керуючий Соловей Ю.А. в засідання суду не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, судом встановлено та враховується таке.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997р..

У пункті 145 рішення від 15.11.1996р. у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом

Так, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

В свою чергу, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Урішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004р. вказано, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Водночас, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Згідно із ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Частина 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця.

За приписами ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Судом встановлено, що боржник - фізична особа ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт (ID карта) НОМЕР_2 від 28.10.2019р., адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (e-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 ) скористався своїм правом звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства, вказавши про неможливість сплатити заборгованість в розмірі 645 574,08грн..

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2022р., серед іншого, відкрито провадження у справі №924/499/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт (ID карта) НОМЕР_2 від 28.10.2019р., адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (e-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 ); оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №924/499/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт (ID карта) НОМЕР_2 від 28.10.2019р. адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (e-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у визначений законом спосіб.

Судом встановлено, що станом на дату проведення підготовчого засідання та у визначений законом строк кредитори до боржника з грошовими вимогами не звернулися.

Частиною 1 ст.2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Із введенням в дію 21.10.2019р. КУзПБ запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи-підприємця, та є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.

З пояснювальної записки до проекту КУзПБ вбачається, що метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації та потребують допомоги з боку держави.

Також у преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Застосовуючи ці норми, необхідно враховувати, що, на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.

З огляду на виключне право лише боржника - фізичної особи на ініціювання справи про свою неплатоспроможність (ст.116 КУзПБ), суд зауважує, що цим Кодексом запроваджено "добровільне банкрутство" боржника - фізичної особи, що є правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність.

Така правова позиція також відповідає висновкам Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у пунктах 44-51 постанови від 26.05.2022р. у справі №903/806/20.

Процедура неплатоспроможності фізичних осіб була введена законодавцем як інструмент виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища для приватних осіб, а саме задля звільнення від боргів та відновлення платоспроможності.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ.

Згідно ст.113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначені ч.2 ст.115 КУзПБ, за якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у такій справі у разі, якщо:

1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Порядок та наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначені ст.ст.119, 120 КУзПБ.

Варто зауважити, що частиною 1 ст.119 КУзПБ регламентовано, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози.

Водночас, при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (ч.3 ст.119 КУзПБ).

З моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом (п.1 ч.1 ст.120 КУзПБ).

Подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб (ч.1 ст.122 КУзПБ).

Порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство юридичних осіб визначено в ст.45 КУзПБ, згідно з частиною першою якої конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Слід зауважити, що зазначеними нормами КУзПБ встановлено саме обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень ч.4 ст.45 КУзПБ свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак, таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідний строк.

Такими правовими наслідками є закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (у разі, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог) та визначена частиною четвертою цієї статті можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчих документів за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню.

Протилежний підхід, а саме неподання конкурсними кредиторами відповідних заяв з грошовими вимогами до боржника у визначений законом строк нівелює зобов`язальний характер порядку виявлення кредиторів та унеможливлює здійснення подальшої процедури неплатоспроможності фізичної особи, оскільки одним із наслідків відсутності кредиторів боржника є неможливість організації і проведення зборів кредиторів, до основних завдань яких у процедурі реструктуризації боргів боржника віднесено розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про його схвалення.

Водночас, порядок проведення попереднього засідання суду у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначений ст.122 КУзПБ, згідно ч.ч.2, 3 якої попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.

Відповідно до ч.4 вказаної статті КУзПБ в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Аналіз наведених вище мотивів та положень ст.ст.45, 90, 120, 122 КУзПБ дає підстави для висновку про відсутність підстав у господарського суду для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи у попередньому засіданні, попри неподання конкурсними кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника станом на дату проведення такого засідання, у тому числі й у межах визначеного ч.1 ст.45 цього Кодексу строку.

Однак, у випадку, якщо після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність конкурсними кредиторами не подано до попереднього засідання заяв з грошовими вимогами до боржника, господарський суд за результатами такого засідання повинен постановити ухвалу, якою:

1) керуючись принципом судового контролю у справах про банкрутство та з урахуванням ролі арбітражного керуючого у цій категорії справ (наділеного нормами КУзПБ відповідними повноваженнями щодо взаємодії з кредиторами боржника), зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредиторів (зазначених боржником у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед якими стала підставою для відкриття судом такого провадження) щодо правових наслідків неподання ними у порушення вимог ч.1 ст.45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника;

2) призначити відповідно до п.2 ч.4 ст.122 КУзПБ судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі.

У відповідності до п.п.2, 4, 6, 7 ч.2 ст.42 ГПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 ст.43 ГПК України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням наведених мотивів та процесуальних норм слід зазначити, що у випадку: наявності у боржника заборгованості (підтвердженої відповідними доказами та яка була підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи) перед конкурсним кредитором, яким в порушення вимог ч.1 ст.45 КУзПБ не подано заяву з грошовими вимогами до боржника, та подальшого ігнорування таким кредитором свого обов`язку щодо подання заяви з грошовими вимогами до боржника після отримання ним від керуючого реструктуризацією письмового повідомлення щодо правових наслідків невиконання цього обов`язку, господарський суд має право прийняти рішення про визнання фізичної особи - боржника банкрутом за відсутності рішення зборів кредиторів, однак з урахуванням та оцінкою стану неплатоспроможності боржника на підставі отриманого звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації боржника.

Поряд з цим слід наголосити, що, у такому випадку, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів фізичної особи-боржника, господарський суд зобов`язаний перевірити наявність визначених ч.7 ст.123 КУзПБ підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи з власної ініціативи суду, надати таким обставинам належну юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

У вказаному питанні обов`язку господарського суду щодо перевірки наявності підстав для закриття (з власної ініціативи суду) провадження у справі, визначених ч.7 ст.123 КУзПБ, слід врахувати правовий висновок, викладений у пунктах 84-91 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022р. у справі №903/806/20.

За тим, врахувавши обставини, що свідчать про добросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи, господарський суд вирішує питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та застосування наслідків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Відсутність заявлених у визначений законом строк вимог конкурсних кредиторів не є підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника у попередньому засіданні суду, оскільки не спростовує наявність ознак неплатоспроможності такої особи чи загрози її неплатоспроможності, підтверджених відповідними доказами;

В свою чергу, у випадку не подання конкурсними кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника, однак підтвердження заборгованості відповідними доказами (що стало підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи), господарський суд за результатами попереднього засідання постановляє ухвалу, якою (1) зобов`язує керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредиторів щодо правових наслідків не подання ними у порушення вимог ч.1 ст.45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника та (2) призначає судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі.

Залежно від конкретних обставин суд має право прийняти рішення про визнання фізичної особи - боржника банкрутом попри неподання конкурсними кредиторами заяв з грошовими вимогами та, як наслідок, відсутності відповідного рішення зборів кредиторів. При цьому, обов`язком суду є перевірка наявності підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, визначених ч.7 ст.123 КУзПБ.

Обставини, що свідчать про добросовісну поведінку боржника (сумлінна співпраця боржника з керуючим реструктуризацією, відкрита його взаємодія з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків, зокрема повідомлення про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п.3 ч.2 ст.116 КУзПБ), надання повної і достовірної інформації про власний майновий стан та членів сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 ч.3 ст.116 КУзПБ) тощо), у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом під час вирішення у подальшому питання щодо закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та застосування правових наслідків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Зазначена вище правова позиція узгоджується з висновками, що викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 05.10.2022р. у справі №921/39/21.

Як вже зазначалось, ухвалою суду від 13.03.2023р. (суддя Вибодовський О.Д.) закрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 на підставі п.8 ч.1 ст.90 КУзПБ, а постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.04.2023р. ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 13.03.2022р. у справі №924/499/22 скасовано.

При цьому, на момент винесення ухвали про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи від 13.03.2023р. на підставі п.8 ч.1 ст.90 КУзПБ, діяла редакція Кодексу від 01.01.2023р.

Згідно з п.8 ч.1 ст.90 КУзПБ (в редакції на момент винесення ухвали про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи від 13.03.2023р.) Господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника.

У постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.04.2023р. суд не погодився з рішенням суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі п.8 ч.1 ст.90 КУзПБ, в тому числі, зазначаючи, що "За тим, врахувавши обставини, що свідчать про добросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи, господарський суд вирішує питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі п.6 ч.1 ст.90 КУзПБ та застосування наслідків, встановлених частиною четвертою цієї статті.".

Згідно з п.6 ч.1 ст.90 КУзПБ (в редакції на момент винесення ухвали про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи від 13.03.2023р.) Господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог.

В свою чергу, згідно п. 66 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 20.03.2023р. №2971-IX у статті 90 КУзПБ частини першу і другу викладено в такій редакції:

"1. Господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі:

1) невнесення боржника - юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) припинення у встановленому законодавством порядку юридичної особи, яка є боржником, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

3) смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім боржника - фізичної особи;

4) перебування у провадженні господарського суду справи про банкрутство (неплатоспроможність) того самого боржника;

5) відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів;

6) затвердження звіту керуючого санацією в порядку, передбаченому цим Кодексом;

7) затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом;

8) якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог;

9) якщо справа згідно із законом не підлягає розгляду в господарських судах України;

10) якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника;

11) укладення мирової угоди між боржником та кредиторами відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України;

12) прийняття рішення про приватизацію боржника, яким є державне підприємство або господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі;

13) в інших випадках, передбачених цим Кодексом."

Таким чином, станом на дату розгляду справи (09.11.2023р.) діє редакція Кодексу України з процедур банкрутства від 29.07.2023р., з врахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 20.03.2023р. №2971-IX у статті 90 КУзПБ.

Як встановлено судом, Фізична особа ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт (ID карта) НОМЕР_2 від 28.10.2019р., адреса реєстрації: АДРЕСА_1 (e-mail ІНФОРМАЦІЯ_1 ) при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначив про неможливість сплатити заборгованість в розмірі 645574,08 грн.

Судом береться до уваги, що в ухвалі суду про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність від 29.11.2022р. зазначення судом суми заборгованості перед кредиторами не надає підстав для визнання грошових вимог кредитора у справі про неплатоспроможність в розумінні ст.ст.1, 45 КУзПБ без їх звернення з відповідною заявою з вимогами до боржника.

В свою чергу, визнання судом вимог кредиторів без їх звернення до господарського суду є порушенням принципу належного урядування, норм Конституції України, Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, суд констатує, що після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 станом на дату проведення попереднього засідання до боржника не висунуто жодних вимог.

Вказані обставини унеможливлюють подальше провадження у справі про банкрутство боржника, оскільки Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає можливості здійснювати процедури банкрутства стосовно особи, до якої не висунуто вимог кредиторів. Також, не існує механізму переходу до підсумкового засідання суду без проведення попереднього засідання, оскільки саме прийняття рішення щодо подальшого здійснення процедури банкрутства належить до компетенції зборів кредиторів, які в даній справі відсутні.

Згідно до ч.2 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 5, 9, 11 і 12 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8 і 10 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 7 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

Тобто, у разі якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог, у суду не має процесуальної можливості перейти до стадії реструктуризації боргів (погашення боргів боржника).

Відповідно до правових висновків викладених в п. 44 Постанови Верховного суду від 11.02.2021р. по справі №910/16593/19 у випадку якщо після оприлюднення офіційного оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство станом на дату проведення попереднього засідання до боржника не висунуто вимог, суд не має змоги належним чином надати обґрунтовану оцінку твердженням боржника щодо його неплатоспроможності, адже такі твердження боржника у процедурі банкрутства мають бути досліджені судом критично з урахуванням як думки розпорядника майна, так й інших конкурсних кредиторів.

Слід зазначити, що суд не може самостійно залучати кредиторів до участі у справі, або ж вчиняти дії, спрямовані на їх пошук (виявлення).

Зазначені обставини унеможливлюють подальше провадження у справі про неплатоспроможність боржника, оскільки Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає можливості здійснювати процедури банкрутства стосовно особи, до якої не висунуто вимог кредиторів.

В попередніх судових засіданнях та у поданому клопотанні про закриття провадження у даній справі арбітражний керуючий Соловей Ю.А. повідомляв, що 18.08.2023р. ним було направлено кредиторам, які зазначені в заяві ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, повідомлення про наслідки неподання заяв з грошовими вимогами до боржника відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ. Також арбітражний керуючий Соловей Ю.А. подав докази надіслання повідомлення 18.08.2023р. (ст. ст. 70-71 том 3 справи).

Арбітражний керуючий Соловей Ю.А. неодноразово повідомляв, що йому не надходило жодних заяв з грошовими вимогами до ОСОБА_1 .

Також, арбітражним керуючим долучено до матеріалів справи Звіт про результати перевірки декларацій про майновий стан ОСОБА_1 у справі про неплатоспроможність за 2019, 2020, 2021 роки з додатками. Відповідно до результатів перевірки декларацій не було виявлено зазначення боржником недостовірної або неповної інформації про майно; доходи та витрати боржника та членів його сім`ї. Відповідно до проведеного аналізу фінансового стану боржника підтверджено наявність ознак неплатоспроможності боржника фізичної особи - ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що кредитори до боржника з грошовими вимогами не звернулися, що унеможливлює встановлення судом ознак неплатоспроможності боржника ОСОБА_1 , відтак провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 підлягає закриттю, на підставі п. 8 ч.1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції станом на дату розгляду справи (09.11.2023р.) - до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог.

Згідно ч. 5 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Керуючись п.8 ч.1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства; ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт (ID карта) НОМЕР_2 від 28.10.2019р., адреса реєстрації: АДРЕСА_1 - закрити.

Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2022р. у справі № 924/499/22.

Повноваження керуючого реструктуризацією боржника - арбітражного керуючого Солов`я Юрія Анатолійовича (свідоцтво №1895 від 29.12.2018р., адреса: 08292, Київська область, м.Буча, вул. Героїв Майдану, буд. 11; e-mail ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - припинити.

Ухвала набирає законної сили 09.11.2023р. та може бути оскаржена в порядку передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.11.2023р.

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 43 прим. (рек.):

1 - до справи;

2 - боржнику фізичній особі ОСОБА_1 - ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 );

3 - арбітражному керуючому Солов"ю Ю.А. (e-mail ІНФОРМАЦІЯ_2 );

4 - Хмельницький відділ ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) наділ. на е-пошту ;

5 - Головному управлінню ДПС у Хмельницькій області наділ. на е-пошту ;

6 - Відділу банкрутства у Хмельницькій області - відділу банкрутства Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надісл. на е-пошту ;

7 - державному реєстратору Відділу з організації діяльності центру надання адміністративних послуг Хмельницької районної державної адміністрації наділ. на е-пошту

8 - Регіональному сервісному центру МВС в Хмельницькій області - наділ. на е-пошту

9 - Державній прикордонній службі України наділ. на е-пошту ;

10 - 43 - заявленим боржником кредиторам згідно списку.