ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Черкаси справа № 925/1215/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Лисенко Р.М. за участі представників сторін:

від позивача: Слинько М.Г. - за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали справи за позовом Черкаської міської ради (м. Черкаси) до фізичної особи - підприємця Карасьова Сергія Борисовича (м. Черкаси) про стягнення 4126,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача безпідставно утриманих коштів в розмірі 4 126,84 грн. за користування земельною ділянкою під належним відповідачу об`єктом нерухомості за адресою вул. Небесної Сотні, 105/Благовісна,269 у м. Черкаси за період з 23.05.2019 по 16.08.2023.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалася.

В засідання представник відповідача жодного разу не з`явився, відзив на позов не подано.

Позивач свої вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи і пояснення представника позивача та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Сторонами не заперечується, що у відповідності до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06.09.2012 №5245-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» Черкаська міська рада, представляючи інтереси територіальної громади, є власником земельної ділянки площею 0,6156 га кадастровий номер: :02:031:0012, що знаходиться за адресою: вул. Небесної Сотні, 105/Благовісна, 269, м. Черкаси. Земельну ділянку віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови, КВЦПЗ 03.10. для будівництва і обслуговування будівель закладів побутового обслуговування.

Відомості про вказану земельну ділянку внесено до Державного земельного кадастру, право власності вказано за Черкаською міською радою (а.с. 8).

За видом використання земельну ділянку віднесено під частину нежитлових приміщень будинку побуту "Славутич".

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Карасьов Сергій Борисович зареєстрований як ФОП з 27.05.1997 року (а.с. 6,33).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.08.2023 №343774932 ( а.с. 7), Карасьов Сергій Борисович на підставі договору дарування частини нежитлових приміщень № 1-2228 від 20.11.2017, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Починюк Ю.В., є власником нежитлового приміщення загальною площею 27.75 кв.м. за адресою: м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 105/Благовісна, 269, про що здійснено запис в Державному реєстрі речових прав про право власності від 20.11.2014, реєстраційний номер 7766005.

У спірний період право власності на об`єкт нерухомого майна за вказаною адресою за відповідачем не припинилося, оскільки станом на 22.08.2023 відповідач згідно Інформації з ДР речових прав є власником вказаного приміщення (а.с. 7).

За доводами позивача, відповідач після набуття права власності на нерухоме майно і до теперішнього часу право на користування земельною ділянкою за вказаною адресою у встановленому законом порядку не оформив.

27.09.2022 Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради звернувся до відповідача з листом № 2175-01-25 (а.с. 12) в якому запропоновано вирішити питання щодо оформлення права оренди та укладення договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) за спірний період використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Відповідач відповіді на лист не надав, договірних відносин з Черкаською міською радою не оформив, з чого і виник спір.

Відповідач не заперечив доводи позивача, що з моменту набуття права власності на нерухоме майно відповідач здійснював фактичне користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та без здійснення оплати за таке фактичне користування в будь-якому вигляді.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Витяг з технічної документації про розмір нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель», дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з ст. 289 Податкового Кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Нині чинною Постановою КМУ від 13 грудня 2006 р. N 1724 "Деякі питання оренди земель" затверджено форми розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких не проведена, і за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена, згідно з додатками 1 і 2.

Додатком № 2 визначено, що при розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена, враховується :

-площа, кв. метрів (в населених пунктах), гектарів (за межами населених пунктів);

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки

- ставка земельного податку, встановлена Законом України "Про плату за землю" (як відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки)

-добуток коефіцієнтів індексації грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки

-прийнятий для розрахунку розміру орендної плати (як відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки)

-розмір земельного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кі = 1:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Позивачем надано витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2018 (11542007,52 грн. а.с. 13), 2021 (11542007,52 грн. а.с. 15), 2022 (12696195,96 грн. а.с. 16) та 2023 роки (14 601 231,72 грн. а.с. 17).

За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлових приміщень, які належать Відповідачам, неможливе без відповідної земельної ділянки.

Суд погоджується із доводами позивача, що наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а тому, у зв`язку з користуванням Відповідачем, належним йому нерухомим майном, презюмується його спільне користування усією спірною земельною ділянкою на якій це майно розміщене, якщо іншого не доведено.

Згідно інформаційної довідки з ДЗК від 23.08.2023 року ( а.с. 8-9) земельна ділянка загальною площею 0,6156 га, кадастровий номер: :02:031:0012, що знаходиться а адресою: м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 105/Благовісна, 269, зареєстрована з цільовим призначенням 03.13 Для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування.

Рішеннями Черкаської міської ради №2-4690 від 27.06.2019 ( а.с. 24) затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 8 Положення наявна таблиця, з пункту 10 якої вбачається, що за земельні ділянки (яким КВЦПЗ присвоєно 11.02) належить до «Інші землі». Ставка орендної плати за користування такими земельними ділянками становить 3% від їх нормативно-грошової оцінки (мінімальна згідно ПК України).

Відповідач не заперечив фактичне користування Відповідачем земельною ділянкою, на якій розташована частина нерухомого майна, належна відповідачу на праві власності.

Згідно розрахунку позивача, за час фактичного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 23.05.2019 по 16.08.2023 розмір заборгованості Відповідача становить 4 126,84 грн. (Розрахунок а.с. 18).

В даному розрахунку вирахувано пропорційну площу земельної ділянки, за яку відповідач повинен сплачувати кошти, пропорційно розміру цього частки у нерухомому майні - це 0,1 % (27,75кв.м. х 100% : 10480,7 кв.м.)

6156 кв.м. ділянки Х 0,1 % = 16,3 кв.м. - це частка відповідача у загальній площі земельної ділянки, що складає 0,8 %.

Грошова оцінка земельної ділянки пропорційно площі відповідача складає:

11542007,52 Х 0,8 % = 30561,20 грн.

12696195,96 Х 0,8 % = 33617,28 грн.

14601231,72 Х 0,8 % = 38 661,48 грн.

Розрахунок заборгованості відповідача проведено за принципом нарахування орендної плати для земельних ділянок, нормативна грошова оцінка яких визначена, з урахуванням положень вказаної чинної постанови КМУ № 1724, перевірено судом та є вірним (а.с. 18,19).

Заперечень проти математичного розрахунку чи свого власного контрозрахунку відповідачем суду не подано.

Доказів проведення розрахунку за позовними вимогами відповідачем суду не подано.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Суд погоджується із доводами позивача, що оскільки в спірний період між сторонами не було укладено договору оренди землі чи іншого договору про сплату позивачу коштів за користування відповідачем земельною ділянкою пропорційно площі належного йому нерухомого майна, і при цьому Відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, то між сторонами виникли кондикційні зобов`язання.

Тому відповідач повинен вносити плату за землю за принципом її нарахування як орендної плати.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на дату набуття права власності відповідачем на нерухоме майно), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Положенням ч. 1 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Частина 1 ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Отже виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є автоматичною підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (правовий висновок сформульований Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15).

При цьому існування між сторонами договірних відносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України про кондикційні зобов`язання.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212 ЦК України).

Верховний Суд вже неодноразово наголошував у постановах від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-4, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 28.02.2020 у справі № 913/169/18 та ін., що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Тобто, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати, є наслідком безпідставного утримування Відповідачем у себе коштів, що належать власнику землі і за своїм змістом є кондикційними.

Земельна ділянка під об`єктом нерухомого майна відповідача є сформованою та є об`єктом цивільних прав, у відповідності до положень ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Позивач посилається на позицію Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 по справі№922/2060/20 зазначив, що за загальним правилом, правом власності на земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, орган місцевого самоврядування наділений в силу закону, зокрема з уведенням 01.01.2002 у дію нового Земельного кодексу України. При цьому відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку. Крім цього, нездійснення в певний період державної реєстрації речового права на сформовану земельну ділянку за органом місцевого самоврядування у відповідності до положень статті 79-1 Земельного кодексу України не є підставою для звільнення набувача права власності на будівлю або споруду від обов`язку сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташований такий об`єкт нерухомості.

Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Отже власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Крім цього, Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив такий правовий висновок: у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку статті 1212 Цивільного кодексу України (пункт 27 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19, пункт 7.10 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20»).

Отже позивач має право стягнути з відповідача кошти за користування земельною ділянкою під його нерухомим майном як безпідставно збережених грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної форми власності без правовстановлюючих документів (за кондикційними зобов`язаннями) з моменту присвоєння їй кадастрового номеру та державної реєстрації такої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Доказів проведення розрахунку між сторонами за позовними вимогами у справі немає, тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 4 126,84 грн. безпідставно утримуваних коштів за користування земельною ділянкою за адресою вул. Небесної Сотні, 105/Благовісна,269 у м. Черкаси за період з 23.05.2019 по 16.08.2023.

Доказів існування підстав звільнення відповідача від сплати спірних коштів на користь позивача судом не встановлено.

При задоволенні позову у відповідності до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь Департаменту архітектури та містобудування позивача слід також стягнути 2 684,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Карасьова Сергія Борисовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Черкаської міської ради (код 25212542, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36) - 4 126,84 грн. безпідставно утримуваних коштів за користування земельною ділянкою за адресою вул. Небесної Сотні, 105/Благовісна,269 у м. Черкаси за період з 23.05.2019 по 16.08.2023 та 2684,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2023

Суддя Н.М. Спаських