ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/4084/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП"

до відповідача фізичної особи-підприємця Шелест Валентини Миколаївни

про стягнення 63552,65 грн

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" до відповідача - Фізичної особи-підприємця Шелест Валентини Миколаївни про стягнення 63552,65 грн заборгованості за договором № ОД/2021/163 від 17.09.2021 постачання природного газу, з яких - 38586,38 грн основного боргу, 7788,46 грн інфляційних втрат, 1658,91 грн 3% річних, 12817,86грн пені і 2701,04 грн 7% штрафу.

Ухвалою від 20.09.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідання. Встановлено Відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених обставин, заяви з процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копій статутних та реєстраційних документів.

Ухвала, надіслана відповідачу за адресою, зазначеною в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань м. Одеса пров. Банний 3, кв. 133, повернулась до суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Відзиву на позов він не надав. Таким чином, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (далі - Постачальник, Позивач) та фізичною особою-підприємцем Шелест Валентиною Миколаївною (далі - Споживач, Відповідач) укладено Договір про постачання природного газу №ОД/2021/163 від 17.09.2021 (далі - Договір).

За умовами Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ, в обсягах, за ціною та у порядку, передбачених Договором, а Споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити Постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до пункту 1.2 Договору Постачальник передає Споживачу природний газ в обсязі, що визначено у додатку № 1 до цього Договору. Обсяги постачання природного газу Постачальником Споживачу в кожному розрахунковому періоді (газовій добі) визначаються на підставі письмової заявки Споживача на адресу Постачальника, що подаються в порядку, визначеному в пункту 1.5 цього Договору, та можуть відрізнятись від обсягів, зазначених у п. 1.2 Договору (п.1.2.2. Договору).

Згідно з п. 1.5.1. Договору, у разі відсутності письмової заявки Споживача відповідно до пункту 1.5 Договору Постачальник здійснює постачання природного газу Споживачу в обсягах, відповідно до п. 1.2 Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору ціна природного газу за 1000,00 куб.м. погоджується Сторонами Договору у Додатковій угоді до Договору та включає в себе вартість природного газу, компенсацію вартості послуг замовленої потужності, що сплачується Постачальником Оператору ГТС.

Згідно з умовами п. 3.1, Споживач зобов`язаний оплатити вартість місячного обсягу природного газу, вказаного у заявці Споживача, а за відсутності заявки Споживача, місячного обсягу природного газу (планового), зазначеного у п. 1.2 Договору, на рахунок Постачальника у термін до 10-го числа місяця, наступного за звітним (місяцем поставки).

Відповідно до пункту 4.3. Договору приймання-передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних Актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього Договору та є підставою для проведення Споживачем остаточних розрахунків за поставлений природний газ.

Відповідно до пп. 5.1.2. Договору Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених Договором.

Пунктом 11.1. Договору визначено, що цей Договір є укладеним з дати його підписання Сторонами, скріплення їх підписів печатками та діє до 31 грудня 2021 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах, якщо не пізніше ніж 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде направлено іншій Стороні письмове повідомлення про припинення строку дії Договору.

Станом на кінець 2021 року зазначене повідомлення від Споживача не надходило, тож Договорів продовжено і на 2022 рік.

Відповідно до пункту 11.2 Договору всі додатки, зміна умов Договору, доповнення та додаткові угоди є невід`ємними частинами Договору, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками Сторін та їх підписи скріплені печатками.

Сторонами укладено Додаткову Угоду № 2022/02/01 від 25.01.2022 про внесення змін до договору постачання природного газу, відповідно до пункту 1 якої сторони узгодили, що ціна на природний газ, який буде постачатися з 01 лютого 2022 року за 1 000 куб.м. встановлюється в національній валюті України- гривні і складає без урахування вартості податку на додану вартість 31 250,08 грн. Кім того, компенсація вартості послуг замовленої потужності (транспортування), яка складає без урахування податку на додану вартість 124,16 грн за 1 000 куб.м. До вартості послуг застосовується коефіцієнт, визначений НКРЕКП для замовлення потужності на добу наперед,- 1,1, що складає без урахування податку на додану вартість 136,58 грн за 1 000 куб.м. Крім того ПДВ в розмірі 20 % - 6 277,33 грн. Разом за 1 0000 куб.м. - 37664,00 грн з ПДВ.

Також сторонами укладено Додаткову Угоду № 2022/05/01 від 25.04.2022 про внесення змін до договору постачання природного газу, відповідно до пункту 1 якої сторони узгодили, що ціна на природний газ, який буде постачатися з 01 травня 2022 року за 1 000 куб.м. встановлюється в національній валюті України- гривні і складає без урахування вартості податку на додану вартість 28 000 грн. Крім того, компенсація вартості послуг замовленої потужності (транспортування), яка складає без урахування податку на додану вартість 124,16 грн за 1 000 куб.м. До вартості послуг застосовується коефіцієнт, визначений НКРЕКП для замовлення потужності на добу наперед,- 1,1, що складає без урахування податку на додану вартість 136,58 грн за 1 000 куб.м. Крім того ПДВ в розмірі 20 % - 5 627,32 грн. Разом за 1 0000 куб.м. - 33763,90 грн з ПДВ.

На виконання Договору Постачальник поставив, а Відповідач прийняв природний газ:

у лютому 2022 року на суму 5 875,58 грн, що підтверджується Актом приймання - передачі природного газу № 2 від 28.02.2022;

у березні 2022 року на суму 18 342,37 грн, що підтверджується Актом приймання- передачі природного газу № 0 від 31.03.2022;

у квітні 2022 року на суму 19 321,63 грн, що підтверджується Актом приймання- передачі природного газу № 6 від 30.04.2022;

у травні 2022 року на суму 1 114,21 грн, що підтверджується Актом приймання- передачі природного газу № 0 від 31.05.2022.

Отже, поставка природного газу у вказаному періоді лютий-травень 2022 року - загальною вартістю 44 653,79 грн.

Акти приймання-передачі підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печаткою позивача.

Відповідач здійснив оплату 18.04.2022 на суму 2 000 грн згідно платіжного доручення № 85T003WOU від 18.04.2022 призначення платежу за природний газ згідно договору №ОД/2021/163 від 17.09.2021, та 01.09.2022 року на суму 4 000 грн згідно платіжного доручення № 6872 від 01.09.2022 призначення платежу за природний газ згідно договору №ОД/2021/163 від 17.09.2021від ФОП Шелест Валентини Миколаївни.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем у січні 2022 року було здійснено передоплату за лютий 2022 року в сумі 67,41грн.

Таким чином, відповідач частково розрахувався за отриманий природний газ в сумі 6067,41грн.

Отже, заборгованість відповідача становить 44 653,79 грн-6067,41=38586,38грн.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в України").

Згідно з абз. 1 п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 № 88, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

З огляду на викладене, вищезазначені акти приймання-передачі відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів.

Відтак, у відповідача виник обов`язок з проведення розрахунку за відпущений позивачем природний газ.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Відповідач доказів перерахування боргу в сумі 38586,38грн за отриманий газ станом на день розгляду спору не подав, тому позовні вимоги про стягнення 38586,38 грн основного боргу підлягають задоволенню

Згідно з умовами Договору, п. 3.1, Споживач зобов`язаний оплатити вартість місячного обсягу природного газу, вказаного у заявці Споживача, а за відсутності заявки Споживача, місячного обсягу природного газу (планового), зазначеного у п. 1.2 Договору, на рахунок Постачальника у термін до 10-го числа місяця, наступного за звітним (місяцем поставки).

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 1.9 постанови пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань якщо у договорі виконання грошового зобов`язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов`язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов`язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов`язання буде 1 серпня 2014 року.

Через прострочення відповідачем оплати, позивач просить стягнути з нього 7788,46 грн інфляційних втрат, 1658,91 грн 3% річних, нарахованих станом на 12.09.2023.

Так, відповідно до пункту 3.1 Договору з урахуванням статей 253, 254 ЦК України остаточний розрахунок за поставлений позивачем природний газ мав бути оплачений відповідачем:

за лютий 2022 року у розмірі 5 875,58 грн (за мінусом переплати у розмірі 67,41 грн) до 10 березня 2022 року.

Оплата здійснена:

18.04.2022 у розмірі 2 000 грн - 38 днів прострочки станом на 12.09.2023;

01.09.2022 у розмірі 4 000 грн - 136 днів прострочки, переплата у розмірі 191,83 грн.

за березень 2022 року у розмірі 18 342,37 грн - до 10 квітня 2022 року;

Зараховано залишок 191,83 грн від 01.09.2022 - прострочка 143 дні на суму 18342,37грн, на суму 18150,34 грн прострочка становить 377 днів

за квітень 2022 року у розмірі 19 321,63 грн - до 10 травня 2022 року - оплата не здійснена. Прострочення становить 490 днів.

за травень 2022 року у розмірі 1 114,21 грн - до 10 червня 2022 року - оплата не здійснена. Прострочення становить 459 днів.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних судом встановлено, що вони здійснені правильно, тому позовні вимоги про стягнення 7788,46 грн інфляційних та 1658,91 грн 3% річних підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення 12817,86 грн пені та 2701,04 грн штрафу, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 220 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 7.2 договору визначено, що у випадку порушення Споживачем розміру або строку (п. 3.1. Договору) оплати поставленого Постачальником природного газу у відповідному місяці Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення від суми заборгованості, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від суми простроченого платежу.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що він має недоліки, оскільки на заборгованість за березень 2022 року позивач нарахував пеню з перевищенням 6-місячного строку, встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, а саме з 11.04.2022 по 01.03.2022. Однак, необхідно було на суму 18342,37 нараховувати пеню з 10.04.2022 по 31.08.2022, а на суму 18150,54 грн з 01.09.2022 по 10.10.2022, що становить 3798,67грн.

З огляду на викладене, суд здійснив розрахунок пені за допомогою Ліги калькулятора і загальний розмір пені відповідно становить 9284,56 грн. Ця сума і підлягає стягненню.

Крім того, оскільки прострочення оплати мало місце більше 30 календарних днів то позовні вимоги про стягнення 7% штрафу в сумі 2701,04 грн підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 60019,35 грн, з яких - 38586,38 грн основного боргу, 7788,46 грн інфляційних втрат, 1658,91 грн 3% річних, 9284,56грн пені і 2701,04 грн 7% штрафу.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2684грн/63552,65грн* 60019,35 грн= 2534,78грн).

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Шелест Валентини Миколаївни (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" (код 36716332, м. Київ вул. Івана Мазепи 6) 60019,35 грн заборгованості та 2534,78 грн витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2023 р.

Суддя В.В. Литвинова