ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.11.2023 р. Справа № 914/2840/21

Суддя Господарського суду Львівської області Чорній Л.З., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді за вх. №27866/23 від 15.11.2023

у справі за заявою: ОСОБА_1 , м. Мостиська Львівської області

про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

представники сторін не викликалися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), в порядку ст. ст. 116-119 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 11.10.2021 (після усунення заявником недоліків на виконання ухвали суду від 20.09.2021 про залишення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху) заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду; підготовче засідання суду призначено на 02.11.2021; арбітражному керуючому, визначеному автоматизованою системою - Грущенко Костянтину Олександровичу запропоновано до дати проведення судового засідання у справі надати суду заяву на участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 02.11.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 арбітражного керуючого Гупала Тараса Вальдемаровича; попереднє засідання суду призначено на 21.12.2021 р.

Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 опубліковано на офіційному веб-порталі судової влади України 03.11.2021 р. за №67513.

Розгляд справи в процедурі реструктуризації боргів боржника відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду.

21.12.2021 у попередньому засіданні судом розглянуто заяву АТ "Перший Український Міжнародний Банк" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 129 804,78 грн., вимоги визнано, про що винесено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 21.12.2021 р. визначено розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів на загальну суму 134 344 грн. 78 коп., що підлягають внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 , а саме: АТ "Перший Український Міжнародний Банк" в розмірі 134 344 грн. 78 коп.; засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначено на 15.02.2022.

Постановою Господарського суду Львівської області від 06.09.2022 у задоволенні клопотання АТ «Альфа-Банк» про закриття провадження у справі (з врахуванням додаткових пояснень АТ «Альфа-Банк» від 17.08.2022) - відмовлено; затверджено звіт арбітражного керуючого Гупала Тараса Вальдемаровича про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 за період з 02.11.2021 по 18.03.2022 та з 01.06.2022 по 17.08.2022 у наступних розмірах: грошова винагорода - 90 911 грн. 87 коп., витрати - 940 грн. 00 коп.; ОСОБА_1 визнано банкрутом і введено процедуру погашення боргів боржника; керуючим реалізацією майна у справі призначено арбітражного керуючого Гупала Тараса Вальдемарович; засідання суду призначено на 22.11.2022 р.

Повідомлення про визнання ОСОБА_1 банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 09.09.2022 р. за № 69233.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.06.2023 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 та на постанову Господарського суду Львівської області від 06.09.2022 у справі №914/2840/21 задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 та постанову Господарського суду Львівської області від 06.09.2022 у справі № 914/2840/21 скасовано. Справу №914/2840/21 направлено на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023, для розгляду цієї справи, визначено суддю Чорній Л.З.

Ухвалою суду від 18.07.2023 прийнято справу №914/2840/21 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність ОСОБА_1 до розгляду. Засідання суду призначено на 09.08.2023.

Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 18.10.2023, розгляд справи відкладено на 15.11.2023.

15.11.2023 надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Чорній Л.З. від розгляду справи №914/2840/21.

Заяву про відвід судді Дударєв Олег Олексійович мотивує тим, що наявні ознаки про формування у суду певної правової позиції, яка мала б остаточно визначатися судом виключно у судовому рішенні на підставі усіх зібраних по справі доказів та з урахуванням підстав та предмету позову, тоді як суддя Чорній Л.З. заявила після завершення судового засідання (відкладення) 04.10.2023, що резолютивна частина судового рішення у справі № 914/2840/21 вже готова. На думку заявника, суддя безпідставно відклала технічно судове засідання 04.10.2023 за усною вимогою представника АТ «ПУМБ», клопотання письмового про відкладення судового засідання представник АТ «ПУМБ» не подавав, поважних причин не вказав та не надав суду, після завершення технічної перерви, представник АТ «ПУМБ» раптово не зміг взяти участь у засіданні з незрозумілих причин. ОСОБА_1 вважає, що представник АТ «ПУМБ» не має права чинити тиск на суд, а суддя Чорній Л.З. не перешкодила таким маніпуляціям представника АТ «ПУМБ».

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 7, 8 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді надійшла до суду та зареєстрована канцелярією суду 15.11.2023, у день судового засідання у справі №914/2840/21 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Враховуючи наведене, заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, тому питання про відвід судді Чорній Л.З. вирішується суддею Чорній Л.З.

Обставини, які покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, № 16695/04 від 15.07.2010).

Як визначено статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У контексті означеного суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказано, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Частиною 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Тобто, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

У рішенні Європейський суд з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р. Європейський суд з прав людини зауважив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

В той же час, суд відзначає, що запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях ст.ст. 35-40 Господарського процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з чим визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було визначено в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 «Hauschildt v. Denmark», пункт 48).

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Як на підставу відводу заявник посилається на те, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наведені у заяві ОСОБА_1 про відвід судді Чорній Л.З. обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу судді, оскільки вони фактично зводяться до незгоди сторони спору з процесуальними діями та рішеннями головуючого судді під час розгляду справи.

Згідно з положеннями Господарського процесуального кодексу України правомірність, повнота та об`єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінювання доказів, є предметом дослідження у відповідному апеляційному господарському суді або касаційному господарському суді, та не є підставою для відводу судді.

Частиною 4 ст. 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене, доводи ОСОБА_1 не є правовими підставами для відводу судді в розумінні ст.ст. 35-40 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, що містять лише припущення про існування відповідних обставин, які не підтверджені належними і допустимими доказами.

Таким чином, розглянувши заяву ОСОБА_1 щодо відводу судді Чорній Л.З., суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи у її обґрунтування не можуть бути в розумінні ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, підставою для відводу судді Чорній Л.З. від розгляду справи №914/2840/21.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 за вх. №27866/23 від 15.11.2023 про відвід судді Чорній Л.З. від розгляду справи №914/2840/21.

Ухвала набирає законної сили в строк та в порядку, передбачених ст. 235 ГПК України.

Суддя Чорній Л.З.