ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" листопада 2023 р. Справа № 911/3387/23

Суддя Господарського суду Київської області Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" (03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6, )

до Фізичної особи підприємця Бут Тетяни Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 14 125,44 грн за кредитним договором № 011/7686/64272 від 01.03.2012

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із Фізичної особи - підприємця Бут Тетяни Анатоліївни заборгованості за кредитним договором № 011/7686/64272 від 01.03.2012 у розмірі 14 125,44 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 13 886,68 грн; заборгованість по відсотках 238,76 грн; пеня 0,00 грн.

В обґрунтування вимог заявник посилається на укладення між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ФОП Бут Т.А. додаткового договору (на встановлення кредитної лінії) № 1 до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки № 011/7686/64272 від 16.03.2012 (позичальником підписано 01.03.2012), відповідно до умов якого, Кредитор встановлює Позичальнику кредитну лінію (надалі Кредит) до поточного рахунку, відкритому відповідно до Договору банківського рахунку, а Позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі. Договором встановлено ліміт (надано кредит) у розмірі 10 000,00 грн, який в подальшому міг змінюватись відповідно до умов договору.

23.05.2013 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ФОП Бут Т.А. укладено Додаткову угоду № 2 до Додаткового договору (на встановлення кредитної лінії) № 1 до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки № 011/7686/64272 від 01.03.2012 (далі - Додаткова угода), відповідно до умов якої, на дату укладення Додаткової угоди поточний ліміт кредиту складає 15 000,00 грн.

Суд зауважує, що Додаткова угода № 2 від 23.05.2013 укладена до Додаткового договору від 01.03.2012, тоді як додатковий договір (на встановлення кредитної лінії) № 1 до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки № 011/7686/64272 датований 16.03.2012, однак позивальником підписаний 01.03.2012.

В подальшому, Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" відступило право вимоги за кредитним договором № 011/7686/64272 від 01.03.2012 Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.Груп" на підставі Договору про відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020.

А після, ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.Груп" відступило право вимоги за кредитним договором № 011/7686/64272 від 01.03.2012 Товариству з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" на підставі Договору відступлення права вимоги № 17-06/20-F від 18.06.2020.

27.06.2023 заявник направив на адресу боржника вимогу про погашення заборгованості, однак вимога залишена без задоволення боржником, чим, за твердженнями заявника, грубо порушено його права.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною першою статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в т. ч. електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, наказне провадження - це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи, оформленою відповідно до вимог процесуального закону без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Як вбачається з матеріалів заяви, Додатковий договір (на встановлення кредитної лінії) № 1 до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки № 011/7686/64272 був укладений між боржником Фізичною особою - підприємцем Бут Тетяною Анатоліївною та Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (первісним кредитором) 16.03.2012 (позичальником підписаний 01.03.2012), який Додатковою угодою № 2 від 24.05.2013 викладено в новій редакції.

В подальшому, Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" відступило право вимоги за кредитним договором до ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.Груп" на підставі Договору про відступлення права вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020, а ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.Груп" відступило право вимоги за кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" на підставі Договору відступлення права вимоги № 17-06/20- F від 18.06.2020.

За положеннями статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін (частини перша - друга статті 259 Цивільного кодексу України).

Пунктом 11.4 кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 23.05.2013 сторони погодили, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у п`ять років.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу (частина перша статті 260 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно із положеннями статті 263 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.

У разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин.

Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (стаття 264 Цивільного кодексу України).

Кредитним договором, в редакції Додаткової угоди № 2 від 23.05.2013 передбачено, що строк дії кредиту - з дня підписання Договору страхування у відповідності до умов статті 4 цього Договору, по 01 березня 2014 включно (пункт 1.2 договору).

Крім того, пунктом 1.3 договору передбачено, що без укладення додаткових угод до цього договору кредитор має право продовжити строк дії кредиту на 24 календарних місяці за умови, що на дату закінчення кредитування буде дотримано, зокрема, умову про відсутність факту невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.

Між тим, як вказано заявником у заяві, боржник порушив умови кредитного договору та не повернув кредитні кошти, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що строк кредиту не було продовжено згідно з умовами договору.

Таким чином, Фізична особа - підприємець Бут Т.А. зобов`язана була повернути кредитні кошти до 01.03.2014 включно, що передбачено умовами пункту 1.2 кредитного договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 23.05.2013.

Як вже було зазначено, Банк та боржник пунктом 11.4 договору узгодили подовжити строк позовної давності до 5 років.

Відтак, строк позовної давності за вимогами заявника сплинув 01.03.2019, в той час як заяву про видачу судового наказу надіслано заявником до суду 03.11.2023 (штамп Укрпошти).

Поряд з цим, у матеріалах заяви відсутні докази зупинення або переривання перебігу позовної давності. Разом з тим, встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказаного провадження, оскільки, стаття 152 Господарського процесуального кодексу України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання позовної давності.

Витяг з Реєстру боржників від 18.06.2020 до Договору відступлення права вимоги 17-06/20-F від 18.06.2020, в якому вказано дату останнього платежу 29.02.2020, та який підписаний директором ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" є внутрішнім документом товариства, відомості якого не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Слід також зазначити, що заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (частина перша статті 262 Цивільного кодексу України).

Пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Таким чином, враховуючи умови кредитного договору та приписи законодавства, суд приходить до висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 14 125,44 грн за кредитним договором № 011/7686/64272 від 01.03.2012 із Фізичної особи - підприємця Бут Тетяни Анатоліївни подано заявником з перевищенням строку позовної давності, у зв`язку з чим суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі пункту 5 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, суд вважає за потрібне зазначити, що заявник також не зазначив у поданій заяві відомості про наявність або відсутність у ТОВ "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" електронного кабінету, що також не відповідає вимогам частини другої статті 150 Господарського процесуального кодексу України, а відповідно до пункту 1 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно із частиною другою статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пунктів 1, 5 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 148, 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із Фізичної особи - підприємця Бут Тетяни Анатоліївни заборгованості у розмірі 14 125,44 грн за кредитним договором № 011/7686/64272 від 01.03.2012.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 14.11.2023