номер провадження справи 19/34/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 Справа № 917/591/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Давиденко І.В., при секретарі судового засіданні Хрипко О.О.,розглянувши матеріали справи

за позовом Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області (38300, Полтавська обл., Миргородський район, смт Велика Багачка, вул. Шевченка, 73, ідентифікаційний код юридичної особи 41830544)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Евередж Трейд (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, буд. 10-А, прим. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 42726537)

про стягнення 114 000,00 грн

представники сторін

від позивача: не з`явився

від відповідача: Булдигіна М.С., ордер АР № 1082990 від 06.11.2023

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 31.07.2023 надійшла справа № 917/591/23 за територіальною підсудністю за позовом Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Евередж Трейд про стягнення 114 000,00 грн за Договором № 284 від 12.12.2022 про закупівлю талонів на пальне.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено свої зобов`язання за Договором № 284 від 12.12.2022 про закупівлю талонів на пальне, щодо забезпечення позивача пальним та неповерненням сплачених грошових коштів за Договором.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 31.07.2023 здійснено автоматичний розподіл судової справи № 917/591/23 між суддями та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.07.2023 матеріали справи № 917/591/23 направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду Запорізької області. Дана справа розглядалась в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.08.2023 прийнято справу № 917/591/23 до свого провадження, присвоєно справі номер провадження 19/34/23, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.08.2023.

Ухвалою суду від 21.08.2023, в порядку ст. 183 ГПК України, відкладено підготовче провадження на 11.09.2023.

Ухвалою суду від 11.09.2023 підготовче провадження закрито, розгляд справи по суті призначено на 09.10.2023. Витребувано у Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області оригінали наступних доказів: Договору № 284 від 12.12.2022 про закупівлю талонів на пальне, Специфікації до Договору № 284 від 12.12.2022, Рахунку № 535 від 14.12.2022, Видаткової накладної № 946 від 14.12.2022.

26.09.2023 позивач супровідним листом № 1279/02-42 від 22.09.2023 надав суду для огляду оригінали витребуваних доказів.

До початку розгляду справи по суті 09.10.2023 представник позивача вказав, що в порядку ст. 207 ГПК України, надасть у наступне судове засідання оригінали спірних талонів на суму 114 000,00 грн та актів прийому-передачі спірних талонів.

Ухвалою суду від 09.10.2023, в порядку ст. 216 ГПК України, суд відклав розгляд справи по суті на 06.11.2023.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник позивача у даній справі приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак в судове засідання 06.11.2023 не з`явився, до відеоконференції не підключився, на зв`язок не вийшов. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.11.2023 заперечив проти задоволення позовних вимог, просив суд в позові відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи № 917/591/23 та його неявка не перешкоджала вирішенню спору.

Суд зазначає, що від позивача через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 23705/08-08/23 від 07.11.2023), яке судом не розглядалось, в зв`язку з тим, що сформовано в підсистемі «Електронний суд» вже після закінчення судового засідання.

У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши докази, суд вийшов з нарадчої кімнати та згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

12.12.2022 між Виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Евередж Трейд (Продавець) укладено Договір № 284 про закупівлю талонів на пальне (Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується протягом строку поставки Товару та відповідно до умов, зазначених в Договорі, поставити Покупцю талони (скетч-картки/бланки дозволу), які надають право здійснювати заправку автомобілів Покупця на АЗС паливом (код ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти), Покупець зобов`язується приймати у власність Товар, що закуповується під час виконання програм допомоги, які підтримуються Європейським Союзом, та повністю оплачувати його вартість (ціну), в порядку та на умовах визначених в цьому Договорі.

Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (талони/скетч-картки/бланки дозволу) на отримання Товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 р. (п. 1.2 Договору).

Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків Покупця із внесенням відповідних змін до Договору за згодою Сторін (п. 1.3 Договору).

Пунктом 1.4 Договору встановлено, що кількість товару та вартість одиниці товару визначено сторонами в Специфікації, що надана в Додатку 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору, сума цього Договору становить 114 000,00 грн., що також підтверджується Специфікацією, що є Додатком № 1 до Договору.

Умови оплати: оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника після отримання Товару, відповідно до взятого бюджетного зобов`язання. Ціна одного літру Товару вказується у накладній. Оплата Товару (талонів) здійснюється після отримання накладної в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника, згідно накладної (п.п. 4.2, 4.3 Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору, строк поставки Товарів: до 30 грудня 2022, згідно заявки Замовника (у вигляді талонів, об`єм партії палива визначається Замовником самостійно).

Місце отоварення талонів/скетч-карток/бланків-дозволу АЗС мережі «АВІАС» https://avias.ua/karta-azs/avias.ua Авіас Карта АЗС (п. 5.2 Договору).

Відповідно до п. 5.3 Договору, передача Товару Покупцю за цим Договором здійснюється на АЗС, шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця талону/скетч-картки/бланку-дозволу.

Пунктом 6.2.1 Договору, Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у терміни (строки), встановлені цим Договором.

Згідно з п. 6.2.3 Договору, Постачальник зобов`язаний видати талони/скетч-карти/бланки-дозволу представнику Покупцяза умови надання представником довіреності форми М-2 на отримання Товару, що скріплена підписом та печаткою (за умови її наявності у сторони) Покупця, та видаткову накладну на товар, у разі попереднього замовлення такої партії талонів/скретч-карток/бланків-дозволів.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (п. 7.1 Договору).

Відповідно до п. 11.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.12.2022, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2022 ТОВ Торговий дім Евередж Трейд виписало Виконавчому комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області рахунок на оплату № 535 на суму 114 000,00 грн за дизельне паливо.

Постачальником та Покупцем підписано видаткову накладну № 946 від 14.12.2022 на дизельне паливо в об`ємі 2000 л, на загальну суму 114 000,00 грн.

Відповідно до платіжних доручень № 5027 від 19.12.2022 та № 5028 від 19.12.2022, Виконавчий комітет Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області оплатив Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Евередж Трейд дизельне паливо по рахунку № 535 та видаткової накладної № 946 в розмірі 102 600,00 грн та 11 400,00 грн відповідно.

Позивач посилався на те, що при пред`явленні талонів на АЗС мережі «АВІАС» на отримання дизельного палива, Покупець отримував відмову, в зв`язку з недійсністю (блокуванням) даних талонів.

Матеріали справи містять листи-вимоги № 90/0305 від 17.01.2023, № 432/02-42 від 31.03.2023 позивача до відповідача про виконання умов Договору та активації талонів, або повернення коштів.

Відповіді відповідача на вказані вище листи-вимоги позивача матеріали справи не містять.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині отримання товару, стала підставою звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення сплачених за товар коштів в розмірі 114 000,00 грн.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підстави виникнення господарських зобов`язань визначені в ст. 174 ГК України. Зокрема, господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України, підставами виникнення зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 ГК України, загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Сторонами в Специфікації, яка є додатком 1 до Договору, встановлено найменування товару (дизельне паливо), кількість товару в розмірі 2 000 т, ціна за одиницю в розмірі 57,00 грн, загальна сума 114 000,00 грн.

Позивач здійснив оплату за товар в сумі 114 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 5027 від 19.12.2022, № 5028 від 19.12.2022 із призначенням платежу: за дизельне пальне, рах № 535, накладна № 14.12.2022, Дог № 284».

Частиною 1 ст. 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством (ч. 2 ст. 267 ГК України).

Частиною 1 ст. 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Сторонами в п. 5.1 Договору узгоджено, що строк поставки Товару до 30.12.2022, згідно заявки Замовника (у вигляді талонів, об`єм партії палива визначаються Замовником самостійно).

Судом встановлено, що за умовами п.п. 5.2, 5.3 Договору, місце отоварення талонів/скетч-карток/бланків-дозволу АЗС мережі «АВІАС» https://avias.ua/karta-azs/avias.ua Авіас Карта АЗС. Передача Товару Покупцю за цим Договором здійснюється на АЗС, шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця талону/скетч-картки/бланку-дозволу.

Відповідно ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Відповідно до ст. 667 ЦК України, якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов`язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення.

Судом встановлено, що на підставі підписаної з боку Постачальника та Покупця без заперечень та зауважень видаткової накладної № 946 від 14.12.2022 відповідач поставив позивачу товар: дизельне паливо в об`ємі 2000 л, на загальну суму 114 000,00 грн.

Позивачем на підтвердження своїх вимог щодо не постачання Покупцю дизельного палива на АЗС, при пред`явленні талонів, до матеріалів справи не додано жодного невикористаного талону на дизельне паливо, не надано доказів відмови АЗС на заправку дизельним паливом по талонам за даним Договором.

Крім того, судом вбачається, що акту про приймання-передачу талонів сторонами у справі не надано.

За видатковою накладною № 946 від 14.12.2022 передавався товар дизельне паливо, про передачу талонів інформація відсутня.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов Договору в частині не передачі Товару на суму 114 000,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як визначено в ч. 3 ст. 13, ч. 1 с. 73, ч.ч. 1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч., ч. 1, 2 ст. 80 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного вище, проаналізувавши норми чинного законодавства та дослідивши матеріали справ, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та документально не підтверджено викладені ним у позовній заяві обставини справи.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

За таких обставин, суд здійснивши у сукупності оцінку фактичних обставин справи та поданих доказів, не знайшов достатніх правових підстав для їх задоволення з тих підстав, які заявлено, тому у позові відмовляється у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю обставин, на які посилається позивач у справі.

Судовий збір, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову - відмовити.

Рішення складено та підписано 16.11.2023.

Суддя І.В. Давиденко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.