УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

15.11.2023Справа №910/17001/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Роман Володимирович, розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" про забезпечення позову

у справі№910/17001/23
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Автофургон"
провизнання відсутнім права та недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Автофургон", в якому просить суд:

1) визнати відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Автофургон" права кредитора стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" (попередня назва товариства - "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери") за Договором №1-2022 від 20.10.2022;

2) визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги №3-2023 від 22.03.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Автофургон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери".

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" вказує, що Договір №1-2022 від 20.10.2022 та Договір про відступлення права вимоги №3-2023 від 22.03.2023 є фраудаторними та були укладені попереднім керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" - Гапоненком Р.І. з пов`язаною із ним компанією - Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Автофургон" з метою виведення активів позивача при наявності кредиторської заборгованості.

Також позивач стверджує, що спірні договори є фіктивними та такими, що укладені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися вказаними договорами.

До позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 80 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених в ухвалі суду від 09.11.2023) відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про відмову у відкритті провадження у справі; відкрито провадження у справі №910/17001/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки для надання заяв по суті спору; витребувано від відповідача докази; підготовче засідання призначено на 14.12.2023.

Разом з тим, 14.11.2023 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Автофургон" укладати будь-які правочини з третіми особами про відчуження грошової вимоги як кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" у справі про банкрутство №904/1169/17 та до ВАТ "СБК-Прогрес" у справі про банкрутство №911/1012/13.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

В межах справи №910/17001/23 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" просить суд визнати недійсними договори, які мали своїм наслідком відступлення ним (в особі іншого керівника) прав вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" та до ВАТ "СБК-Прогрес" пов`язаній із керівником позивача юридичній особі.

В якості забезпечення позову позивач просить суд заборонити відповідачу відчужувати відступлені за оспорюваними договорами права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" та до ВАТ "СБК-Прогрес".

Суд відзначає, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Тобто з метою збалансування інтересів сторін у справі законодавцем визначено умови, за яких постановлення ухвали про забезпечення позову є правомірним, а саме - наявність обставин, які прямо свідчать, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. А тому відсутність доказів на підтвердження таких умов та вжиття заходів до забезпечення позову на підставі лише припущень матиме наслідком порушення прав та інтересів особи, щодо якої вжиті такі заходи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

В свою чергу, зважаючи на предмет позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" - оспорення дійсності відчуження прав вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" та до ВАТ "СБК-Прогрес" на користь відповідача, суд не вбачає, а позивачем не наведено, яким чином заборона відчуження таких прав в послідуючому забезпечить виконання рішення суду в майбутньому у разі задоволення позову повністю.

Більш того, як стверджує сам позивач, відповідач звернувся до судів в межах справ №904/1169/17 та №911/1012/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" та до ВАТ "СБК-Прогрес" відповідно із заявами про заміну кредитора, що ставить під сумнів наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Автофургон" наміру відчужити такі майнові вимоги на користь інших осіб, інакше останній би не гаяв матеріальні на нематеріальні ресурси для подання таких заяв та вступу у справи про банкрутство.

Відтак, Товариством з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" не надано доказів та не викладено обставин і мотивів, які б вказували на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не наведено документального обґрунтування, яке свідчило б про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерон і партнери" про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Р.В. Бойко