УХВАЛА

м. Київ

14.11.2023Справа № 910/10936/23 (910/15394/23)

За позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 та приватного виконавця Лисенка Сергія Олексійовича

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Леденьова Івана Сергійовича та арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича

про застосування наслідків нікчемності правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Пасько М.В.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні судді Паська М.В. перебуває справа № 910/10936/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в межах справи № 910/10936/23.

Матеріали справи № 910/10936/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), у зв`язку з надходженням апеляційної скарги були скеровані до Північного апеляційного господарського суду та станом на 05.10.2023 до Господарського суду міста Києва не повертались.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 відкладено розгляд позовної заяви про відкриття провадження у справі № 910/10936/23 (910/15394/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та приватного виконавця Лисенка Сергія Олексійовича за участю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Леденьова Івана Сергійовича та арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича про застосування наслідків нікчемності правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння до набрання законної сили ухвали Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 року у справі № 910/10936/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 (головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Поляков Б.М., Сітайло Л.Г.) закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 року у справі № 910/10936/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2023 відкрито провадження у справі № 910/10936/23 (910/15394/23) за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

30.10.2023 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

31.10.2023 від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 позов залишено без руху.

07.11.2023 від позивача надійшли докази сплати судового збору.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є "одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції" (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Клінік дез Акація та інші проти Франції вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У ст.11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973р. Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

У рішенні №15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Проте, з огляду на правила вирішення спору у порядку спрощеного позовного провадження, повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи, які входять в предмет доказування у розглядуваному спорі, та справедливе вирішення спору не вбачається за можливе без проведення підготовчого провадження.

У відповідності до ч. 6 ст.250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Згідно зі ст.181 Господарського процесуального кодексу України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Таким чином, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого та неупередженого вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність призначення справи № 910/10936/23 (910/15394/23) до розгляду за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 181, 234, 235, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Розгляд справи № 910/10936/23 (910/15394/23) здійснювати за правилами загального позовного провадження.

2.Залучити у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Леденьова Івана Сергійовича та арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича

3.Підготовче засідання у справі призначити на 14.12.23 о 10:40 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 7.

4.Встановити відповідачам строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

5.Запропонувати позивачу у строк до семи днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив.

6.Повідомити учасників справи про підготовче засідання.

7.Ухвала набрала чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Пасько М.В.

Інформацію по справі можна отримати за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair