РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.11.2023Справа № 910/9791/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові мережі України», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізко», м. Київ

про стягнення 3 593 700,00 грн,

Представники сторін:

від позивача: Хитрук Н.І., Бутченко А.В.;

від відповідача: Трикоз О.М;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові мережі України» (далі - ТзОВ «Нові мережі України»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізко» (далі - ТзОВ «Лізко»/відповідач) про стягнення 3 593 700,00 грн - заборгованості за договором про надання телекомунікаційних послуг №1233 від 25.01.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.06.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 24.07.2023.

03.07.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 24.07.2023 у режимі відеоконференції із використанням власних засобів зв`язку.

24.07.2023 у підготовче засідання представник відповідача не з`явився, внаслідок чого суд відклав підготовче засідання на 11.09.2023.

03.08.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про участь у всіх судових засіданнях у режимі відеоконференції із використанням власних засобів зв`язку.

11.08.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзОВ «Лізко» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що сторонами у 2022 та 2023 роках не узгоджено перелік, адреси, суб`єктів господарювання, до яких позивач зобов`язується забезпечити сигнал програм телеканалів, а також мінімальну швидкість прийняття та дату початку надання послуг, що призвело до фактичної неможливості позивача виконувати взяті на себе зобов`язання, і відповідно, не породжувало у відповідача обов`язку оплати послуг, які не були замовлені. За таких обставин, позивачем безпідставно включено до актів приймання-передачі наданих послуг за період із лютого по грудень 2022 року, послуги, які фактично не надавалися, незважаючи на те, що ці акти підписані обома сторонами. Крім того, відповідач вказує, що акти приймання-передачі наданих послуг за період із січня по квітень (включно) 2023 року взагалі не підписано ТзОВ «Лізко», у зв`язку із систематичним порушенням договірних зобов`язань ТзОВ «Нові мережі України».

28.08.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив разом із клопотанням про поновлення строку на подання доказів та долучення додаткових доказів.

11.09.2023 у підготовчому засіданні відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, клопотання про витребування доказів у справі та про призначення почеркознавчої експертизи.

Суд протокольною ухвалою від 11.09.2023 поновив позивачу строк на подання додаткових доказів у справі, при цьому, зобов`язав ТзОВ «Нові мережі України» надати у наступне судове засідання на огляд оригінали замовлень. Крім того, суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про витребування доказів із підстав необґрунтованості, відклав розгляд клопотання про призначення у справі судової експертизи на наступне судове засідання, а також відклав підготовче засідання на 25.09.2023.

18.09.2023 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про поновлення строку на подання доказів та долучення доказів у справі, а також клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції із використанням власних засобів зв`язку.

25.09.2023 суд протокольною ухвалою поновив позивачу строк на подання додаткових доказів у справі та відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про призначення у справі судової експертизи з огляду на відсутність необхідності у застосуванні спеціальних знань для вирішення цього спору.

Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.10.2023.

24.10.2023 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції із використанням власних засобів зв`язку.

27.10.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

30.10.2023 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 13.11.2023.

13.11.2023 у судове засідання з`явилися представники ТзОВ «Нові мережі України» та ТзОВ «Лізко».

Зокрема, представники ТзОВ «Нові мережі України» позовні вимоги підтримали у повному обсязі, представник ТзОВ «Лізко» проти задоволення позову заперечував із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові мережі України» (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізко» (далі - замовник) укладено договір про надання телекомунікаційних послуг №1233.

Відповідно до п. 2.1. цього договору в редакції додаткової угоди № 2, виконавець зобов`язався за замовленням замовника, а також в інших випадках, передбачених договором, надати послуги, що складаються із: забезпечення надійної маршрутизації основного і резервного сигналу програми від точки комунікації до точок доставки у відповідності до замовлення (яке оформлюється у вигляді додатку до даного договору і є його невід`ємною частиною) та в інших випадках, передбачених договором; організація каналу передачі даних системи моніторингу замовника від провайдера.

За змістом п. 2.2. договору замовник зобов`язався оплатити виконавцю вказані послуги у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені цим договором.

Згідно із п. 3.1. та п. 3.2. договору замовник повинен доставити сигнал до двох точок комунікації за адресою: м. Київ, вул. Леонтовича, 9 та м. Київ, вул. Дорогожицька, 10. Точкою розмежування зони відповідальності між замовником та виконавцем вважається вхідний роз`єм комунікації виконавця. Виконавець повинен доставити відповідний сигнал програми замовника до точок доставки у місці присутності провайдера за адресами, згідно із замовленням. Точкою розмежування зони відповідальності між виконавцем та провайдером вважається вхідний роз`єм комутації провайдера.

Пунктами 7.2. та 7.3. договору передбачено, що види послуг, ціна послуг та умови їх надання визначаються положеннями цього договору, додатками та додатковими угодами до нього. Сторони дійшли згоди, що ціна послуг визначається за договірними тарифами, що узгоджені у додатку №1 до цього договору.

Періодом обліку наданих послуг з метою їх оплати є календарний місяць. Вартість послуг за неповний календарний місяць розраховується пропорційно (кратно) кількості днів календарного місяця, у якому ця послуга була фактично отримана замовником. Загальна вартість послуг за один календарний місяць складається з суми вартості всіх послуг за усіма чинними (діючими) замовленнями до цього договору, у цьому календарному місяці (п. 7.7. та п. 7.8. договору).

Відповідно до п. 7.9. договору дата початку тарифікації кожної послуги, найменування всіх послуг та вартість всіх послуг, що надаються за всіма діючими замовленнями, зазначаються в акті наданих послуг. Форма акту наданих послуг наведена у додатку №3 до цього договору.

У п. 7.10. договору сторони погодили, що акт наданих послуг є підставою для визначення фактичної вартості всіх послуг, отриманих замовником у звітному місяці, та нарахування замовнику плати за звітний місяць.

Згідно із п. 7.11. договору замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання належним чином оформленого акту наданих послуг, але не пізніше 15 (п`ятнадцяти) днів із дня його відправлення виконавцем, зобов`язаний підписати його, та повернути 1 (один) примірник виконавцю. У випадку, якщо замовником до 20 (двадцятого) числа місяця наступного за звітним не було повернуто підписаний акт, не направлено вмотивовану відмову від підписання акту чи надіслано лист-вимогу про ненадходження акту/отримання копії акту, то такий акт вважається прийнятим замовником, а послуги такими, що надано належним чином.

Вартість отриманих замовником послуг оплачується ним щомісячно на поточний рахунок виконавця за один (звітний) місяць після підписання акту наданих послуг. Оплата відбувається, протягом 20-ти календарних днів кожного місяця наступного за звітним на підставі рахунку виконавця (або цього договору) та акту наданих послуг (п. 7.14. договору).

У відповідності до положень п. 8.9. договору замовник має право відмовитись від послуг, які надаються у звітному періоді за окремим замовленням у повному об`ємі, попередивши про це виконавця належним чином у строк не менший, ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати припинення. Останньою датою надання такої послуги є дата останнього повного календарного дня отримання послуг, визначена замовником. У випадку такої відмови замовник компенсує документально підтверджені витрати, понесені виконавцем у повному розмірі (п. 8.9. договору).

У п. 9.2. договору передбачено, що у випадку, якщо замовник має претензії до наданих послуг, він зобов`язаний належним чином направити виконавцю вимогу у письмовій та електронній формах з цього приводу, а виконавець зобов`язується негайно усунути виявлені недоліки та надати протягом 10 (десяти) календарних днів пояснення причин неналежного надання послуг.

Цей договір набуває чинності із дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019, але у будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору будь-яка зі сторін не виявить письмового бажання розірвати договір та не надішле іншій стороні лист про розірвання, то договір вважається таким, що автоматично пролонгований на наступний рік на аналогічних умовах.

Крім того, між сторонами підписано додаток №1 до цього договору, в якому погоджено тарифи на послуги та порядок розрахунків.

Так, згідно із п. 2.1. додатку №1 в редакції додаткової угоди №1, тариф послуги із передавання даних із використанням ІР-протоколу у телекомунікаційній мережі сигналів програми Інтер замовника до одного провайдера складає щомісячно 1 065,00 грн, крім того ПДВ 20% 213,00 грн, всього 1 278,00 грн. Тариф послуги із передавання даних із використання ІР-протоколу у Телекомунікаційній мережі сигналів програм НТН, К1, Мега, К2, Ентер-фільм, Піксель tv, ZOOM замовника не обмежується кількістю підключень провайдерів, згідно додатку №2 до цього договору, і складає щомісячно 82 500,00 грн, крім того ПДВ 20% 16 500,00 грн, всього 99 000,00 грн.

Тариф послуги автоматично коригується у сторону збільшення на кожні 10 (десять) % у випадку зниження офіційного курсу гривні Національним банком України до долара США на величину кратну 10 (десяти) % у кожному відповідному випадку.

Також, на виконання умов цього договору між позивачем та відповідачем підписані замовлення послуг від 01.03.2019, від 01.04.2019, від 10.04.2019, від 15.04.2019, від 30.04.2019, від 31.05.2019, від 15.06.2019, від 15.07.2019, від 30.09.2019, від 15.10.2019, в яких сторони погодили найменування контрагентів, адреси точок доставки, мінімальну швидкість приймання, № ІР-потоку та дату початку надання послуг.

У період із лютого 2022 року по квітень 2023 року позивачем надано, а відповідачем прийнято телекомунікаційні послуги на загальну суму 3 593 700,00 грн, що підтверджується актами наданих послуг: №2 від 28.12.2022, №3 від 31.03.2022, №4 від 30.04.2022, №5 від 31.05.2022, №6 від 30.06.2022, №7 від 31.07.2022, №8 від 31.08.2022, №9 від 30.09.2022, №10 від 31.10.2022, №11 від 30.11.2022, №12 від 31.12.2022, які підписані сторонами без зауважень.

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що 18.02.2023 та 10.05.2023 позивачем направлено на адресу відповідача для підписання акт наданих послуг №1 від 31.01.2023, який ТзОВ «Лізко» отримало 20.02.2023 та акти наданих послуг №2 від 28.02.2023, №3 від 31.03.2023, №4 від 30.04.2023 та акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 30.04.2023, які ТзОВ «Лізко» отримало 15.05.2023, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 791 та № 128. Проте, відповідач підписані акти №1 від 31.01.2023, №2 від 28.02.2023, №3 від 31.03.2023, №4 від 30.04.2023 та акт звіряння взаємних розрахунків позивачу не повернув, при цьому, будь-яких зауважень щодо обсягу, якості та вартості наданих послуг також не надав.

За таких обставин, ТзОВ «Нові мережі України» звернулося до суду із цим позовом про стягнення із ТзОВ «Лізко» заборгованості за договором про надання телекомунікаційних послуг № 1233 від 25.01.2019 у розмірі 3 593 700,00 грн, яка виникла за період із лютого 2022 року по квітень 2023 року включно.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень частини 2 статті 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом вище встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання телекомунікаційних послуг №1233 від 25.01.2019, відповідно до якого у період із лютого 2022 року по квітень 2023 року позивачем надані, а відповідачем прийняті телекомунікаційні послуги на загальну суму 3 593 700,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо включення позивачем до актів наданих послуг: №2 від 28.12.2022, №3 від 31.03.2022, №4 від 30.04.2022, №5 від 31.05.2022, №6 від 30.06.2022, №7 від 31.07.2022, №8 від 31.08.2022, №9 від 30.09.2022, №10 від 31.10.2022, №11 від 30.11.2022, №12 від 31.12.2022 послуг, які за його твердженням, позивачем не надавались, з огляду на те, що ці акти підписані та скріпленні печаткою ТзОВ «Лізко».

Щодо наданих послуг у січні-квітні 2023 року, судом встановлено, що акти №1 від 31.01.2023, №2 від 28.02.2023, №3 від 31.03.2023, №4 від 30.04.2023 були направлені позивачем для підписання на адресу відповідача та отримані останнім, зокрема акт наданих послуг №1 від 31.01.2023 отримано 20.02.2023, а акти наданих послуг №2 від 28.02.2023, №3 від 31.03.2023 та №4 від 30.04.2023 отримані відповідачем 15.05.2023, проте ТзОВ «Лізко» підписані акти не повернуло, при цьому будь-яких зауважень щодо обсягу, якості та вартості наданих послуг не надало, відповідно, в силу положень п. 7.11. договору ці акти вважаються прийнятими відповідачем, а послуги такими, що надані належним чином.

Більше того, суд звертає увагу відповідача на те, що у п. 9.2. договору сторони погодили, що у випадку, якщо замовник має претензії до наданих послуг, він зобов`язаний належним чином направити виконавцю вимогу у письмовій та електронній формах з цього приводу, а виконавець зобов`язується негайно усунути виявлені недоліки та надати протягом 10 (десяти) календарних днів пояснення причин неналежного надання послуг.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ТзОВ «Лізко» направляло на адресу позивача вимоги щодо неналежної якості наданих послуг, а надані відповідачем листи регіональних провайдерів щодо відсутності доставки сигналу з боку ТзОВ «Нові мережі України», не свідчить про невиконання останнім умов договору, ураховуючи при цьому, що вказані суб`єкти не є сторонами укладеного договору про надання телекомунікаційних послуг № 1233 від 25.01.2019.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, пунктом 7.14. договору визначено, що вартість отриманих замовником послуг оплачується ним щомісячно на поточний рахунок виконавця за один (звітний) місяць після підписання акту наданих послуг. Оплата відбувається, протягом 20-ти календарних днів кожного місяця наступного за звітним на підставі рахунку виконавця (або цього договору) та акту наданих послуг.

Як зазначено судом вище, ТзОВ «Лізко» за надані телекомунікаційні послуги не розрахувалося, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи ТзОВ «Лізко», що сторонами у 2022 та 2023 роках не узгоджено перелік, адреси, суб`єктів господарювання, до яких позивач зобов`язується забезпечити сигнал програм телеканалів, а також мінімальну швидкість прийняття та дату початку надання послуг, оскільки в матеріалах справи містяться підписані позивачем та відповідачем замовлення послуг від 01.03.2019, 01.04.2019, від 10.04.2019, від 15.04.2019, від 30.04.2019, від 31.05.2019, від 15.06.2019, від 15.07.2019, від 30.09.2019, від 15.10.2019, в яких сторони погодили найменування контрагентів, адреси точок доставки, мінімальну швидкість приймання, № ІР-потоку та дату початку надання послуг.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За змістом ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частинами 1-4 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Лізко» порушило умови договору про надання телекомунікаційних послуг №1233 від 25.01.2019 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення позовних вимог ТзОВ «Нові мережі України» про стягнення заборгованості у розмірі 3 593 700,00 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові мережі України» задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізко» (04060, місто Київ, вул. Щусєва, будинок 26; ідентифікаційний код 33239447) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові мережі України» (04050, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 12; ідентифікаційний код 34191087) заборгованість у сумі 3 593 700 (три мільйони п`ятсот дев`яносто три тисячі сімсот) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 53 905 (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот п`ять) грн 50 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 16.11.2023.

Суддя В.В. Бондарчук