номер провадження справи 33/207/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.11.2023 Справа № 908/3044/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В. при секретарі судового засідання Драковцевій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/3044/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Мовчан Віталія Олександровича (юридична адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» (71621, Запорізька область, Василівський район, с. Лобкове, вул. Гоголя, буд. 16; адреса для листування: 69001, м. Запоріжжя, вул. Товариська буд. 64/49, ідентифікаційний код 310147720)

про стягнення 945201,04 грн.

за участю представників:

від позивача Мовчан В.О.

від відповідача Мовчан О.Я., витяг з ЄДР; Кара Р.Т., ордер серії АР №1140797 від 07.11.2023;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся Фізична особа-підприємець Мовчан Віталій Олександрович з позовом до відповідача: Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» про стягнення збитків у розмірі 945201,04 грн.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором складського зберігання від 01.10.2021 щодо повернення зі зберігання майна: соняшника 2021 року врожаю в кількості 56 тон вартістю 945201,04 грн. після закінчення строку зберігання 01.03.2022.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/207/23, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.11.2023 о 11 год. 00 хв. Запропоновано позивачу протягом двох днів з дня отримання даної ухвали суду надати письмові пояснення, які обставини та докази свідчать про відмову відповідача повернути майно зі зберігання на вимогу позивача або про пошкодження майна, за яке зберігач несе відповідальність, і чи звертався позивач до відповідача з вимогами про повернення майна та надіслати відповідачу копію позовної заяви та письмових пояснень на виконання даної ухвали суду на зазначену в позові адресу для листування, докази надсилання (опис вкладення) надати суду.

Відповідач отримав копію ухвали суду 13.10.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

16.10.2023 від позивача надійшли письмові пояснення на виконання ухвали суду від 09.10.2023.

07.11.2023 до суду надійшла спільна заява сторін про затвердження мирової угоди, до якої сторонами було долучено укладену мирову угоду від 07.11.2023.

В судовому засіданні 07.11.2023 були присутніми представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представник відповідача оголосив спільну заяву про затвердження мирової угоди.

Розглянувши вищевказану заяву та текст мирової угоди від 07.11.2023, суд дійшов висновку про відмову в її затвердженні, з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є стягнення збитків у розмірі 945201,04 грн.

Відповідно до змісту мирової угоди відповідач визнає, що його заборгованість перед позивачем на момент укладання мирової угоди відповідає заявленим у позовній заяві вимогам і становить 945201,04. Позовні вимоги позивача задовольняються шляхом передачі відповідачем автомобіля Hyundai Santa FE, KMHSU81XDHU736360, 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору у власність позивача шляхом підписання акту приймання передачі автомобіля, а позивач, в свою чергу, запевняє, що отримання у власність зазначеного автомобіля вичерпує наявність спору в розмірі 945201,04 грн. між сторонами в межах судової справи №909/3044/23 в повному обсязі, а також позивач не матиме в майбутньому жодних претензій та вимог до відповідача. Також позивач зобов`язується не заявляти до відповідача жодних інших вимог про стягнення коштів за договором зберігання від 01.10.21.

Відповідно до ч.1 ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Подана на затвердження мирова угода в частині передачі відповідачем у власність позивача автомобіля не стосується предметом спору, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення збитків у розмірі 945201,04 грн., а не передача автомобіля.

Крім того, суду не надано доказів на підтвердження права власності відповідача на цей автомобіль. З огляду на це суд не може перевірити належність відповідачу права розпорядження даним автомобілем та наявність обмежень щодо відчуження цього майна, зокрема наявність прав третіх осіб на дане майно, наявність арештів та заборон відчуження тощо.

Мирова угода не може порушувати права та інтереси третіх осіб. Оскільки суду не надано доказів, кому належить даний автомобіль, то затвердження цієї мирової угоди може порушити права третіх осіб, зокрема власників (співвласників) даного автомобіля.

Також суд зазначає про те, що в пункті 3 мирової угоди зазначено, що передача права власності на автомобіль здійснюється шляхом підписання акта приймання-передачі автомобіля після затвердження мирової угоди.

У п. 26 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.05.2019 у справі №916/2889/13 викладена правова позиція про те, що на відміну від звичайного договору, мирова угода укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення. Тобто мирова угода не є договором у цивільному/господарському-правовому розумінні, оскільки порядок її укладення та затвердження регламентовано положеннями ГПК України, проте вона має на меті припинення спору на умовах, погоджених сторонами та затверджених судом (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №904/8731/17 і від 20.06.2018 у справі №913/869/14).

Отже, мирова угода не є правочином у цивільно-правовому розумінні, а тому не може бути підставою виникнення у позивача права власності на автомобіль. Передача права власності на автомобіль за ухвалою суду суперечить визначеному законодавством порядку відчуження транспортних засобів.

Крім того, в пункті 12 мирової угоди сторін визначено, що ухвала Господарського суду Львівської області про затвердження мирової угоди може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років, однак мирова угода подається на розгляд Господарського суду Запорізької області. Тобто зміст мирової угоди не відповідає обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив відмовити у затвердженні мирової угоди від 07.11.2023 у справі №908/3044/23.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 192, 193, 231, 234, 235, 252, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні мирової угоди від 07.11.2023 у справі №908/3044/23.

Ухвала суду набрала законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду протягом десяти днів.

Ухвалу підписано суддею 13.11.2023.

Суддя М.В.Мірошниченко