ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/3134/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,

за участю представників:

позивачів - Василюка І. М.,

третіх осіб - Тетері С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконива"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 (судді: Коробенко Г. П. - головуючий, Кравчук Г. А., Козир Т. П.), рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 (суддя Л. Шкурдова) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконива"

до Міністерства юстиції України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - державний реєстратор Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Шкітак Володимир Михайлович,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача -Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан",

про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1.1. У квітні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" (далі - ТОВ "Герман-Агро") і Товариство з обмеженою відповідальністю "Еконива" (далі - ТОВ "Еконива") звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним і скасування наказу Міністерства юстиції України від 15.12.2021 № 4498/5 "Про задоволення скарги" (далі - наказ від 15.12.2021, оспорюваний наказ) та зобов`язання відповідача не пізніше наступного дня з дня надходження судового рішення поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом внесення до нього відповідних відомостей права оренди та права суборенди, припинених на підставі оспорюваного наказу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний наказ Міністерства юстиції України прийнято з порушенням вимог закону, а скасовані згідно з ним рішення державного реєстратора, який, на думку позивачів, під час вчинення спірних реєстраційних дій діяв правомірно, прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан" (далі - ТОВ "Агро-Лан") не порушують.

1.2. Міністерство юстиції України у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнало, вважаючи їх необґрунтованими, та наголошувало, зокрема, на дотриманні відповідачем порядку розгляду скарги, законності та правомірності прийняття ним оспорюваного наказу.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи у позові, місцевий господарський суд виходив із недоведеності обставин допущення Міністерством юстиції України під час розгляду скарги ТОВ "Агро-Лан" на рішення державного реєстратора порушень вимог закону.

2.2. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 заяву ТОВ "Агро-Лан" задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Герман-Агро" і ТОВ "Еконива" на користь ТОВ "Агро-Лан" по 15 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Суд першої інстанції, дослідивши надані докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення позивачів проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що розумний та співмірний, з урахуванням складності цієї справи, розмір вказаних витрат становить 30 000,00 грн.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 і додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 залишені без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з мотивами суду першої інстанції про відмову у позові та наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "Агро-Лан" про стягнення витрат на правову допомогу.

3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

3.1. ТОВ "Герман-Агро" і ТОВ "Еконива" звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023, рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 і додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 у цій справі та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

Скаржники у касаційній скарзі зазначають, що касаційна скарга подається на підставі пунктів 1, 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме (1) застосування судами норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 915/2349/19 щодо застосування частини 5 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" разом з частиною 8 статті 37 цього Закону та положеннями пунктів 5, 6 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 25.12.2015 № 1128 (далі - Порядок № 1128), при вирішенні питання щодо прийняття відповідачем до розгляду скарги у сфері державної реєстрації без надання копій документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника, та з огляду на оформлення скарги без дотримання визначених у частині 5 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вимог; у постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 640/17492/20, від 15.08.2019 у справі № 826/3539/17, від 28.03.2018 у справі № 826/19452/16, від 19.06.2019 у справі № 826/9614/17, від 11.10.2019 у справі № 810/1701/18, від 15.08.2019 у справі № 826/3539/17, від 27.05.2021 у справі № 420/4037/20, від 09.03.2021 у справі №910/11359/19 щодо застосування пункту 10 Порядку № 1128 при вирішенні питання щодо визначення змісту розміщених відповідачем оголошень як належних доказів інформування заінтересованих осіб про час та місце засідання колегії; забезпечення об`єктивного (а не формального) розгляду скарги у сфері державної реєстрації; обов`язковість врахування порушення процедури розгляду скарги як достатньої та необхідної підстави для визнання протиправним та скасування оспорюваного наказу відповідача; у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 826/4906/17, від 21.04.2021 у справі № 910/12641/19 щодо застосування статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" разом з положеннями Порядку № 1128 при вирішенні питання щодо наявності підстав прийняття відповідачем до розгляду доповнень до скарги у сфері державної реєстрації; правових можливостей відповідача розгляду таких доповнень до скарги (не як самостійної скарги) та прийняття рішення; у постанові Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 910/8399/20 щодо застосування частини 3 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" разом із положеннями пункту 8 частини 8 статті 37 цього Закону, пункту 5 Порядку № 1128 при вирішенні питання щодо наслідків подання скарги у сфері державної реєстрації з пропуском визначеного строку; правових можливостей відповідача розгляду такої скарги та прийняття рішення; (2) відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права - частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у подібних правовідносинах при визначенні критеріїв вмотивованості рішення, яке належить прийняти Міністерству юстиції України за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації; (3) судами встановлені обставини на підставі недопустимих доказів, а саме судами надано формальну оцінку та безпідставно враховано як належний доказ інформування заінтересованих осіб про засідання колегії відповідача без зазначення реквізитів земельної ділянки :02:000:0367 щодо якої Міністерством юстиції України скасовано рішення державного реєстратора від 30.09.2021.

3.2. У доповненнях до касаційної скарги скаржники наголошували на тому, що ця справа має виняткове значення для позивачів.

3.3. Міністерство юстиції України подало заперечення на доповнення до касаційної скарги, в яких наголошувало, зокрема на відповідності оспорюваного наказу вимогам закону до нього.

3.4. Від ТОВ "Агро-Лан" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому товариство просило оскаржені у справі судові рішення залишити без мін, а касаційну скаргу - без задоволення за недоведеності скаржниками підстав касаційного оскарження та правових підстав для скасування ухвалених у справі судових рішень.

3.5. Від ТОВ "Агро-Лан" надійшло клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі пункту 4 статті 302 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з необхідністю відступлення від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 17.02.2021 у справі № 821/669/17, від 12.02.2020 у справі № 1840/3241/18, від 19.06.2019 у справі № 802/385/18-а щодо належного відповідача у спорі про скасування наказу Міністерства юстиції України, яким скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту. З метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій необхідно мати ґрунтовні підстави: її попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання (пункти 43- 44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 № 823/2042/16). Подібні висновки наведені також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16, від 05.12.2018 у справі № 818/1688/16 тощо.

Необхідність відступу має виникати з певних визначених об`єктивних причин, такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані, також відступ від правової позиції повинен мати тільки вагомі підстави, реальне підґрунтя, суд не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності вагомої для цього причини, а метою відступу може слугувати виправлення лише тих неузгодженостей (помилок), що мають фундаментальне значення для судової системи. Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є, зокрема, зміна законодавства; ухвалення рішення Конституційним Судом України або ж винесення рішення Європейського суду з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; зміни в правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань тощо.

Однак, заявник не наводить вагомих та достатніх аргументів, які би свідчили про необхідність відступу від правових позицій, викладених у вищезазначених постановах суду касаційної інстанції у зв`язку з чим його клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду не підлягає задоволенню.

3.6. Від державного реєстратора надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване неможливістю забезпечити присутність у судовому засіданні через необізнаність про касаційний розгляд цієї справи.

Проте таке клопотання колегією суддів залишено без задоволення, з огляду на те, що явка представників учасників справи у судове засідання у суді касаційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи є достатніми для перевірки правильності застосування судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, до того ж у судовому засіданні 10.10.2023 вже оголошувалася перерва до 31.10.2023.

4. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

4.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та заперечення на них, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

4.2. Як свідчать матеріали справи та установили суди попередніх інстанцій, у 2018- 2019 роках між СТОВ "Нива" і ТОВ "Агро-Лан" було укладено договори суборенди земельних ділянок, зокрема, з кадастровими номерами: :02:000:0251, :04:000:0196, :03:000:0033, :02:000:0257, :04:000:0174, :04:000:0131, :02:000:0264, :04:000:0113, :04:000:0172, :04:000:0094, :04:000:0080, :04:000:0042, :04:000:0202, :03:000:0078, :04:000:0105, :04:000:0051, :04:000:0068, :04:000:0145, :04:000:0050, :04:000:0164, :04:000:0173, :03:000:0068, :04:000:0075, :04:000:0142, :04:000:0093, :04:000:0109, :04:000:0021, :03:000:0075, :02:000:0256, :03:000:0137, :04:000:0127, :04:000:0101, :04:000:0123, :04:000:0310, :03:000:0067, :04:000:0053, :04:000:0141, :04:000:0091, :04:000:0054, :04:000:0049, :01:005:0031, :02:000:0280, :02:000:0283, :02:000:0282, :02:000:0367, :02:000:0351, :02:000:0357, :02:000:0356, :01:005:0025.

Право суборенди за вказаними земельними ділянками зареєстровано у Державному реєстрі речових прав нерухомого майна у 2018- 2019 роках, що підтверджується витягами із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 02.01.2020 у справі № 903/975/19 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника - СТОВ "Нива", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника до 21.06.2020, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Абрамова В. В.

Постановою Господарського суду Волинської області від 09.07.2020 у справі № 903/975/19 процедуру розпорядження майном у справі про банкрутство СТОВ "Нива" та повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна) Абрамова В. В. припинено, СТОВ "Нива" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Пасічника О. О.

23.07.2020 до Господарського суду Волинської області надійшло клопотання ліквідатора Пасічника О. О. від 22.07.2020 про припинення права оренди земельних ділянок банкрута, яке обґрунтовано тим, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається реєстрація за СТОВ "Нива" речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 05.08.2020 у справі № 903/975/19 за наслідками розгляду клопотання ліквідатора СТОВ "Нива" про припинення прав оренди та суборенди земельних ділянок банкрута припинено права оренди земельних ділянок СТОВ "Нива" з кадастровими номерами згідно з переліком, вказаним у резолютивній частині ухвали Господарського суду Волинської області від 05.08.2020; припинено права суборенди земельних ділянок СТОВ "Нива" з кадастровими номерами згідно з переліком, вказаним у резолютивній частині ухвали Господарського суду Волинської області від 05.08.2020; зобов`язано державного реєстратора вчинити дії з реєстрації припинення прав оренди та суборенди земельних ділянок.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 справі № 903/975/19 про банкрутство за заявою СТОВ "Нива" на ухвалу Господарського суду Волинської області (припинення права оренди земельних ділянок банкрута) від 05.08.2020 у справі № 903/975/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у клопотанні ліквідатора СТОВ "Нива" про припинення права оренди та суборенди земельних ділянок банкрута відмовлено.

На підставі прийнятих державним реєстратором Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Шкітаком В. М. (державний реєстратор) рішень від 06.09.2021 №№ 60200986, 60200802, 60194474, 60201122, 60199564, 60202532, 60201236, 60202295, 60199350, 60202020, 60201290, 60201393, 60196537, 60202221, 60201558, 60202600, 60196993, 60202475, 60195693, 60201920, 60201719, 60199155, 60195843, 60201967, 60196411, 60202180, 60201603, 60201665, 60201339, 60199457, 60201762, 60202259, 60201056, 60202332, 60202560, 60201470, 60201520, вiд 16.08.2021 №№ 59864526, 59866129, 59860320 та вiд 30.09.2021 №№ 60686401, 60688315, 60687482, 60687856, 60691578, 60687104, 60692023, 60693446, 60686733 було здійснено державну реєстрацію прав оренди і суборенди ТОВ "Еконива" і ТОВ "Герман-Агро" на земельні ділянки на підставі укладених упродовж 2021 року договорів оренди з власниками земельних ділянок та договорів суборенди.

24.11.2021 Центральна колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, розглянувши скаргу ТОВ "Агро-Лан" від 19.10.2021, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 19.10.2021 за № CK -2590-21, з доповненнями до неї від 10.11.2021, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 11.11.2021 за № СК-2985-21 на рішення від 06.09.2021 №№ 60200986, 60200802, 60194474, 60201122, 60199564, 60202532, 60201236, 60202295, 60199350, 60202020, 60201290, 60201393, 60196537, 60202221, 60201558, 60202600, 60196993, 60202475, 60195693, 60201920, 60201719, 60199155, 60195843, 60201967, 60196411, 60202180, 60201603, 60201665, 60201339, 60199457, 60201762, 60202259, 60201056, 60202332, 60202560, 60201470, 60201520, рішення від 16.08.2021 №№ 59864526, 59866129, 59860320, рішення від 30.09.2021 №№ 60686401, 60688315, 60687482, 60687856, 687104, 60692023, 60693446, 60686733, прийняті державним реєстратором щодо земельних ділянок, кадастрові номери :02:000:0251, :04:000:0196, :03:000:0033, :02:000:0257, :04:000:0174, :04:000:0131, :02:000:0264, :04:000:0113, :04:000:0172, :04:000:0094, :04:000:0080, :04:000:0042, :04:000:0202, :03:000:0078, :04:000:0105, :04:000:0051, :04:000:0068, :04:000:0145, :04:000:0050, :04:000:0164, :04:000:0173, :03:000:0068, :04:000:0075, :04:000:0142, :04:000:0093, :04:000:0109, :04:000:0021, :03:000:0075, :02:000:0256, :03:000:0137, :04:000:0127, :04:000:0101, :04:000:0123, :04:000:0310, :03:000:0067, :04:000:0053, :04:000:0141, :04:000:0091, :04:000:0054, :04:000:0049, :01:005:0031, :02:000:0280, :02:000:0283, :02:000:0282, :02:000:0367, :02:000:0351, :02:000:0357, :02:000:0356, :01:005:0025 рекомендувала скаргу ТОВ "Агро-Лан" від 19.10.2021, з доповненням до неї від 10.11.2021 задовольнити частково. Скасувати рішення від 06.09.2021 №№ 60200986, 60200802, 60194474, 60201122, 60199564, 60202532, 60201236, 60202295, 60199350, 60202020, 60201290, 60201393, 60196537, 60202221, 60201558, 60202600, 60196993, 60202475, 60195693, 60201920, 60201719, 60199155, 60195843, 60201967, 60196411, 60202180, 60201603, 60201665, 60201339, 60199457, 60201762, 60202259, 60201056, 60202332, 60202560, 60201470, 60201520, рішення вiд 16.08.2021 № 59864526, 59866129, 59860320, рішення вiд 30.09.2021 №№ 60686401, 60688315, 60687482, 60687856, 60691578, 60687104, 60692023, 60693446, 60686733, прийняті державним реєстратором.

На підставі висновку колегії від 24.11.2021 Міністерство юстиції України прийняло наказ "Про задоволення скарги" від 15.12.2021 № 4498/5, згідно з яким скаргу ТОВ "Агро-Лан" від 19.10.2021, з доповненням до неї від 10.11.2021, задоволено частково. Скасовано рішення від 06.09.2021 №№ 60200986, 60200802, 60194474, 60201122, 60199564, 60202532, 60201236, 60202295, 60199350, 60202020, 60201290, 60201393, 60196537, 60202221, 60201558, 60202600, 60196993, 60202475, 60195693, 60201920, 60201719, 60199155, 60195843, 60201967, 60196411, 60202180, 60201603, 60201665, 60201339, 60199457, 60201762, 60202259, 60201056, 60202332, 60202560, 60201470, 60201520, рішення вiд 16.08.2021 № 59864526, 59866129, 59860320, рішення вiд 30.09.2021 №№ 60686401, 60688315, 60687482, 60687856, 60691578, 60687104, 60692023, 60693446, 60686733, прийняті державним реєстратором.

4.3. Вважаючи незаконним наказ Міністерства юстиції України від 15.12.2021, ТОВ "Герман-Агро" і ТОВ "Еконива" звернулися з позовом у цій справі про визнання його протиправним і скасування та зобов`язання відповідача поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом внесення до нього відповідних відомостей щодо права оренди та права суборенди позивачів, припинених на підставі такого наказу.

Зокрема, за твердженнями позивачів, державним реєстратором на підставі оскаржуваних у скарзі ТОВ "Агро-Лан" від 19.10.2021 рішень було здійснено державну реєстрацію прав оренди та суборенди ТОВ "Еконива" і ТОВ "Герман-Агро" на земельні ділянки на підставі відповідних договорів оренди, укладених з власниками землі, та договорів суборенди, укладених між цими товариствами, після припинення прав оренди та суборенди за участі СТОВ "Нива" у встановленому законодавством порядку, тобто державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію права оренди та суборенди за позивачами відсутності обмежень на здійснення вказаних реєстраційних дій, а отже, такими реєстраційними діями прав скаржника - ТОВ "Агро-Лан" не було порушено.

4.4. Ухвалюючи судові рішення у справі, попередні судові інстанції дійшли висновку про необґрунтованість вимог заявленого позову та відсутність підстав для його задоволення.

4.5. Проте колегія суддів вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на таке.

4.6. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У частині 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на час оскарження рішення реєстратора) визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

За змістом частини 5 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено. До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Отже, підставою для звернення до Міністерства юстиції України є наявність порушеного права скаржника, і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували би порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, недотримання особою, яка подає скаргу, передбачених законом вимог щодо її оформлення, неподання доказів порушення внаслідок прийняття реєстратором рішення її прав, виключає можливість розгляду скарги та є підставою для відмови у задоволенні поданої нею скарги (такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 910/5635/22 у подібних правовідносинах; близькі за змістом висновки, наведено у постанові 07.12.2022 у справі № 910/21303/21, від 17.05.2023 у справі № 910/12859/20).

Отже, зважаючи на викладене, достеменному та першочерговому встановленню судом підлягають обставини наявності/відсутності порушення прав особи, яка подала скаргу (у наведеному випадку ТОВ "Агро-Лан"), внаслідок прийняття державним реєстратором відповідного рішення.

Відповідно до положень пункту 9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у разі необхідності витребовує документи (інформацію).

4.7. Проте, вдавшись до аналізу та оцінки доказів на підтвердження виникнення у позивачів права оренди/суборенди стосовно спірних земельних ділянок, попередні судові інстанції викладеного не врахували; не надали належної оцінки правомірності дій державного реєстратора та підставам звернення заявника зі скаргою на його дії; достеменно не встановили та не з`ясували, яке право ТОВ "Агро-Лан" було порушене рішеннями державного реєстратора і чим підтверджується факт порушення прав саме вказаної особи у наведеному випадку, та, відповідно, чи подано відповідачеві документи, які би підтверджували у встановленому законом порядку факт порушення прав скаржника в результаті прийняття рішення реєстратором, зважаючи, зокрема на те, що право суборенди має похідний і залежний від права оренди характер, а, за доводами позивачів, право оренди СТОВ "Нива" та право суборенди ТОВ "Агро-Лан" на земельні ділянки були припинені за відповідними рішеннями державних реєстраторів і на час проведення спірних реєстраційних дій не були поновлені у встановленому порядку; реєстрація за позивачами прав оренди/суборенди спірних земельних ділянок проведена за наслідками відповідного волевиявлення сторін згідно з укладеними договорами оренди з власниками земельних ділянок та договорами суборенди; водночас у матеріалах справи наявні угоди про дострокове розірвання договорів суборенди земельних ділянок, укладених між СТОВ "Нива" і ТОВ "Агро-Лан" у 2019 році, щодо частини земельних ділянок, речові права, на які вважає порушеними ТОВ "Агро-Лан".

Разом із тим, беручи до уваги те, що доводи позивачів щодо непорушення у спірних правовідносинах прав ТОВ "Агро-Лан" як суборендаря земельних ділянок у тому числі у зв`язку з розірванням ним договорів суборенди земельних ділянок, укладених з СТОВ "Нива", як і надані позивачами суду докази на підтвердження наведених обставин, не були оцінені та досліджені судами попередніх інстанцій, висновок господарських судів у цій справі про чинність на час вчинення спірних реєстраційних дій договорів оренди та суборенди, на підставі яких було проведено державну реєстрацію відповідних речових прав СТОВ "Нива" і ТОВ "Агро-Лан" стосовно спірних земельних ділянок, визнається передчасним.

4.8. Наведене свідчить, що суди попередніх інстанцій не установили усіх обставин справи, від яких залежить правильне вирішення спору у цій справі, виходячи з наявних оцінених та досліджених у справі доказів, внаслідок чого передчасним є висновок судів попередніх інстанцій про законність прийняття відповідачем оспорюваного наказу.

4.9. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236- 238, 282 Господарського процесуального кодексу України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно, висновки суду мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, оціненими та дослідженими судами, позаяк судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.10. Зважаючи на викладене, висновок господарських судів про відсутність правових підстав для задоволення позову є передчасним, а доводи касаційної скарги знайшли підтвердження частково.

4.11. Водночас, зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що підстав для формування правового висновку щодо застосування вказаних скаржником норм права у наведеному випадку немає, проте оскільки допущені судами попередніх інстанцій порушення не можуть бути усунуті Верховним Судом в силу меж розгляду справи в суді касаційної інстанції (стаття 300 Господарського процесуального кодексу України), то оскаржені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, а касаційна скарга - частковому задоволенню.

4.12. Поза тим, як уже зазначалося, скаржник, посилаючись на наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, просив скасувати також і додаткове рішення суду першої інстанції про розподіл судових витрат, як таке, що є похідним від первісного судового рішення та є його невід`ємною складовою.

Колегія суддів зазначає, що в силу приписів статті 244 Господарського процесуального кодексу України додаткове судове рішення є похідним від первісного судового рішення, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й судове рішення. У випадку скасування первісного судового рішення, ухваленого за результатом вирішення спору по суті, це є самостійною підставою для скасування додаткового судового рішення до нього. Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 922/2665/17. Отже, у випадку скасування первісного судового рішення за результатом вирішення спору по суті це є самостійною підставою для скасування додаткового судового рішення до нього.

Зважаючи на викладене, ухвалене у справі додаткове рішення місцевого господарського суду, яке було залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції, також підлягає скасуванню.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. За змістом частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.3. За змістом пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

Згідно із частиною третьою статті 310 цього ж Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

5.4. Під час нового розгляду справи суду слід установити й дослідити фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, а також надати їм належну правову оцінку з урахуванням викладеного в цій постанові та на підставі вказаних норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконива" задовольнити частково.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023, рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.12.2022 у справі № 910/3134/22 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак