РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.11.2023Справа № 910/13163/23

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/13163/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс»

до Державного підприємства «Українська геологічна компанія»

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

21 серпня 2023 року до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (позивач) надійшла позовна заява № 224 від 18.08.2023 року до Державного підприємства «Українська геологічна компанія» (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 54 218,46 грн. (п`ятдесят чотири тисячі двісті вісімнадцять гривень 46 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про постачання електричної енергії споживачу № 240122/1 від 24.01.2022 року, зокрема, у визначені договором строки в повному обсязі не здійснив оплату вартості поставленої йому позивачем електричної енергії, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13163/23, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу. Крім того, вказаною ухвалою зобов`язано Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» надати суду у строк до 21.09.2023 року відомості щодо споживання Державним підприємством «Українська геологічна компанія» електричної енергії у період з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року за ЕІС-кодами 62Z567 та 62Z743.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 182 ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 року у справі № 910/13163/23 вручено уповноваженому представнику відповідача - 28.08.2023 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 12.09.2023 року (включно).

18.09.2023 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 12/09/2023 від 12.09.2023 року. Відповідно до накладної № 107, розміщеної на конверті, в якому надсилався до суду відзив на позовну заяву, останній направлений засобами поштового зв`язку 12.09.2023 року, тобто поданий у встановлений судом строк.

18.09.2023 року через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» надійшла заява б/н від 14.09.2023 року на виконання вимог ухвали суду, до якої додано таблицю «Показники загального обсягу споживання електричної енергії споживача ДП «Українська геологічна компанія» за листопад 2022 року.

28.09.2023 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив № 245 від 26.09.2023 року.

06.10.2023 року через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 06.10.2023 року.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (частина 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс», як постачальником, та Державним підприємством «Українська геологічна компанія», як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 240144/1 (надалі - договір), відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити споживачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача за кодом 09310000-5 «Електрична енергія» Національного класифікатора України ДК 021:2015, а споживач оплатити постачальнику вартість використаного (купленого) товару у строки та на умовах встановлених цим договором.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов договору (пункт 1.1. договору).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року №312, та є однаковими для всіх споживачів.

Відповідно до пункту 5.1. договору сума договору складає 1 657 350, 00 грн. Остаточна сума визначається після проведення розрахунків за фактично відпущену електричну енергію з урахуванням частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

У відповідності до пунктів 5.6., 5.7. договору розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за договором здійснюються на рахунки, зазначені у розрахункових документах. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на вказаний в розрахункових документах рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов договору. Рахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до пункту 5.8. договору оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем.

Пунктом 6.2. договору визначено обов`язок споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами договору.

Разом із тим, пунктом 7.1. договору передбачено право постачальника отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію.

З наявної у матеріалах справи заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток № 1 до договору) вбачається, що постачається електричної енергії за адресою: м. Київ, пров. Геофізиків, 10, ЕІС-код точок комерційного обліку: 62Z567, 62Z743, початок постачання електричної енергії - з 01 лютого 2022 року.

За умовами комерційної пропозиції (додаток № 2 до договору) ціна на електричну енергію 3,81 грн. з ПДВ.

Додатковими угодами № 1, № 2, № 3 неодноразово вносились зміни до ціни договору. Зокрема, додатковою угодою № 3 встановлено ціну на електричну енергію з 01.10.2022 року, у тому числі диференційовані ціни та критерії диференціації 4,06597 грн. без ПДВ, а разом з ПДВ - 4,879164 грн. з урахуванням тарифу на послугу з передачі електричної енергії.

На виконання умов договору у листопаді 2022 року позивач поставив відповідачу електричну енергію обсягом 19,30000 кВт/год на загальну суму 94 167,86 грн. з ПДВ, про що Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» складено акт приймання-передачі електричної енергії № 4615 від 30.11.2022 року, який відповідачем не підписаний, при цьому будь-яких заперечень щодо обсягу поставленої електричної енергії матеріали справи не містять.

На оплату поставленої електричної енергії позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 4615 від 30.11.2022 року.

20.06.2023 року позивач звернувся до відповідача з претензією № 165 від 20.06.2023 року про сплату заборгованості за поставлену електричну енергію у листопаді 2022 року у розмірі 94 167,86 грн., а також надіслав для підписання акт прийому-передачі електричної енергії № 4615 від 30.11.2022 року та рахунок на оплату № 4615 від 30.11.2022 року.

За отриману електричну енергію відповідач розрахувався лише частково в сумі 40 000,00 грн., внаслідок чого, за розрахунками позивача, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 54 218, 46 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що (1) наданий ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» лист № 1/04/20682 від 04.07.2023 року не може вважатись належним та допустимим доказом у справі; (2) матеріали справи не містять жодного доказу існування у відповідача боргу перед позивачем; (3) наявна у матеріалах справи оборотно-сальдова відомість не є первинним бухгалтерським документом, а підпадає під визначення зведеного облікового документу, що складається на підставі первинних документів та не є належним доказом, оскільки відомість складена в односторонньому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно частиною 1 та частиною 2 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Пунктами 3.1.7 та 3.1.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (надалі - ПРРЕЕ), договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Як вже зазначалося судом вище, 24.01.2022 року між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 240122/1, відповідно до якого у листопаді 2022 року позивачем було здійснено постачання електричної енергії відповідачу на загальну суму 94 167,86 грн., проте відповідач за отриману електричну енергію розрахувався частково у сумі 40 000,00 грн.

Заборгованість відповідача за отриману у листопаді 2022 року електричну енергію становить 54 218, 46 грн., зворотного матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з пунктом 5.8. договору оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем.

З матеріалів справи вбачається, що акт прийому-передачі електричної енергії № 4615 від 30.11.2022 року на суму 94 167,86 грн. відповідачем не підписаний, проте доказів не отримання електричної енергії у листопаді 2022 року відповідачем суду не надано.

Разом з тим суд звертає увагу, що підписаний в односторонньому порядку позивачем акт приймання-передачі електричної енергії не свідчить, що поставка електричної енергії у заявленому позивачем розмірі не відбулась.

У постанові від 29 січня 2020 року у справі № 916/922/19 Верховний Суд виснував, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, а отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару в господарській діяльності покупця). У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Вказана правова позиція також узгоджується з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 року у справі № 916/3027/21.

Більше того, споживання відповідачем електричної енергії за листопад 2022 року у розмірі 19300 кВт/год підтверджується таблицею «Показників загального обсягу споживання електричної енергії споживача ДП «Українська геологічна компанія» за листопад 2022», наданою оператором системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем у листопаді 2022 року порушено умови договору в частині здійснення оплати поставленої електричної енергії, що відповідно свідчить про наявність у відповідача заборгованості в розмірі 54 218,46 грн. (94 167, 86 грн. - 40 000,00 грн.).

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам із застосуванням стандарту доказування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» про стягнення з Державного підприємства «Українська геологічна компанія» заборгованості у розмірі 54 218, 46 грн. підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 16.07.2020 року у справі № 909/452/19, 02.11.2020 року у справі № 922/3548/19 та 18.11.2019 року у справі № 923/1121/17.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав наступні докази: договір № 01 про надання правової (правничої) допомоги від 21.07.2023 року; акт № 90 про прийняття-передачу послуг правничої допомоги від 18.08.2023 року; додаткову угоду № 90 від 19.06.2023 року.

Як встановлено судом, 21.07.2021 року між Адвокатським бюро «Ільченко та партнери» (адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (клієнт) укладено договір № 01 про надання професійної правничої допомоги (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.1.6. договору адвокатське бюро бере на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За умовами п. 4.2. договору оплата заданим договором здійснюється не пізніше 20 (двадцяти) календарних днів з моменту узгодження сторонами акту про прийняття-передачі наданих послуг правничої допомоги.

В п. 4.7. договору сторони погодили, що порядок розрахунку вартості кожного окремого замовлення клієнта, встановлюється сторонами у додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною договору, а вартість (ціна) кожного окремого замовлення погоджується сторонами у акті про прийняття-передачу правничої допомоги, за наслідками виконання адвокатським бюро замовлення клієнта на правничу допомогу, згідно погодженої додаткової угоди.

В п. 2.1. додаткової угоди № 90 до договору сторони погодили розмір погодинної ставки адвокатського бюро за надання будь-яких видів професійної правничої допомоги на рівні 2500,00 грн. за 1 (одну) годину.

18.08.2023 року між сторонами складено та підписано акт № 90 про прийняття-передачу послуг правничої допомоги, в якому детально наведено перелік наданих адвокатським бюро послуг. У акті вказано, що загальна вартість послуг професійної правничої допомоги складає 15 000,00 грн.

Зі змісту вказаного акта вбачається, що адвокатом були надані наступні послуги: ознайомлення із документами щодо несплати відповідачем заборгованості (1 год.) - 2500,00 грн.; підготовка та направлення адвокатом адвокатського запиту № 182 від 28.06.2023 року (0,5 год.) - 1250,00 грн.; підготовка та направлення претензії № 164 від 20.06.2023 року (0,5 год.) - 1250,00 грн.; ознайомлення адвокатом з листом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» № 1/04/20682 від 04.07.2023 року (0,5 год.) - 1250,00 грн.; підготовка позовної заяви (2 год.) - 5000,00 грн.; підготовка клопотання про витребування доказів судом (1 год.) - 2500,00 грн.; підготовка заяви про залучення третьої особи (0,5 год.) - 1250,00 грн.

Представництво інтересів позивача у даній справі здійснював адвокат Невструєв Л.Б. на підставі довіреності № 111 від 01.01.2023 року.

На підтвердження наявності у Невструєва Л.Б. статусу адвоката надано витяг з Єдиного реєстру адвокатів України.

Від Державного підприємства «Українська геологічна компанія» надійшло клопотання № 12/09/2023 від 12.09.2023 року «Про зменшення витрат на професійну правничу допомогу», в якому заявник просить відмовити позивачу в стягненні витрат на професійну правничу допомогу повністю, посилаючись на те, що заявлений розмір витрат є завищеним та необґрунтованим. Відповідач посилається на те, що (1) ознайомлення адвоката з документами щодо несплати заборгованості та листом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» по суті є ознайомленням адвоката з документами, тому не потребує окремого виділення у акті про приймання-передачу послуг правничої допомоги від 18.08.2023 року № 90; (2) у акті про приймання-передачу послуг правничої допомоги від 18.08.2023 року № 90 вказані витрати на підготовку та направлення претензії від 20.06.2023 року № 164, тоді як вказана претензія підписана директором товариства, що ставить під сумнів можливість включення вартості підготовки цього документу до розрахунку витрат на правову допомогу; (3) справа розглядається в порядку спрощеного провадження та є справою незначної складності; (4) в п. 5 акту зазначено про підготовку позовної заяви та вартість 5000,00 грн., що не відповідає підготовці позову до ДП «Українська геологічна компанія»; (5) надані позивачем документи не доводять, що правнича допомога надавалася позивачу саме в межах договору № 01 від 21.07.2021 року.

Здійснивши аналіз доводів відповідача, а також співмірності заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, відповідають критерію розумності їх розміру.

Суд відмічає, що беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації процесуальних прав та захист інтересів клієнта.

Водночас ДП «Українська геологічна компанія» не обґрунтувало та не надало суду доказів та/або обґрунтувань, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність здійсненого ТОВ "Укр Газ Ресурс" розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи. Доводи в цій частині по своїй суті є декларативними, без надання відповідних доказів щодо неспівмірності витрат із складністю справи.

При цьому клопотання ДП «Українська геологічна компанія» про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не містить посилань до якої суми належить зменшити ці витрати.

Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова Верховного Суду від 01.09.2021 року у справі № 910/13034/20).

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19.

З урахуванням предмету та підстав позову, виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, беручи до уваги факт розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, з огляду на задоволення позову та зважаючи на приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку розподілу судових витрат між сторонами, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають судові витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Українська геологічна компанія» (ідентифікаційний код 38078094, адреса: 02088, місто Київ, провулок Геофізиків, будинок 10) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (ідентифікаційний код 41427817, адреса: 04070, місто Київ, вул. Сагайдачного Петра, будинок 25, літ. Б, офіс 5) грошові кошти: основного боргу - 54 218,46 грн. (п`ятдесят чотири тисячі двісті вісімнадцять гривень 46 копійок), витрат на професійну правничу допомогу - 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень) та судовий збір - 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 13.11.2023 року.

Суддя О.В. Котков