Справа № 909/1056/15
У Х В А Л А

09.11.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., розглянувши заяву ТОВ "Фірма "Хімтехнопласт" (вх. № 12940/23 від 08.11.2023) про відвід судді Михайлишина В. В. у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Пресмаш",

В С Т А Н О В И В:

на розгляді Господарського суду Івано-Франківської області на стадії процедури санації перебуває справа про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Пресмаш". Провадження у справі здійснюється з урахуванням положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", керуючий санацією - арбітражний керуючий Дерябкін О. Є.

Ухвалою від 14.09.2023 суд призначив розгляд справи на 07.12.2023.

08.11.2023 за вх. № 12940/23 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "Фірма "Хімтехнопласт" надійшла заява про відвід судді Михайлишина В. В. у справі № 909/1056/15.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

В поданій заяві ТОВ "Фірма "Хімтехнопласт" посилається на наявність передбачених пунктом 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу судді, відповідно до положень якої, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Заявник зазначає, що суддя відноситься упереджено до кредитора ПП "Вестхім", обґрунтовуючи це, зокрема, наступним.

Так, на заяву про отримання записів на електронний носій всіх судових засідань, суддя визначив суму оплати за кожне судове засідання по 73, 0 гривень, - 1 022, 00 гривень судового збору, хоча кредитору було надано тільки один диск, а не 14 дисків, що вказує на зловживання судді.

Поряд із цим, на подану ПП "Вестхім" заяву про видачу диску звукозапису всіх судових засідань у справі № 909/1056/15, ухвалою суду від 23.10.2023 встановлено, зокрема, враховуючи те, що у матеріалах справи № 909/1056/15 міститься 26 копій технічного запису судових засідань, заявнику необхідно здійснити оплату судового збору у розмірі 2 093, 52 гривень.

Відтак, заявник вказує, що суддя постійно здійснює перешкоди в доступі до правосуддя, не дотримується принципу рівності сторін та допускає, що такі розрахунки щодо судового збору при отриманні диску звукозапису в кількості 1 шт виносить вибірково.

Згідно частин 5 - 7 статті 222 Господарського процесуального кодексу України, технічний запис судового засідання та протокол судового засідання після закінчення судового засідання долучаються до матеріалів справи. Порядок зберігання технічного запису судового засідання та долучення його до матеріалів справи визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Учасник справи має право отримати копію технічного запису судового процесу. Розмір судового збору за видачу в електронній формі копії технічного запису судового засідання, в тому числі шляхом надання доступу до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля) для його завантаження, встановлюється законом.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за видачу судами в електронному вигляді копії технічного запису судового засідання, встановлено ставку судового збору в розмірі 0, 03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що як вбачається із зазначених законодавчих положень, судовий збір, що підлягає до сплати за видачу судом в електронному вигляді саме копії технічного запису судового засідання, а не за видачу диску звукозапису судових засідань.

Заявник стверджує, що суддя в судовому засіданні веде себе не коректно, грубо порушує етику, постійно вказує на застосування засобів впливу, перебиває сторін, не надає можливості закінчити думку, та веде себе упереджено. При цьому, останній зазначає, що під час отримання диску, кимось умисно витерто звукозапис одного судового засідання, в якому суддя вів себе не коректно та принижував представника кредитора Пукіша Б. С.

Згідно із положеннями частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є: верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Пунктами 1, 5 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За приписами частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У частині 3 статті 198 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Отже, саме до повноважень суду належить керування ходом судового процесу, встановлення послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, а також запобігання зловживання учасниками судового процесу їхніми правами чим, у свою чергу, забезпечується виконання завдання господарського судочинства з урахуванням принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, пропорційності.

Згідно із частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Наведена норма свідчить про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

При цьому, суд зазначає, що 21.07.2022 при розгляді справи № 909/1056/15 виявлено несправність програмного забезпечення технічного засобу фіксування судового засідання, про що відповідальними працівниками апарату суду, а саме: керівником апарату Назаром Кучером, технічним адміністратором Віталієм Литвином, секретарем судового засідання Оксаною Шуткою складено акт про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку № 25, який долучено до матеріалів справи № 909/1056/15.

В означеному акті, зокрема вказано:

- Викладення обставин та причин несправності (неналежного функціонування): відбувся збій в роботі програмного забезпечення ВКЗ, що призвело до відсутності фонограми в технічному записі судового засідання;

- Судом вжито наступні заходи для відновлення та налагодження роботи комплексу технічних засобів та програмного забезпечення ВКЗ: здійснено спробу відновлення фонограми судового засідання, перевірена працездатність технічного засобу фіксування судового процесу, проведено тестування технічного засобу фіксування судового процесу, здійснено звернення до технічної підтримки ДП "ЦСС".

Водночас ТОВ "Фірма "Хімтехнопласт" у поданій заяві про відвід вказує, що суддя особисто зацікавлений у представництві ВАТ "Пресмаш" як керівника керуючого санацією ВАТ "Пресмаш" арбітражного керуючого Дерябкіна О. Е. та категорично не згідний із його заміною.

Так, заявник вказує на зловживання арбітражним керуючим Дерябкіним О. Е. при здійсненні повноважень керуючого санацією ВАТ "Пресмаш", зокрема щодо незбереження керуючим санацією майна боржника, що призводить до його розтрати та розкрадання, щодо не скликання та непроведення зборів кредиторів, а також призначення останнього директором новоствореного ТОВ "Пресмаш-ІФ 2021", та стверджує що про дані зловживання арбітражного керуючого повідомлялося судді, однак останній, знаючи про незаконно створене підприємство, сприяє арбітражному керуючому в реалізації майна ВАТ "Пресмаш", яке незаконно передано на ТОВ "Пресмаш-ІФ 2021".

Водночас, ухвалою суду від 21.09.2022, зокрема, затверджено зміни до плану санації Відкритого акціонерного товариства "Пресмаш", строк процедури санації Відкритого акціонерного товариства "Пресмаш" та повноваження арбітражного керуючого (керуючого санацією) Дерябкіна О. Є. у справі № 909/1056/15 продовжено на 12 місяців (до 23.03.2023).

В означеній ухвалі суду від 21.09.2022 встановлено, окрім іншого, наступні факти. Так, з матеріалів справи встановлено, що на засіданні комітету кредиторів 04.06.2021 розглянуто питання схвалення змін до план санації ВАТ "Пресмаш". За результатами розгляду комітетом кредиторів ВАТ "Пресмаш" одноголосно прийнято рішення: Схвалити зміни до плану санації ВАТ "Пресмаш", що схвалений комітетом кредиторів 09.09.2020 та затверджений ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 16.09.2020 по справі № 909/1056/15 шляхом доповнення розділу 3 План заходів щодо відновлення платоспроможності ВАТ "Пресмаш" наступним змістом:

Відновлення платоспроможності передбачається шляхом відчуження майна шляхом заміщення активів.

Відчуження майна здійснюється шляхом утворення на базі майна боржника одного або двох господарських товариств. Вид господарського товариства - товариство з обмеженою відповідальністю. У випадку створення двох господарських товариств перелік майна, ще передається кожному з них визначається керуючим санацією з переліку майна, визначеного планом санації.

Здійснення відчуження майна, строки його здійснення, пооб`єктний перелік майна боржника, що передається новоутвореному господарському товариству, перелік зобов`язань поточних кредиторів, борги за якими переводяться разом з таким майном, перелік зобов`язань, права вимоги за якими відступаються, передбачаються планом санації.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів стосовно майна боржника, яке підлягає відчуженню згідно з планом санації, скасовуються ухвалою господарського суду.

Відчуженню підлягає визначена планом санації частина майна боржника з відповідною (пропорційною) частиною його зобов`язань (крім зобов`язань, що виникають за вимогами конкурсних кредиторів).

Забороняється вчиняти будь-які дії, спрямовані на зміну вартості майна, визначеного планом санації для відчуження.

Відступлення вимог та переведення боргу здійснюється незалежно від підстав їх виникнення.

До статутного (складеного) капіталу господарського товариства передаються майнові активи (майно та майнові права), в тому числі відступаються права вимоги, а також переводяться борги за вимогами поточних кредиторів.

З моменту затвердження плану санації до моменту утворення господарського товариства не допускається задоволення боржником поточних вимог, які визначені у плані санації як такі, що переводяться до новоутвореного господарського товариства у процесі заміщення активів.

Розмір статутного (складеного) капіталу новоутвореного господарського товариства (загальний розмір статутних (складених) капіталів двох господарських товариств у випадку створення двох господарських товариств) визначається як різниця між вартістю майнових активів боржника та вартістю боргів за вимогами конкурсних кредиторів.

Керуючий санацією не пізніше наступного робочого дня після державної реєстрації новоутвореного господарського товариства письмово повідомляє:

боржників за зобов`язаннями, вимоги за якими відступлені, - про таке відступлення;

поточних кредиторів за боргами, які переведені, - про таке переведення.

Утворення господарського товариства здійснюється керуючим санацією від імені боржника в порядку, встановленому законодавством, з урахуванням таких особливостей:

документом, що засвідчує внесок у статутний (складений) капітал новоутвореного господарського товариства, є акт приймання-передачі, який підтверджує факт передачі визначеної планом санації частини майна боржника до статутного (складеного) капіталу такого товариства;

до моменту формування органів управління новоутвореного господарського товариства після продажу часток у його статутному (складеному) капіталі повноваження таких органів управління здійснює керуючий санацією.

Після державної реєстрації новоутвореного господарського товариства керуючий санацією зобов`язаний:

оформити акт приймання-передачі, який підтверджує факт передачі визначеної планом санації частини майна боржника до статутного (складеного) капіталу такого товариства (товариств);

забезпечити державну реєстрацію прав такого товариства на все майно або частину майна (у разі відчуження частини майна боржника шляхом заміщення активів), якщо такі права підлягають державній реєстрації.

Частки у статутному (складеному) капіталі новоутвореного господарського товариства включаються до складу майна боржника. Відчуження таких часток здійснюється на аукціоні в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Кодексом України з процедур банкрутства.

Розмір часток новоутвореного господарського товариства, які виставляються на продаж на аукціоні, визначається залежно від їх початкової вартості. Якщо початкова вартість частини часток є достатньою для задоволення вимог кредиторів боржника, на аукціон може бути виставлена відповідна частина належних боржнику часток господарського товариства.

Заразом, на засіданні комітету кредиторів 01.09.2021 (том 67, а. с. 133 - 134) розглядалося питання схвалення змін до плану санації ВАТ "Пресмаш". За результатами зазначеного засідання комітету кредиторів прийнято наступне рішення:

Схвалити зміни до плану санації ВАТ "Пресмаш", що схвалений комітетом кредиторів 09.09.2020 та затверджений ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 16.09.2020 по справі № 909/1056/15 шляхом зміни розділу 4 Перелік та строки погашення заборгованості боржника в частині строків виконання у наступній редакції:

1. Погашення кредиторської заборгованості перед кредиторами І черги, а також поточної заборгованості із заробітної плати та відповідних нарахувань та податків - строк виконання до 31.12.2021;

2. Погашення кредиторської заборгованості перед кредиторами II черги - строк виконання до 01.03.2022;

3. Погашення кредиторської заборгованості перед кредиторами IV черги - строк виконання до 01.03.2022;

4. Погашення кредиторської заборгованості перед кредиторами VI черги - строк виконання до 01.03.2022;

5. Погашення поточної кредиторської заборгованості (Заборгованість зі сплати ЄСВ, яка не увійшла до реєстру вимог кредиторів на момент затвердження) - погашається за рахунок здійснення заміщення активів.

Погашення поточної кредиторської заборгованості здійснюється за рахунок здійснення заміщення активів, зокрема шляхом переведення всієї суми боргу на новостворене підприємство.

Суд встановив, що означені зміни до плану санації ВАТ "Пресмаш", схвалені комітетом кредиторів, відповідно до протоколів засідання комітету кредиторів від 04.06.2021 та від 01.09.2021, відображені в поданих до суду 18.02.2022 керуючим санацією боржника Дерябкіним О. Е. змінах до плану санації ВАТ "Пресмаш" станом на 01.01.2022.

Відтак, із зазначеного вище вбачається, що саме комітетом кредиторів ВАТ "Пресмаш" одноголосно приймалося рішення щодо схвалення вказаних змін до плану санації ВАТ "Пресмаш", якими передбачалося відновлення платоспроможності боржника через відчуження майна шляхом заміщення активів та створення на базі майна боржника одного або двох господарських товариств.

Поряд із цим, суд зазначає, що згідно частини 15 статті 28 Закону про банкрутство, дії (бездіяльність) керуючого санацією можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушені такими діями (бездіяльністю).

Судом не встановлено обставин надходження протягом усієї процедури санації ВАТ "Пресмаш" скарг на дії керуючого санацією боржника Дерябкіна О. Е. ні від членів комітету кредиторів, ні від учасників справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю), за винятком поданих директором ПП "Вестхім" Пукіш Н. М. та директором ТОВ "Фірма "Хімтехнопласт" Пукішем Б. С. клопотань (вх. № 9658/22 від 21.07.2022 та вх. № 11719/22 від 30.08.2022) про звільнення арбітражного керуючого Дерябкіна О. Е. від виконання повноважень керуючого санацією ВАТ "Пресмаш", а також скарги останніх на дії керуючого санацією ВАТ "Пресмаш" арбітражного керуючого Дерябкіна О. Е. (вх. № 12677/22 від 19.09.2022), які розглянуті ухвалою суду від 21.09.2022.

Предметом розгляду в означеній ухвалі суду від 21.09.2022 також були обставини здійснення керуючим санацією ВАТ "Пресмаш" дій спрямованих на збереження майна боржника, зокрема й щодо фактів його розкрадання та реалізації належної охорони такого майна, щодо укладання керуючим санацією без згоди з комітетом кредиторів значного правочину та правочину із заінтересованості, а також скликання комітету кредиторів арбітражним керуючим Дерябкіним О. Е.

Дана ухвала суду від 21.09.2022, в частині відмови в задоволенні клопотань директора ПП "Вестхім" Пукіш Н. М. і директора ТзОВ "Фірма "Хімтехнопласт" Пукіша Б. С. (вх. № 9658/22 від 21.07.2022 та вх. № 11719/22 від 30.08.2022) про продовження строку процедури санації ВАТ "Пресмаш", звільнення арбітражного керуючого Дерябкіна О.Е. від виконання повноважень керуючого санацією ВАТ "Пресмаш" та призначення арбітражного керуючого Микитюка Анатолія Івановича керуючим санації ВАТ "Пресмаш" та відмови в задоволенні скарги кредиторів - директора ПП "Вестхім" Пукіш Н. М. і директора ТзОВ "Фірма "Хімтехнопласт" Пукіша Б. С. на дії керуючого санацією ВАТ "Пресмаш" арбітражного керуючого Дерябкіна О. Е. (вх. № 12677/22 від 19.09.2022), оскаржувалася в апеляційному порядку ПП "Вестхім" та ТзОВ "Фірма "Хімтехнопласт" та залишена в силі постановою Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2022.

З поміж іншого, заявник вказує, що суддя жодні клопотання кредиторів не бере до уваги, заяви про припинення повноважень арбітражного керуючого ігнорує, сприяє у створенні ТОВ "Пресмаш-ІФ 2021", в підтвердження чого посилається на ухвали суду про продовження процедури санації та про продовження повноважень арбітражного керуючого які наявні в матеріалах справи.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що комітетом кредиторів, до якого зокрема входить ТОВ "Фірма "Хімтехнопласт", неодноразово приймалися рішення щодо продовження процедури санації ВАТ "Пресмаш", та які бралися до уваги судом при постановлені означених ухвал про продовження процедури санації боржника.

Разом із тим, заявник стверджує, що суддею затверджено оцінку майна, яка взагалі не відповідає ринковій, нормативним документам.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

При цьому, суд зазначає, що до повноважень Господарського суду в процедурі банкрутства не входить затвердження оцінки майна боржника, а відтак, ухвалами суду затверджувалися саме зміни до плану санації ВАТ "Пресмаш", схвалені на засіданнях комітету кредиторів боржника, а не оцінка його майна.

Відповідно до частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Належить взяти до уваги те, що провадження у справі про банкрутство має свої особливості і норми Господарського процесуального кодексу України застосовуються у відповідній частині. Зміст частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що заявник, якому стало відомо про підставу для відводу судді, повинен заявляти про це невідкладно.

Проте вказаний відвід мотивований обставинами, які мали місце, переважно, в 2022 році. А тому будь-які розумні строки для вчинення такої процесуальної дії пропущені.

Відтак, розглянувши заяву ТОВ "Фірма "Хімтехнопласт" про відвід судді Михайлишина В. В., дослідивши обставини викладені в ній та матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Норми права та мотиви, з яких суд виходить при постановлені цієї ухвали.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97- ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Так, за приписами статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. При виконанні своїх судових обов`язків суддя не повинен словами чи поведінкою демонструвати прихильність чи упередженість до будь-якої особи чи групи осіб, керуючись причинами, що не стосуються справи (Бенгалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006).

Водночас, суд також враховує, що безумовне заявлення самовідводу або задоволення відводу у разі наявності сумнівів учасника справи у безсторонності судді не узгоджується із процесуальним законодавством та може розцінюватись як усунення від здійснення судочинства.

У цьому контексті також необхідно відзначити, що заходи, які можуть бути вжиті суддею при гарантуванні незалежності суду (яка не є і не може бути привілеєм судді), не можуть бути спрямовані на забезпечення бажання судді усунутися від розгляду конкретного провадження шляхом заявлення самовідводу з підстав, прямо не передбачених законом.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

За наведених обставин, для вирішення питання про відвід судді, заяву слід передати на автоматизований розподіл для визначення складу суду у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтями 32, 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Справу передати для вирішення питання про відвід судді Михайлишина В. В. у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

2. Ухвала набирає законної сили 09.11.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

3. Ухвалу підписано - 09.11.2023.

Суддя В. В. Михайлишин