ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" листопада 2023 р. м. Київ Справа № 911/2713/23

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заяву Київської обласної прокуратури від 10.11.2023 № 15/1-1217вих-23 (вх. № суду 211/23 від 10.11.2023)
про забезпечення позову
у справіГосподарського суду Київської області № 911/2713/23
за позовомЗаступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації
доАкціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент фонд»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачаДержавне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»
проусунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування рішення про її державну реєстрацію та повернення її на користь держави
без повідомлення (виклику) учасників справи

встановив:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2713/23 за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (далі позивач) до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент фонд» (далі відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (далі третя особа) про усунення перешкод у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом скасування рішення про її державну реєстрацію права власності АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент фонд» на земельну ділянку з кадастровим номером :12:028:0015 (індексний номер рішення 62299856 від 15.12.2021) та усунення перешкод у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення з кадастровим номером :12:028:0015 шляхом її повернення від АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент фонд» на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що спірна земельна ділянка відносяться до земель лісогосподарського призначення та розташована в межах виділів 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 кварталу 110 Козинського лісництва та була неправомірно відведена у приватну власність фізичних осіб, що встановлено судовим рішенням Обухівського районного суду від 19.03.2015 у справі № 372/276/15-ц, залишеним в силі постановою Київського апеляційного суду від 21.01.2021, яким позов першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства Київське лісове господарство, задоволено повністю. Визнано недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 29.12.03 № 746 Про передачу земельних ділянок у власність, в частині передачі у власність земельних ділянок, загальною площею 8,0032 га ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Визнано недійсним підпункт 4 додатку до пунктів 1-3 рішення Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району від 18.08.06 № 93 Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок громадянам (згідно додатку) на території села Старі Безрадичі Старобезрадичівської сільської ради. Визнано недійсним державний акт серії ЯД № 658673 від 25.10.06, виданий на ім`я ОСОБА_9 , з кадастровим номером :12:028:0015. Витребувано на користь ДП Київське лісове господарство з незаконного володіння ОСОБА_9 земельну ділянку площею 8,0032 га, що розташована в адміністративних межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області з кадастровим номером :12:028:0015. Визнано за Державним підприємством Київське лісове господарство право постійного користування на земельну ділянку площею 8,0032 га, з кадастровим номером :12:028:0015.

Водночас у ході виконання вказаного судового рішення встановлено, що спірну земельну ділянку відчужено на користь третіх осіб. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на не рухоме майно власником спірної земельної ділянки є відповідач. Проте, як зазначає прокурор, державна реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:028:0015 за відповідачем здійснено всупереч положень земельного та лісового законодавства, а тому рішення про державну реєстрацію за Акціонерним товариством Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Аргумент фонд земельної ділянки з кадастровим номером :12:028:0015 підлягає скасуванню в судовому порядку, а земельна ділянка має бути повернута Київській обласній державній адміністрації. Прокурор в позовній заяві зазначає, що поданий позов є негаторним, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення ст. 391 Цивільного кодексу України.

До Господарського суду Київської області в порядку ст.ст. 137, 138 Господарського процесуального кодексу України надійшла заява Київської обласної прокуратури про забезпечення позову від 10.11.2023 № 15/1-1217вих-23 (вх. № суду 211/23 від 10.11.2023), в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :12:028:0015, яка зареєстрована за AT «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Аргумент фонд»; заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :12:028:0015, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію) права власності, поділу, об`єднання, застави або іншого виду зміни власників та об`єкту цивільних прав; заборони будь-яким фізичним і юридичним особам проводити земляні роботи, здійснювати вирубку дерев на земельній ділянці з кадастровим номером :12:028:0015.

Подана заява мотивована тим, що протиправна державна реєстрація за відповідачем у справі спірної земельної ділянки та незаконна зміна її цільового призначення на землі для будівництва та обслуговування жилого будинку, на даний час дає АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент фонд» формальну можливість користуватись спірною ділянкою в межах вказаного виду використання, проводити земляні роботи на ній, здійснювати її забудову тощо. Потенціальним наслідком вказаних дій є вирубка лісу у межах спірної території, що безумовно матиме вкрай негативні наслідки для екосистеми, зокрема і через ймовірне знищення ареалів рідкісних видів флори і фауни, погіршення стану атмосфери та негативний вплив на екологічну систему місцевості та країни в цілому. Оскільки зареєстрована за відповідачем на праві власності земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення, права держави вважатимуться ефективно захищеними лише у разі, якщо ця земельна ділянка повернеться до державної власності у первинному вигляді, зберігши свої унікальні природні характеристики. Крім того, додатковою обставиною, що вказує на наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову слугує описаний вище факт недобросовісних дій учасників в ході розгляду справи № 372/276/15-ц, де, зокрема, після рішення суду першої інстанції спірну земельну ділянку було відчужено на користь третіх осіб, що зрештою унеможливило виконання рішення суду у частині її витребування на користь держави. Таким чином, суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду, гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову і виконання поставленого рішення.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1, 4 ч. 1. ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

У Рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Інститут забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання у майбутньому рішення суду, і тільки у разі необхідності, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист. Безпідставне застосування таких заходів може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Звертаючись з вищезазначеною вимогою про вжиття заходів до забезпечення позову заявник не зазначає та не подає жодних доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого позивачем заходу до забезпечення позову у даній справі (доказів реалізації спірної земельної ділянки чи підготовчих дій до її реалізації, доказів які б свідчили про проведення земляних робіт на спірній земельній ділянці, здійснення її забудови чи здійснення вирубки дерев тощо) та доказів, що їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, а саме лише припущення та посилання в поданій ним заяві на потенційну можливість унеможливлення виконання рішення суду без наведення належного обґрунтування та без підтвердження таких посилань відповідними доказами не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Таким чином, заявником не доведена необхідність забезпечення позову для захисту ймовірно порушених прав та інтересів заявника.

З огляду на вищезазначене, оцінивши обґрунтованість доводів прокурора щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням доведеності, розумності і співмірності його вимог стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви Київської обласної прокуратури про забезпечення позову від 10.11.2023 № 15/1-1217вих-23 (вх. № суду 211/23 від 10.11.2023), в зв`язку з чим відмовляє в її задоволенні.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що згідно доданої до позовної заяви інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.04.2023 № 328956500, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :12:028:0015 вже обтяжена арештом відповідно до ухвали Галицького районного суду міста Львова від 06.07.2022 у справі № 461/3310/22.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136-140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви Київської обласної прокуратури від 10.11.2023 № 15/1-1217 вих-23 (вх. № суду 211/23 від 10.11.2023) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :12:028:0015, яка зареєстрована за AT «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «Аргумент фонд»; заборони державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :12:028:0015, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію) права власності, поділу, об`єднання, застави або іншого виду зміни власників та об`єкту цивільних прав; заборони будь-яким фізичним і юридичним особам проводити земляні роботи, здійснювати вирубку дерев на земельній ділянці з кадастровим номером :12:028:0015.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк