ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 р. Справа № 917/777/20(917/434/23)

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С.М. при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 36039, м. Полтава, вул. В.Чорновола, 22А, ідент. код 32017261

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко", 03035, м. Київ, вул. Шаповала Генерала, 2, офіс 111, ідент. код 32727466

про стягнення 243 438,54 грн.

в межах справи про банкрутство № 917/777/20

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна", вул. Данила Щербаківського, 58, м. Київ, ідент. код 34014304

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Чорновола, 22а, м. Полтава, 36039, ідент. код 32017261

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" про стягнення заборгованості в розмірі 243 438,54 грн., з яких: 168 742,81 грн. сума основного боргу, 64 432,47 грн. інфляційне збільшення, 10 263,26 грн. - 3% річних.

Позивач також заявив до відшкодування 3 651,58 грн витрат на сплату судового збору.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.03.2023 року даний позов передано на розгляд судді Іванко Л.А.

Ухвалою господарського суду від 27.03.2023 року позовну заяву по справі № 917/777/20(917/434/23) - залишено без руху, позивача зобов`язано усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки.

Станом на 03.04.2023 року позивачем подано докази щодо усунення недоліків даної заяви, в зв`язку з чим, у відповідності до норм ст. 174 п.3 ГПК України, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 10.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі № 917/777/20(917/434/23) в межах справи № 917/777/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розпорядженням керівника апарату суду 31.05.2023 року № 76 на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 917/777/20 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 року справу № 917/777/20 розподілено судді Білоусову С.М.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року прийнято справу № 917/777/20 до свого провадження.

Вказана позовна заява відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.06.2023 року приєднана судді Білоусову С.М. до справи.

Згідно п. 2. статті 7 Кодексу України з питань банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи зазначене, суд ухвалою від 28.06.2023 року прийняв справу № 917/777/20(917/434/23) до свого провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в межах справи про банкрутство ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

Ухвала суду від 28.06.2023 року, яка направлялися за адресою місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до суду 17.07.2023 року за вх. № 4845 з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зазначає, що згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 року у справі № 910/177797/17.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою", є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Відповідач відзив на позов чи будь-які заяви та клопотання суду не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив:

26.08.2020 року між Дочірнім підприємством "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі - Субпідрядник, Позивач) з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАНКО" (надалі - Генпідрядник, Відповідач), з другої сторони було укладено договір субпідряду № 26-08-20/1, а також Додаткові угоди № 1 від 03.11.2020 року, № 2 від 06.11.2020 року та № 3 від 31.12.2020 року.

Відповідно до пункту 1.1. Договору Субпідрядник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами на власний ризик надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування та споруд на них в Полтавській області згідно технічного завдання в обумовлений цим договором термін. Генпідрядник зобов`язується прийняти надані згідно із цим договором послуги та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів Генпідряднику передбачених на ці цілі на його рахунок. Згідно пункту 1.2 найменування послуг - «ДК 021:2015:63710000-9. Послуги з обслуговування наземних видів транспорту (Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Р-67 Чернігів-Ніжин-Прилуки-Пирятин на ділянці км 187+508 - км 206+688, Полтавська область)» згідно технічного завдання.

Відповідно до п. 3.1. ціна цього Договору - кошторис робіт, виконання яких доручається Субпідряднику становить: 999 999.00 грн. (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ 20% - 166 666,50 грн.

Позивач належним чином виконув умови договору, а Відповідач їх приймав, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками Сторін актами приймання виконаних будівельних робіт (Ф №КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (Ф №КБ-3).

Всього ДП «Полтавський облавтодор» було виконано будівельних робіт на суму 512 952,34 грн.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що розрахунки проводяться Генпідрядником Субпідряднику після підписання Сторонами «Актів приймання виконаних будівельних робіт» (форма №КБ-2в) і «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (форма № КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних ДСТУ та СОУ. які складаються Субпідрядником і подаються для підписання Генпідряднику в міру виконання не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати Генпідрядником наданих послуг. Генпідрядник може здійснювати проміжні платежі за надані послуги. Представник Генпідрядника на протязі п`яти робочих днів відповідно до погодженого Сторонами Графіку здачі виконаних обсягів робіт перевіряє виконання робіт згідно представленого акту і підписує його в частині фактично виконаних робіт, в межах виділених бюджетних асигнувань.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що Генпідрядник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за належним чином надані послуги в порядку, передбаченому розділом 4 цього Договору.

Однак Генпідрядник порушуючи умови Договору та норми чинного законодавства, свої обов`язки щодо оплати наданих послуг по експлуатаційному утриманню автомобільних доріг, виконав лише частково в сумі 344 209,53 грн.

Тож, станом на дату подання позовної заяви сума основного боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНКО" за Договором № 26-08-20/1 від 26 серпня 2020 року складає 168 742,81 грн.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права з позовною заявою про стягнення з відповідача 168 742,81 грн - основного боргу та додаткові нарахування за неналежне виконання умов договору.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписом ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір підряду.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За ч. 1 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 844 ЦК України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 839 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч. 4 ст. 879 ЦК України).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи позивач надав послуги, а Відповідач їх прийняв, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками Сторін актами приймання виконаних будівельних робіт (Ф №КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (Ф №КБ-3):

- Довідка про вартість будівельних робіт та витрати за грудень 2020 року на суму 122 523,60 грн;

- Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року на суму 122 523,60 грн;

- Довідка про вартість будівельних робіт та витрати за січень 2021 року на суму 236 028,00 грн;

- Акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2021 року на суму 236 028.00 грн;

- Довідка про вартість будівельних робіт та витрати за березень 2021 року на суму 154 400,74 грн;

- Акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2021 року на суму 154 400,74 грн.

Всього ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" було виконано будівельних робіт на суму 512 952,34 грн.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що розрахунки проводяться Генпідрядником Субпідряднику після підписання Сторонами «Актів приймання виконаних будівельних робіт» (форма №КБ-2в) і «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (форма № КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних ДСТУ та СОУ, які складаються Субпідрядником і подаються для підписання Генпідряднику в міру виконання не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати Генпідрядником наданих послуг. Генпідрядник може здійснювати проміжні платежі за надані послуги. Представник Генпідрядника на протязі п`яти робочих днів відповідно до погодженого Сторонами Графіку здачі виконаних обсягів робіт перевіряє виконання робіт згідно представленого акту і підписує його в частині фактично виконаних робіт, в межах виділених бюджетних асигнувань.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що Генпідрядник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за належним чином надані послуги в порядку, передбаченому розділом 4 цього Договору.

Згідно п. 6.4.1 Договору Субпідрядник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані послуги. Якщо Замовник не сплатив встановленої договірної вартості послуги, крім випадків, передбачених цим Договором, Виконавець має право притримати результат послуги.

Однак Генпідрядник порушуючи умови Договору та норми чинного законодавства, свої обов`язки щодо оплати наданих послуг по експлуатаційному утриманню автомобільних доріг, виконав лише частково, згідно платіжного доручення № 1268 від 24 грудня 2020 року на суму 117 622,65 грн та платіжного доручення № 1817 від 11 лютого 2021 року на суму 226 586,88 грн.

Всього ТОВ "ДАНКО" було сплачено на рахунок ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" грошові кошти в сумі 344 209,53 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 168 742,81 грн. заборгованості підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що підтверджує правомірність нарахування на суму боргу 64 432,47 грн. інфляційне збільшення та 10 263,26 грн 3% річних.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 3651,58 грн. слід покласти на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко", (03035, м. Київ, вул. Шаповала Генерала, 2, офіс 111, ідент. код 32727466) на користь Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36039, м. Полтава, вул. В.Чорновола, 22А, ідент. код 32017261) 168 742,81 грн. сума основного боргу, 64 432,47 грн. інфляційне збільшення, 10 263,26 грн. - 3% річних та 3 651,58 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення складено та підписано 15.11.2023 року.

Суддя Білоусов С.М.