Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
за позовом Господарства
про стягнення 7 112 038,09 грн,
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився;
відповідача - Федорка О.О. (ордер від 05.06.2023 серія АЕ №1204143; в режимі відеоконференції з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом»),
Рішенням господарського суду міста Києва від 23.10.2023 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена долина Полісся» на користь Господарства 7 112 038,09 грн основної заборгованості та 53 340,29 грн судового збору; повернуто Господарству з Державного бюджету України судовий збір у сумі 53 340,29 грн, сплачений за платіжною інструкцією від 18.08.2023 №2486.

Позивач 01.11.2023 подав суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача 95 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.11.2023 розгляд заяви призначено на 13.11.2023.

Відповідач 03.11.2023 подав суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просить відмовити позивачу у компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу, мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутній детальний опис робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат; адвокатом позивача подано документ під назвою «Розрахунок витрат на правничу допомогу до Договору №15/07 про надання правничої допомоги адвокатським бюро від 14.07.2023»; даний документ датовано 14.07.2023, в той час, як позов датовано 28.07.2023, тобто розрахунок складено задалеко до того, як адвокатом було надано правничу допомогу; зазначений документ не може містити ні обсягу витраченого часу адвоката на надання вказаних послуг, ані розміру здійснених адвокатом витрат, оскільки складався до надання таких послуг; відтак, розрахунок витрат на правничу допомогу не відповідає вимогам частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Представник позивача у судове засідання 13.11.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.11.2023 просив у стягненні витрат на оплату послуг адвоката позивача.

Згідно з пунктом 3 частини першої та частиною третьою статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частинами першою і третьою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

14.07.2023 Господарством (клієнт) і адвокатським бюро «Пономаренко Вдовенко» (далі - Бюро) укладено договір №15/07 про надання правничої допомоги адвокатським бюро, за умовами якого:

- Бюро зобов`язується надати правничу допомогу та здійснити представництво й захист інтересів клієнта, зокрема, у судових інстанціях всіх рівнів і ланок, з усіма правами, що надані клієнту та його адвокату згідно з законодавством України (пункт 1.1);

- клієнт відповідно до даного договору мас право давати Бюро окремі доручення на вчинення конкретних дій, складення процесуальних та інших документів; окремі доручення узгоджуються сторонами в усній або письмовій формі (пункт 1.2);

- під час здійснення адвокатської діяльності за даним договором, Бюро має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, Правилами адвокатської етики, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси клієнта у суді; складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку (пункт 1.3);

- договір набирає чинності з моменту його підписання, та діє до 31.12.2023 включно (пункт 3.1);

- обсяг правничої допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару; загальна вартість гонорару в межах доручення, передбаченого даним договором, зазначається в акті наданих послуг із надання правничої допомоги із розрахунку: 3 500 грн за 1 годину роботи Бюро (адвоката Бюро) в робочі дні з 9:00 год. до 18:00 год.; 6 000 грн за 1 годину роботи Бюро (адвоката Бюро) в святкові та неробочі дні, а також в робочі дні з 18:00 год. до 09:00 год. (пункт 4.1);

- підставою для оплати послуг Бюро є рахунок, що підлягає сплаті у строк, визначений у рахунку (пункт 4.2);

- у разі, якщо рахунком не визначено строк оплати, оплата має бути проведена клієнтом в строк, що не перевищує 3 (трьох) робочих днів (пункт 4.3);

- при наданні правничої допомоги із представництва адвокатами Бюро клієнта у судових спорах, сторонами укладається додаткова угода до договору і закріплюється вартість процесуального представництва з урахуванням пункту 4.1 договору, та розмір гонорару при завершенні судового процесу та отримання рішення суду, яке набрало законної сили (пункт 4.4);

- сторони вправі визначити вартість певного об`єму правничої допомоги в твердій грошовій сумі, про що скласти додаток до договору (пункт 4.5).

Також 14.07.2023 Господарством і Бюро укладено додаткову угоду №1 до договору, згідно з якою:

- за дорученням клієнта, Бюро зобов`язується надати правничу допомогу, в межах дій, що безпосередньо пов`язані з захистом інтересів клієнта у судовому спорі, що пов`язаний зі стягненням боргу за договором поставки сільськогосподарської продукції від 03.04.2023 №0304-1 (пункт 1.1);

- правнича допомога, що підлягає наданню за дорученням клієнта, виключно передбачає: надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, віднесених до предмету додаткової угоди, визначеного пунктом 1.1 додаткової угоди; надання усних і письмових довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг, інших документів правового характеру з юридичних питань, віднесених до предмету додаткової угоди, визначеного пунктом 1.1 додаткової угоди; представництво інтересів клієнта у судах всіх рівнів, інших державних органах, перед юридичними та фізичними особами з юридичних питань, віднесених до предмету додаткової угоди, визначеного пунктом 1.1 додаткової угоди; надання інших видів юридичної допомоги з юридичних питань, віднесених до предмету договору та додаткової угоди (пункт 2.1);

- за надання правничої допомоги клієнт сплачує Бюро гонорар (пункт 3.1);

- гонорар Бюро складаєтеся з попередньої оплати та оплати вартості судових засідань (пункт 3.2);

- попередня оплата за даною додатковою угодою відповідно до розрахунку, погодженого сторонами, складає 95 000 грн (пункт 3.3);

- клієнт зобов`язаний оплатити на користь Бюро попередню оплату протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання даної додаткової угоди (пункт 3.4);

- оплата участі у судовому засіданні складає 3 800 грн (пункт 3.6);

- клієнт окремо оплачує на користь Бюро 1 000 грн за кожні 20 (двадцять) сторінок додатків до позовної заяви (або відзиву на позовну заяву, якою клієнт є відповідачем у справі) понад 50 (п`ятдесят) сторінок протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту подачі позовної заяви (або відзиву на позовну заяву, якою клієнт є відповідачем у справі) (пункт 3.10);

- клієнт окремо оплачує на користь Бюро 600 грн за кожен адвокатський запит надісланий в межах виконання зобов`язань за даною додатковою угодою понад 1 (один) адвокатський запит (пункт 3.11);

- клієнт додатково оплачує 2 (дві) гривні за створення копії 1 (однієї) сторінки, виготовленої в межах виконання зобов`язань за даною додатковою угодою понад 100 (сто) сторінок копій (пункт 3.12).

Позивачем і Бюро підписано акт приймання-передачі наданих послуг №3873, за яким Бюро передало, а клієнт прийняв такі послуги:

- правовий аналіз: кількість - 3 год.; загальна вартість 10 500 грн;

- підготовка та погодження правової позиції: кількість - 2 год.; загальна вартість 7 000 грн;

- консультування та роз`яснення: кількість - 1 год.; загальна вартість 3 500 грн;

- підготовка позовної заяви з додатками: кількість - 5 год.; загальна вартість 17 500 грн;

- подання позову до суду: кількість - 1 год.; загальна вартість 3 500 грн;

- коефіцієнт вартості правничої допомоги з урахуванням загальної ціни позову - 0,75%: кількість 1; загальна вартість 53 000 грн.

31.07.2023 позивачем сплачено Бюро 95 000 грн за надані послуги з правової допомоги, що підтверджується платіжною інструкцією від 31.07.2023 №1276.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 зі справи №922/445/19 зазначила таке.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої і дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята і шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, прийняття судом рішення про повне задоволення позовних вимог Господарства, суд дійшов висновку, що розмір заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу є надмірно великим в порівнянні з фактично наданими адвокатом послугами (складання позовної заяви і участь представника у двох судових засіданнях), а тому стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена долина Полісся» підлягає 25 000 грн витрат на професійну правничу допомогу; у стягненні решти суми витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись статтею 123, 126, 129 і 244 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена долина Полісся» (вул. Круглоуніверситетська, буд. 7, офіс 27, м. Кив, 01024; ідентифікаційний код 40944008) на користь фермерського господарства «Лада-СВА» (бул. Лесі Українки, буд. 30-Б, офіс 14, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 40738425) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

2. Після набрання даним судовим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

3. У стягненні решти суми витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.11.2023.

Суддя Оксана Марченко