ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/778/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

№907/778/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Закарпаттяенергозбут, м. Ужгород

до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, м. Ужгород, Закарпатська область

про стягнення 347 490,35 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 347 490,35 грн. вартості спожитої активної електричної енергії в порушення Договору №232350/2022 від 27.12.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки справа №907/778/23, не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.08.2023 р. суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала суду від 22.08.2023 р., була надіслана відповідачу 22.08.2023 р. рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та як вбачається з відстеження поштового відправлення №142 отримана відповідачем 31.08.2023 р.

Ухвалою суду від 28.08.2023 р. виправлено описку, допущену у вступній частині ухвали Господарського суду Закарпатської області від 22.08.2023 у справі №907/778/23, а саме найменування позивача «приватне акціонерне товариство Закарпаттяобленерго, с. Оноківці, Ужгородського району» замінено на вірне «товариство з обмеженою відповідальністю ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ, м. Ужгород».

Ухвала суду від 28.08.2023 р., була надіслана відповідачу 28.08.2023 р. рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та як вбачається з відстеження поштового відправлення №648 отримана відповідачем 19.09.2023 р.

Згідно з пунктом 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідачем Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, м. Ужгород, на виконання вимог ухвали від 22.08.2023 р. подано до суду відзив на позовну заяву позивача.

В поданому відзиві відповідач вказує на не згоду з позовними вимогами та просить суд відмовити у задоволенні позову. Оскільки, за твердженням відповідача, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

В обґрунтування своєї позиції відповідач, зокрема, вказує на те, що в умовах воєнного стану при проведенні платежів з рахунків розпорядників та одержувачів бюджетних коштів місцевого бюджету, а також інших клієнтів Казначейство керується нормами постанови Кабінету Міністрів України від 9 червня 2021 року за № 590 «Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану». Цією постановою визначено черговість здійснення видатків під час війни як з державного, так і з місцевих бюджетів з урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунка. При цьому, пріоритетними е видатки на національну безпеку та оборону та на здійснення заходів правового режиму военного стану - вони включені в першу чергу платежів. У другій черзі - видатки загального та спеціального фондів державного та місцевих бюджетів. Це насамперед захищені в мирний час статті видатків - оплата праці бюджетних установ, обслуговування боргу, соціальні видатки, оплата комунальних послуг та енергоносіїв та інші. Третя черга - інші видатки та надання кредитів.

Водночас, відповідач звертає увагу на те, що розрахунково-касове обслуговування відповідача здійснюється територіальними підрозділами Державної казначейської служби України. Крім того, зауважує, про відсутність у затвердженому Засновником кошторисі видатків для здійснення таких платежів.

У поданій позивачем відповіді на відзив, представник позивача не погоджується з доводами представника відповідача та вказує на те, що ЕСПЛ у справі «Бакалов проти України» та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Аналогічний правовий висновок про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання викладено в постанові ВСУ від 22.03.17р. у справі №3-77гс17, у постановах КГС у складі ВС від 27.03.18р. у справах №925/246/17, №925/974/17, а також у постанові ВП ВС від 10.04.18р. у справі №12-46гс18.

Відтак, представник позивача вважає, доводи відповідача такими, що не спростовують позовні вимоги. Натомість позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені сторонами, суд-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» (далі по тексту ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ», Товариство, Позивач, Постачальник) є учасником ринку електричної енергії, який на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови HKPEKH від 14.06.2018 р. №429, провадить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу.

Між Товариством з обмеженою діяльністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» (далі Постачальник, Позивач) та Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради (далі - Споживач, Відповідач) був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №232350/2022 від 27.12.2022 з додатками (далі- Договір).

За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Найменування (номенклатура, асортимент) товару (послуги): електрична енергія (ДК 021-20- 5 «Електрична енергія») (п.2.1 Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору, Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.

Згідно з умовами комерційної пропозиції 4, до якої Споживач приєднався у відповідності до заяви-приєднання, встановлено ціну (вартість) електричної енергії на грудень 2022 року з 1 кВт/год, зокрема, для споживачів, заживлених від мереж оператора системи розподілу ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на 2 класі напруги 5,70322 грн (без ПДВ).

Згідно з п.5.3 Договору ціна на електричну енергію визначається Постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1. глави 3 цього Договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором. Орієнтовна ціна цього Договору на грудень 2022 року становить 347 490,35 (триста сорок сім тисяч чотириста дев`яносто гривень, 35 копійок), у тому числі ПДВ. Обсяг використаної (спожитої) електричної енергії орієнтовно становить 50 774 кВт*год.

Згідно з п.5.8. Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (п. 5.10. Договору). Аналогічні умови оплати зазначені й в Комерційній пропозиції 4.

За доводами позивача, Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, м. Ужгород, Закарпатська область на зазначених в заяві-приєднанні об`єктах спожито електричну енергію обсягом 50 774 кВт/год (на суму 347 490,35 грн), що підтверджується підписаним сторонами Актом прийняття-передавання товарної продукції №232350/12/1 за грудень 2022.

Відповідно до долученого до позовної заяви рахунку ПЕЕ №232350/12/1 від 01.01.2023 вартість спожитої відповідачем в грудні 2022 року електричної енергії (розрахована з урахуванням встановленої в Комерційній пропозиції 4 ціни 1 кВт/год, зокрема, для споживачів, заживлених від мереж оператора системи розподілу ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на 2 класі напруги 5,70322 грн (без ПДВ), - становить 347 490,35 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем рахунку за спожиту електричну енергію в грудні 2022 року за твердженням позивача у відповідача утворилася та існує заборгованість у розмірі 347 490,35 грн, стягнення якого і є предметом судового розгляду у даній справі.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №232350/2022 від 27.12.2022 з додатками, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського Кодексу України та параграфів 1 і 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положенні про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору і постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" (тут і надалі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; правилами роздрібного ринку; іншими нормативно-правовими актами. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

Згідно з частиною п`ятою статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії".

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право, зокрема: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Пунктом 93 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що універсальною послугою є постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України, а відповідно до п. 67 означеної частини статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальником універсальної послуги є визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги.

Підписаними сторонами у справі Актом прийняття-передавання товарної продукції №232350/12/1 за грудень 2022, рахунком ПЕЕ №232350/12/1 від 01.01.2023 підтверджується обсяг споживання відповідачем електричної енергії у грудні 2022 обсягом 50 774 кВт/год, а відтак, суд приходить до висновку, що позивачем документально доведено обсяг спожитої відповідачем електричної енергії в означений період від постачальника універсальної послуги.

Вказані обставини відповідачем не спростовано та не заперечено.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", п.п.1 п. 5.2.1. Правил, електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", п.п. 2 п. 5.5.5. Правил передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) (п. 4.19. Правил).

Матеріалами справи встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість за поставленому йому в грудні 2022 року постачальником універсальних послуг електричну енергію у розмірі 347 490,35 грн.

Доводи відповідача, які фактично зводяться до тверджень про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, судом до уваги не беруться, оскільки відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка звільняє його від обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання.

Таким чином, Відповідач по справі повинен сплатити на користь Позивача заборгованість в розмірі 347 490,35 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Закарпаттяенергозбут, м. Ужгород до Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради, м. Ужгород, Закарпатська область про стягнення 347 490,35 грн. підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 173, 180, 231, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради (88000, м. Ужгород, вул. Гойди 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (88000, м. Ужгород, пл. Жупанатська, 18, ) суму 347 490,35 грн. (триста сорок сім тисяч чотириста дев`яносто гривень 35 коп.) заборгованості, а також суму 5 212,35 грн. (п`ять тисяч двісті дванадцять гривень 35 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Видати наказ для примусового виконання рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 14.11.2023

Суддя О.Ф. Ремецькі