РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2023Справа № 910/13579/23

За позовомУправління освіти і науки Бердичівської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс»
провизнання додаткових угод недійсними та стягнення 145 101,48 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Дупляченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Адаменко В.В.
від відповідача:не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління освіти і науки Бердичівської міської ради (надалі - «Управління») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (надалі - «Товариство») про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 145 101,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправним укладенням додаткових угод №6 від 13.09.2021 та №7 від 30.09.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №406 від 29.12.2020, у зв`язку з чим прокурор просить визнати їх недійсними та стягнути безпідставно сплачені грошові кошти у розмірі 145 101,48 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечує з огляду на те, що під час укладення оспорюваних додаткових угод сторони не порушили вимоги ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відтак відсутні підстави для визнання їх недійсними та стягнення грошових коштів на підставі ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Протокольною ухвалою суду від 30.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.11.2023.

Представник позивача в судове засідання з`явилася, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №781.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, неявка представника відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового засідання, не є перешкодою для розгляду даної справи по суті.

В судовому засіданні 08.11.2023 судом оголошено вступну та резолютивну рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.12.2020 між Товариством (постачальник) та Радою (покупець) був укладений договір постачання електричної енергії споживачу №406 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 2.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктами 3.1 та 3.2 Договору передбачено, що початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком №1 до цього договору. Строк поставки товару: до 31.12.2021.

За змістом п. 3.5 Договору постачальник здійснює протягом 2021 року постачання електричної енергії споживачу для власного споживання в обсязі 1 240 000 кВт/год.

Згідно з п. 5.1 Договору загальна сума цього договору становить 2 430 400,00 грн. з ПДВ. Сума договору може бути змінена у випадку зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача.

Відповідно до п. 5.2 Договору ціна за одиницю товару (1 кВт*год електричної енергії) становить 1,96 грн. з ПДВ.

Пунктом 5.5 Договору визначено, що ціна цього договору та ціна за одиницю товару може змінюватись у випадках, передбачених п. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Додатковою угодою №6 від 13.09.2021 сторони погодились внести зміни в пункти:

- 3.5 Договору та викласти його в новій редакції: «постачальник здійснює протягом 2021 року постачання електричної енергії споживачу для власного споживання в обсязі 987 499,25 кВт/год.»;

- 5.2 Договору та викласти його в новій редакції: «ціна за одиницю товару (1 кВт*год електричної енергії) становить 2,253144 грн. за ПДВ».

Додатковою угодою №7 від 30.09.2021 сторони погодились внести зміни в пункти:

- 3.5 Договору та викласти його в новій редакції: «постачальник здійснює протягом 2021 року постачання електричної енергії споживачу для власного споживання в обсязі 962 202,00 кВт/год.»;

- 5.2 Договору та викласти його в новій редакції: «ціна за одиницю товару (1 кВт*год електричної енергії) становить 2,442996 грн. за ПДВ».

Спір у справі виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, підстав для визнання недійсними вказаних додаткових угод до Договору.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 якого договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина 1 статті 41 Законом України «Про публічні закупівлі»).

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Суд звертає увагу на те, що в Законі України «Про публічні закупівлі» у редакції від 19 квітня 2020 року, на відміну від попередньої редакції, змінено положення нікчемності договору про закупівлю. У попередніх редакціях Закону існували положення (частина 1 статті 37, пункт 2 частини 4 статті 36), згідно яких, змінюючи істотні умови договору про закупівлю, зокрема щодо збільшення ціни за одиницю товару більше як на 10%, такі додаткові угоди визнавалися нікчемними в силу вказаних приписів.

Положеннями нової редакції Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що додаткові угоди, направлені на збільшення ціни товару більше як на 10% не є нікчемними в силу цього Закону, однак вони можуть бути визнані недійсним в судовому порядку.

Істотні умови договору визначені Господарським кодексом України. Так, статтею 180 цього кодексу встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити: предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Судом встановлено, що істотна умова договору - ціна, яка була визначена за результатами процедури закупівлі та тендерної пропозиції Управління, була змінена додатковими угодами №6 від 13.09.2021 та №7 від 30.09.2021 до Договору.

Зокрема, внаслідок укладення вказаних додаткових угод до Договору ціну за 1 кВт/год електричної енергії збільшено з 1,96 грн. (в первісній редакції Договору) до 2,442996 грн. за ПДВ (в редакції останньої додаткової угоди №7 від 30.09.2021), тобто більше ніж на 10%.

Системний аналіз положень частини 1 статті 525, статті 526, частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України та положень частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Метою закріплення на законодавчому рівні можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Стаття 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, Закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Крім того, внесення змін до істотних умов договору про закупівлю, зокрема щодо збільшення ціни, повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Суд звертає увагу на те, що відповідач має довести не лише підвищення ціни на певний товар на відповідному ринку, але й обґрунтувати для замовника пропозиції щодо підвищення ціни, визначеної у договорі, а також обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору за запропонованою замовнику ціною, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19 та від 25.11.2021 у справі №927/563/20.

У матеріалах даної справи наявна цінова довідка Харківської торгово-промислової палати №1876/21 від 13.08.2021 та цінова довідка ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр зовнішніх товарних ринків» №121/223 від 16.09.2021.

Разом із тим, чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

Судом встановлено, що вищенаведені довідки не містять точної інформації про коливання цін на електричну енергію на момент підписання спірних додаткових угод. У даних довідках зазначено лише вартість електричної енергії на відповідну дату, без розбивки на періоди, в які Товариство зверталось із відповідними пропозиціями про зміну ціни договору.

Враховуючи наведене, надані цінові довідки Харківської торгово-промислової палати №1876/21 від 13.08.2021 та ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр зовнішніх товарних ринків» №121/223 від 16.09.2021 не підтверджують коливання ціни на електричну енергію на момент укладення спірних додаткових угод.

Оскільки збільшення ціни на товар внаслідок підписання оспорюваних додаткових угод відбулося без належного обґрунтування та належних доказів коливання цін на товар, тому таке збільшення є прямим порушенням статті 5, пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а відтак є підставою для визнання цих додаткових угод недійсними на підставі положень статей 203, 205 Цивільного кодексу України.

За таких обставин вимога позивача визнання недійсними додаткових угод №6 від 13.09.2021 та №7 від 30.09.2021 до Договору є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Матеріалами справи підтверджено, що в жовтні та листопаді 2021 року Товариство поставило, а Управління повністю оплатило електричну енергію в кількості 218 740 кВт/год на загальну суму 524 349,56 грн. згідно вартості, визначеної у спірних додаткових угодах.

Тобто, за поставлений товар замовником було переплачено відповідачу кошти у загальному розмірі 145 101,48 грн.

Враховуючи викладене, суд також дійшов такого висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з Товариства на користь Управління надмірно сплачених коштів за поставлений товар у розмірі 145 101,48 грн.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Управління освіти і науки Бердичівської міської ради задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додаткові угоди №6 від 13.09.2021 та №7 від 30.09.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу №406 від 29.12.2020, укладеного між Управлінням освіти і науки Бердичівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного Петра, 25б, оф. 5; ідентифікаційний код 41427817) на користь Управління освіти і науки Бердичівської міської ради (13300, Житомирська обл., м. Бердичів, пл. Центральна, 1; ідентифікаційний код 02143206) грошові кошти у розмірі 145 101 (сто сорок п`ять тисяч сто одна) грн. 48 коп., судовий збір у розмірі 8 052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) грн. 00 коп. та витрати на оплату послуг професійної правничої допомоги у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.11.2023.

Суддя В.П. Босий