ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2023 р. Справа№ 910/13308/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 31.10.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Холд"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 09.05.2023

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП"

про забезпечення позову

у справі № 910/13308/22 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ХОЛД"

про стягнення 3147480,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП" задоволено.

Вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ХОЛД", які знаходяться на всіх рахунках ТОВ "ЕНЕРГО ХОЛД" в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ХОЛД", у межах суми позову 7 503 153 грн 42 коп.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, зокрема, що позивачем належними та допустимими доказами обґрунтовано дійсну можливість утруднення чи неможливість виконання рішення в майбутньому, у разі задоволення позовних вимог; враховуючи наявну неможливість здійснити відповідачем розпорядчі дії щодо грошових коштів та майна на користь третіх осіб, оскільки сума позову є досить значною для позивача, є підстави вважати, що при невжитті заходів забезпечення позову виконання рішення буде ускладнено.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Холд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу від 09.05.2023 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин щодо необхідності вжиття відповідних заходів, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому, скаржник стверджує, що оскаржувана ухвала ґрунтується лише на припущеннях, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Холд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.05.2023 за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП" про забезпечення позову у справі № 910/13308/22 та призначено судове засідання на 07.09.2023.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування ухвали суду є безпідставними та необґрунтованими, а ухвалу суду постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судове засідання апеляційної інстанції 31.10.2021 представники сторін не з`явились.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду якою апелянт повідомлявся про розгляд справи направлялась на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Холд" (04042, м. Київ,вул. Іоанна Павла ІІ, 7, оф. 4), проте поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також, зазначену ухвалу суду було направлено на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Холд".

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, виходячи зі змісту положень ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, п. п. 11, 17, 99, 116 та 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДРЮО прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 258, 263, 290 та 295 Господарського процесуального кодексу України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 та 14.08.2020 у справі №904/2584/19). Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням. Отже, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

До Господарського суду міста Києва через систему "Електронний суд" звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ХОЛД" про стягнення 3 147 480,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором №БГ-22/0500 про участь у балансуючій групі від 28.04.2022.

08.05.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ХОЛД", які знаходяться на всіх рахунках ТОВ "ЕНЕРГО ХОЛД" в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ХОЛД", у межах суми позову 7 503 153,42 гри.

Заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову мотивована протиправністю поведінки відповідача, яка полягає у непогашенні значної суми заборгованості за Договором № БГ-22/0500 про участь у балансуючій групі від 28.04.2022, а також відсутності реагування на вимоги позивача щодо сплати виниклої простроченої заборгованості або погодження графіку погашення останньої, що свідчить про свідоме ухилення Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ХОЛД" від виконання взятих на себе зобов`язань з оплати вартості електричної енергії для врегулювання небалансів за період липень-листопад 2022 року, а також вартості послуг з адміністрування фінансової гарантії за 1 квартал 2022 року у загальному розмірі 7 503 153,42 грн.

Зважаючи на тривале невиконання своїх зобов`язань ТОВ "ЕНЕРГО ХОЛД" у ТОВ "ЕЛЕКТРОТРЕЙДІНГ ГРУП" є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач спробує ухилитись від виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позовним вимог судом у даній справі, та може укласти фраудаторні (фіктивні) правочини з метою виведення коштів зі своїх рахунків або відчуження майна, яким володіє відповідач.

Крім того, ТОВ "ЕНЕРГО ХОЛД" істотно зменшило обсяг господарської діяльності та навмисно не виконує свої зобов`язання перед контрагентами, про що свідчить значна кількість судових процесів у Господарському суді міста Києва, в яких ТОВ "ЕНЕРГО ХОЛД" виступає в якості відповідача, зокрема, у справах № 910/10124/22, № 910/12512/22, № 910/10864/22, № 910/11996/22.

Також, як свідчать матеріали даної справи, відповідач навмисно затягує розгляд справи № 910/13308/22, подаючи до суду необґрунтовані клопотання.

Така бездіяльність та протиправна поведінка відповідача негативно впливає на фінансовий стан позивача, оскільки сума простроченої заборгованості є значною.

Наявне навмисне ухилення відповідача від погашення простроченої заборгованості та подальше зволікання із забезпеченням дієвого захисту майнових інтересів позивача, призведе до утворення безнадійної заборгованості.

Отже, посилаючись на вказані обставини, позивач зазначає, що накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача у межах суми заявлених позовних вимог, є єдиним процесуальним заходом, який в майбутньому зможе забезпечити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статтею 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишилось невиконаним стосовно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатись як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 23.07.1999 у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії".

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням обґрунтованих посилань позивача у справі на факт наявності великої кількості судових спорів про стягнення грошових коштів, відповідачем у яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ХОЛД", враховуючи наявну можливість здійснити відповідачем розпорядчі дії щодо грошових коштів та майна на користь третіх осіб, що може унеможливити досягнення мети звернення з даним позовом до суду - отримання заявлених до стягнення коштів при умові задоволення позову, суд апеляційної інстанції вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд правильно надав оцінку обґрунтованості доводів позивача, встановив безпосередній зв`язок між конкретними заходами забезпечення позову та предметом позову і правильно застосував ст. 136 ГПК України та обрав заходи забезпечення позову, які відповідають п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі про те, що посилання позивача на факт наявності "великої кількості судових спорів про стягнення грошових коштів", відповідачем у яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Холд", не могли бути взяті до уваги судом при прийнятті оскаржуваної ухвали, оскільки по даним справам досі тривають судові процеси, остаточного рішення, яке б набрало законної сили та підлягало б виконанню - наразі немає, є безпідставними, оскільки колегією суддів встановлено, що 01.06.2023 у справі № 910/10124/22 ухвалено рішення, 21.06.2023 у справі № 910/6116/23 ухвалено рішення, 15.03.2023 у справі № 910/11996/22 ухвалено рішення, 03.07.2023 у справі № 910/6317/23 ухвалено рішення.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 240, 255, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Холд" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.05.2023 у справі №910/13308/22 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/13308/22 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 09.11.2023

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир