ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/4942/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали заяви

за позовом ОСОБА_1

до відповідача - Сільськогосподарського виробничого кооперативу АГРО ЛІДЕР

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

про визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування реєстраційної дії

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Сільськогосподарського виробничого кооперативу АГРО ЛІДЕР, яким просить:

- Визнати недійсним рішення загальних зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу АГРО ЛІДЕР (код 00856221, 75014, с. Миролюбівка Херсонського району Херсонської області вул. Зелена 26) від 11.09.2023, яке оформлене протоколом № 3 від 11.09.2023,

- Визнати недійсним рішення загальних зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу АГРО ЛІДЕР (код 00856221, 75014, с. Миролюбівка Херсонського району Херсонської області вул. Зелена 26) від 19.09.2023, яке оформлене протоколом № 4 від 19.09.2023,

- Визнати недійсним рішення загальних зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу АГРО ЛІДЕР (код 00856221, 75014, с. Миролюбівка Херсонського району Херсонської області вул. Зелена 26) від 29.09.2023, яке оформлене протоколом № 5 від 29.09.2023

- Скасувати реєстраційну дію, проведену державним реєстратором в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін: Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи, а саме: ОСОБА_5 , 29.09.2023 - керівник, Максимов Олександр Павлович - представник щодо Сільськогосподарського виробничого кооперативу АГРО ЛІДЕР (код 00856221, 75014, с. Миролюбівка Херсонського району Херсонської області вул. Зелена 26).

Одночасно з поданням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову, якою він просить до набрання рішенням законної сили:

- заборонити відповідачу приймати на загальних зборах рішення стосовно зміни складу засновників (членів) та керівника відповідача, внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та до статуту відповідача щодо зміни складу засновників (членів) та голови (керівника) відповідача,

- заборонити асоційованому члену відповідача ОСОБА_5 представляти інтереси відповідача перед третіми особами та в судових органах, укладати та переукладати, вносити зміни та доповнення до укладених договорів, а також укладати додаткові договори, в т.ч., проте не виключно, оренди землі, як голова (керівник) відповідача, здійснювати реалізацію майна, що належить відповідачу, в т.ч., проте не виключно, сільськогосподарської продукції,

- заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України тощо), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії стосовно відповідача щодо зміни відомостей про засновників (членів) та керівника відповідача.

Позивач у заяві про забезпечення позову посилається на те, що спірні рішення загальних зборів членів відповідача він вважає незаконними та такими, що були спрямовані на штучний перерозподіл голосів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та асоційованого члена кооперативу ОСОБА_5 , та усунення позивача з посади керівника. З огляду на викладене, позивач вважає, що в подальшому наведені фізичні особи можуть прийняти рішення, які зашкодять позивачу та іншим членам кооперативу.

Розглядаючи заяву позивача про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) Центральному депозитарію цінних паперів та депозитарній установі надавати емітенту реєстр власників іменних цінних паперів для проведення загальних зборів акціонерів;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства,

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Відповідно до ч. 10 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку позовні вимоги позивача спрямовані на визнання недійсними рішень загальних зборів відповідача та скасування реєстраційної дії.

Отже, предметом позову є вимоги немайнового характеру.

Тому у цій справі має досліджуватися обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, а також питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (подібну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Заборона державним реєстраторам проводити реєстраційні дії щодо предмета спору є заходом забезпечення позову, що передбачений пунктом 4 частини першої статті 137 ГПК України та пунктом 2 частини другої статті 28 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Постановляючи ухвалу про заборону вчиняти дії третім особам, що не є відповідачами у справі, господарський суд повинен визначити, що є предметом спору, а також зазначити конкретно, які саме дії забороняється вчиняти, оскільки за загальним правилом заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (частина десята статті 137 ГПК України).

У справі, що розглядається, предметом позову є вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування реєстраційних дій щодо відомостей про керівника юридичної особи та про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, якими фактично було усунуто учасника відповідача (позивача) з посади керівника та зазначено керівником іншу особу. Позов подано на захист корпоративних прав такого учасника. У межах цієї справи суд має вирішити питання правомірності прийняття загальними зборами членів відповідача рішень, якими фактично позивача було усунуто з посади керівника, та перерозподілено частки між учасниками, та про права позивача, як учасника відповідача.

Зважаючи на порядок прийняття рішень загальними зборами учасників та необхідну кількість голосів учасників товариства (не менше, ніж більшість голосів) для прийняття рішень, а також беручи до уваги те, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для забезпечення позову шляхом встановлення заборони державної реєстрації змін до відомостей про зміни засновників (членів) та керівника відповідача.

Невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки зміна засновників (членів) та керівника відповідача може ускладнити відновлення стану, який існував до стверджуваного позивачем порушення.

Предмет позову та предмет спору є різними. Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем, а предметом позову - є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті (постанова Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 461/10920/14-ц).

З огляду на викладене, вжиття заходів забезпечення позову шляхом - заборонити відповідачу приймати на загальних зборах рішення стосовно зміни складу засновників (членів) та керівника відповідача, внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та до статуту відповідача щодо зміни складу засновників (членів) та голови (керівника) відповідача, та заборони асоційованому члену відповідача ОСОБА_5 представляти інтереси відповідача перед третіми особами та в судових органах, укладати та переукладати, вносити зміни та доповнення до укладених договорів, а також укладати додаткові договори, в т.ч., проте не виключно, оренди землі, як голова (керівник) відповідача, здійснювати реалізацію майна, що належить відповідачу, в т.ч., проте не виключно, сільськогосподарської продукції, - порушує права інших учасників відповідача на розпорядження своїми частками, що не є предметом спору, що суперечить частині десятій статті 137 ГПК України, яка визначає, що заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору. До того ж, вжиття таких заходів може ускладнити поточну господарську діяльність відповідача.

У силу вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76 -79 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналогічні приписи викладені у ч. 3 ст. 13 ГПК України, за якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що заявник доказів своїх припущень в обгрунтуванні вимог про заборону вчиняти дії відповідачу та ОСОБА_5 , викладених в заяві про забезпечення позову, не надав.

Достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Безпідставне застосування заходів забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Обґрунтованість позову на етапі вирішення заяви про забезпечення позову по суті не досліджується.

З огляду на викладене, суд задовольняє заяву позивача про забезпечення позову частково.

За змістом ст. 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Окремо суд звертає увагу на те, що в ч.6 ст.140 ГПК України передбачена можливість вирішення судом питання щодо зустрічного забезпечення.

Частинами 1 та 4 ст.141 ГПК України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З огляду на те, що на теперішній час у суду відсутня інформація з приводу можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, правові передумови для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються.

Разом з тим, відповідач не позбавлений права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду протягом строків, встановлених ст.141 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234, 235 ГПК України, суд

постановив:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме - до набрання законної сили рішенням суду у справі № 916/4942/23 заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України тощо), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії стосовно Сільськогосподарського виробничого кооперативу АГРО ЛІДЕР (код 00856221, 75014, с. Миролюбівка Херсонського району Херсонської області вул. Зелена 26) щодо зміни відомостей про засновників (членів) та керівника Сільськогосподарського виробничого кооперативу АГРО ЛІДЕР.

3. В решті заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Стягувач: ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Боржник: Сільськогосподарський виробничий кооператив АГРО ЛІДЕР (код 00856221, 75014, с. Миролюбівка Херсонського району Херсонської області вул. Зелена 26)

5. Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню на підставі Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 15 листопада 2023 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років - до 15.11.2026.

6. Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня складення її повного тексту до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Повний текст ухвали складено та підписано 15.11.2023.

Суддя Литвинова Вікторія Володимирівна