РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.11.2023Справа № 911/2161/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Фермерського господарства "КРОНОС-АГРО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТОВ ГРУП"

про стягнення 87694,84 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Фермерське господарство "КРОНОС-АГРО" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТОВ ГРУП" про стягнення 87694,84 грн, з яких: 65000,00 грн - сума основного боргу, 20580,40 грн - пеня, 2114,44 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу № КРА-178 від 26.07.2022 з оплати вартості поставленого товару.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду Київської області №911/2161/23 від 18.07.2023 позовну заяву Фермерського господарства "КРОНОС-АГРО" передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 вказану позовну заяву залишено без руху.

23.08.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання на виконання ухвали суду від 17.08.2023.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 07.09.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №911/2161/23, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

07.11.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли документи по справі.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 07.09.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача: 01010, місто Київ, вулиця Московська, будинок 15, офіс 22, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвала суду від 07.09.2023, направлена на адресу місцезнаходження відповідача, отримана останнім 19.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №018.

Отже, згідно із п.3 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору купівлі-продажу №КРА-178 від 26.07.2022 позивач поставив відповідачу товар на суму 1478063,46 грн, що підтверджується видатковими накладними №КРА6 від 26.07.2022, №КРА7 від 27.07.2022, №КРА8 від 28.07.2022, №КРА9 від 01.08.2022, №КРА10 від 01.08.2022, №КРА11 від 02.08.2022.

Однак, відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань, в обумовлений договором строк, оплату повної вартості поставленого товару не здійснив, у зв`язку із чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 65000,00 грн (1478063,46 грн - 1413063,46 грн = 65000,00 грн).

Посилаючись на порушення відповідачем строків оплати, позивач нарахував 3% річних у сумі 2114,44 грн та пеню у сумі 20580,40 грн.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

26.07.2022 між Фермерським господарством "КРОНОС-АГРО" (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСТОВ ГРУП" (покупець, відповідач) укладений договір купівлі-продажу №КРА-178 (надалі - договір) відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупця кукурудза урожаю 2021 року (надалі по тексту - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за товар визначену договором грошову суму (вартість).

Згідно із п.3.1., 3.2. договору вартість однієї тони товару вказується в специфікації до договору. Загальна вартість товару (сума договору) складає суму усіх видаткових накладних до договору.

На виконання умов договору між сторонами укладені Специфікації №1 та №2 до договору, у відповідності до яких сторонами погоджено вартість товару та строки поставки, до 13.08.2022.

За змістом пункту 4.1. договору сторони домовились, що розрахунок за товар проводиться у розмірі 86% від вартості товару шляхом перерахування коштів покупцем на банківський рахунок продавця у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку продавця, протягом 7 (семи) банківських днів від дати отримання скан-копій підписаного договору, рахунку-фактури на товар, видаткової накладної на товар оформлених відповідно до чинного законодавства України. Оплата 86% підтверджується платіжним доручення виданим банком із зазначенням дати списання коштів.

У відповідності до п.4.2. договору оплата решти вартості товару здійснюється шляхом перерахування раніше не сплачених коштів на банківський рахунок продавця протягом 7 (семи) банківських днів від дати отримання оригіналів документів зазначених в п. 5.4. та дати реєстрації податкової накладної та в разі необхідності коригування до неї, складеної та зареєстрованої в ЄРПН, відповідно до вимог ст. 187 та ст.201 Податкового кодексу України.

Сторони погодили, що строк поставки товару - згідно специфікації (п.5.1. договору).

Відповідно до п.5.3. договору датою поставки товару та переходу права власності є дата складання видаткової накладної, підписаної між сторонами.

Згідно із п.5.4. договору продавець зобов`язаний надати покупцю в момент передачі товару оригінали наступних документів: оригінал підписаного договору; оригінал рахунку-фактури на 100% кількості переоформленого товару, із зазначенням ціни без ПДВ, загальної суми без ПДВ, суми ПДВ, всього до сплати; оригінал видаткової накладної, виписаної у відповідності до діючого законодавства України; оригінал акту прийому-передачі товару

Пунктом 6.1. договору продавець зобов`язаний: надати покупцю документи обумовлені даним договором; передати покупцю товар належної якості та кількості, що визначені даним договором та відповідними ДСТУ та іншими вимогами по якості, які діють на території України; здійснити відвантаження товару в строки, встановлені в договорі.

У відповідності до п.6.2. договору покупець зобов`язаний: здійснити перевірку кількості та якості товару; повідомити продавця про недоліки товару, які були виявлені під час прийому товару; сплатити вартість придбаного якісного товару в строки, що встановлені дійсним договором.

Згідно із п.7.4. договору у випадку порушення покупцем термінів оплати згідно з даним договором, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконання зобов`язань за кожний календарний день прострочення виконання зобов`язань.

Договір набирає сили з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.10.1. договору).

Позивач поставив відповідачу товар на суму 1478063,46 грн, що підтверджується видатковими накладними: №КРА6 від 26.07.2022 на суму 208992,00 грн, №КРА7 від 27.07.2022 на суму 422579,30 грн, №КРА8 від 28.07.2022 на суму 425896,90 грн, №КРА9 від 01.08.2022 на суму 213155,80 грн, №КРА10 від 01.08.2022 на суму 99262,84 грн, №КРА11 від 02.08.2022 на суму 108176,62 грн.

Відповідач здійснив часткову оплату вартості поставленого товару у сумі 1413063,46 грн, а саме: 04.08.2022 - у сумі 450000,00 грн, 04.08.2022 - у сумі 477603,69 грн, 04.08.2022 - у сумі 30000,00 грн, 12.08.2022 - у сумі 338943,21 грн, 21.09.2022 - у сумі 99864,51 грн, 09.06.2023 - у сумі 16652,05 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 65000,00 грн (1478063,46 грн - 1413063,46 грн = 65000,00 грн).

Оскільки відповідач оплату заборгованості по договору не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у сумі 65000,00 грн, а також нарахованих, у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання 3% річних у сумі 2114,44 грн (нараховані за періоди: з 26.08.2022 по 09.06.2023 на суму боргу у розмірі 81652,05 грн, з 10.06.2023 по 13.07.2023 на суму боргу 65000,00 грн) та пені у сумі 20580,40 грн (нарахована за період з 26.08.2022 по 25.02.2023 на суму боргу у розмірі 81652,05 грн).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір купівлі-продажу №КРА-178 від 26.07.2022 укладений між ФГ "КРОНОС-АГРО" та ТОВ "ОСТОВ ГРУП" в електронній формі з використанням електронно-цифрових підписів через програму МЕДок.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.2 ст.639 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до ч.3, 4 ст.18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана.

Отже, договір купівлі-продажу №КРА-178 від 26.07.2022 разом із специфікаціями до договору є належним документом, який укладений сторонами відповідно до вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

При цьому, сторони у даній справі не ставлять під сумнів дійсність договору купівлі-продажу №КРА-178 від 26.07.2022.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як підтверджено наявними у матеріалах справи №КРА6 від 26.07.2022, №КРА7 від 27.07.2022, №КРА8 від 28.07.2022, №КРА9 від 01.08.2022, №КРА10 від 01.08.2022, №КРА11 від 02.08.2022 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1478063,46 грн.

Видаткові накладні підписані сторонами в електронній формі з використанням електронно-цифрових підписів через програму МЕДок.

Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими ч.1 ст.692 ЦК України.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п.4.1. та п.4.2. договору сторонами погоджено, що розрахунок за товар проводиться у розмірі 86% від вартості товару шляхом перерахування коштів покупцем на банківський рахунок продавця у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку продавця, протягом 7 (семи) банківських днів від дати отримання скан-копій підписаного договору, рахунку-фактури на товар, видаткової накладної на товар оформлених відповідно до чинного законодавства України. Оплата решти вартості товару здійснюється шляхом перерахування раніше не сплачених коштів на банківський рахунок продавця протягом 7 (семи) банківських днів від дати отримання оригіналів документів зазначених в п.5.4. та дати реєстрації податкової накладної та в разі необхідності коригування до неї, складеної та зареєстрованої в ЄРПН, відповідно до вимог ст. 187 та ст.201 Податкового кодексу України.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом відповідач здійснив часткову оплату вартості поставленого товару у сумі 1413063,46 грн, у зв`язку із чим невиконане відповідачем зобов`язання за договором становить 65000,00 грн.

При цьому судом враховано, що у випадку, коли в графі платіжного доручення "призначення платежу" відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно якого здійснюється платіж, тощо, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення. Аналогічні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №904/12527/16, від 26.09.2019 у справі №910/12934/18 від 26.12.2019 у справі №911/2630/18.

Враховуючи те, що надані позивачем у матеріали справи копії платіжних доручень, що підтверджують факт сплати коштів відповідачем на користь позивача, містять лише посилання на договір, то відповідно заборгованість у відповідача утворилася за видатковою накладною №КРА11 від 02.08.2022.

Оскільки реєстрацію видаткової накладної №КРА11 від 02.08.2022 позивач здійснив 16.08.2022, то остаточний розрахунок за поставлений товар відповідач мав здійснити у строк до 25.08.2022 включно.

Доказів у спростування заборгованості по договору з оплати за поставлений товар у сумі 65000,00 грн відповідачем не надано.

Ураховуючи викладене вище, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 65000,00 грн належним чином доведена, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 65000,00 грн.

Позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у сумі 2114,44 грн (нараховані за періоди: з 26.08.2022 по 09.06.2023 на суму боргу у розмірі 81652,05 грн, з 10.06.2023 по 13.07.2023 на суму боргу 65000,00 грн) та пені у сумі 20580,40 грн (нарахована за період з 26.08.2022 по 25.02.2023 на суму боргу у розмірі 81652,05 грн).

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та процентів річних від простроченої суми.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (такі висновки наведено у постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).

Дослідивши розрахунок 3% річних, наведений позивачем у позовній заяві, судом встановлено, що позивачем допущено помилку у визначенні періоду нарахування, оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних (зазначена позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанови від 13.06.2018 у справі №922/1008/16, від 10.04.2019 у справі №910/13064/17, від 27 травня 2019 року у справі №910/20107/17). Відтак, правильними періодами нарахування 3% річних є: з 26.08.2022 по 08.06.2023 на суму боргу у розмірі 81652,05 грн, з 09.06.2023 по 13.07.2023 на суму боргу 65000,00 грн.

Судом встановлено, що сума 3% річних становить 2549,30 грн, проте, оскільки, суд згідно із ч. 2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, то позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволення у сумі 2114,44 грн в межах заявлених вимог.

За змістом з ч.2 ст.217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч.1 ст.230 ГК України).

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність у вигляді пені за несвоєчасну сплату за поставлений товар встановлена в п.7.4. договору.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що сума нарахованої за період з 26.08.2022 по 25.02.2023 пені є більшою, ніж нарахована позивачем, однак враховуючи приписи ч.2 ст.237 ГПК України, позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню у сумі 20580,40 грн в межах заявлених вимог.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, приписи ст.76, 77-79, 86 Господарського процесуального кодексу України та за встановлених вище обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 65000,00 грн, пені у сумі 20580,40 грн та 3% річних у сумі 2114,44 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Фермерського господарства "КРОНОС-АГРО" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТОВ ГРУП" основного боргу у сумі 65000,00 грн, пені у сумі 20580,40 грн та 3% річних у сумі 2114,44 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТОВ ГРУП" (01010, місто Київ, вулиця Московська, будинок 15, офіс 22, ідентифікаційний код 42763254) на користь Фермерського господарства "КРОНОС-АГРО" (16500, Чернігівська область, Бахмацький район, місто Бахмач, вулиця Г. Яременка, будинок 15, ідентифікаційний код 41697343) основний борг у сумі 65000,00 грн, пеню у сумі 20580,40 грн, 3% річних у сумі 2114,44 грн та судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.11.2023.

Суддя С.О. Турчин