РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023Справа № 910/8882/23

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Є.А. Інвестмент"

про стягнення 15 267,89 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" (далі - АТ "ЗЗБК ім. Світлани Ковальської", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Є.А. Інвестмент" (далі - ТОВ "С.Є.А. Інвестмент", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 15 267,89 грн. за договором поставки.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у порушення укладеної сторонами угоди про поставку товару ТОВ "С.Є.А. Інвестмент" належним чином не розрахувалось за поставлений йому товар, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість. У позові АТ "ЗЗБК ім. Світлани Ковальської" просить стягнути з ТОВ "С.Є.А. Інвестмент" суму заборгованості в розмірі 15 267,89 грн. з яких: основний борг в сумі 11 529.84 грн., 3% річних у сумі 421,71 грн та інфляційні втрати у сумі 3 316,34 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши заявлені позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що між АТ "ЗЗБК ім. Світлани Ковальської" (постачальник) та ТОВ "С.Є.А. Інвестмент" (покупець) була досягнута усна домовленість, згідно з якою позивач зобов`язався поставити відповідачу товар на загальну вартість 14 143,20 грн., а позивач зобов`язався його прийняти та оплатити.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Так, судом встановлено, що 10.02.2022 позивач поставив відповідачу обумовлений сторонами товар на загальну суму 14 143,20 грн., що підтверджується наявною у справі копією видаткової накладної № 1/04482 від 10.02.2022, підписаною покупцем (ТОВ "С.Є.А. Інвестмент") без зауважень.

Проте відповідач свої зобов`язання за договором виконав неналежним чином, оплату за накладною № 1/04482 від 10.02.2022 здійснив частково - на суму 2 613,36 грн, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період, підписаним сторонами. Отже у відповідача виникла заборгованість зі сплати вартості поставленого товару на суму 11 529,84 грн

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару шляхом укладення договору у спрощений спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів, які б свідчили про належну оплату поставленого товару суду не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги АТ "ЗЗБК ім. Світлани Ковальської" про стягнення основної заборгованості у сумі 11529,84 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 421,71 грн. та інфляційних втрат у сумі 3 316,34 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимога про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу є правомірною.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в сумі 3 316,34 грн. та 3 % річних у сумі 421,71 грн., як просив позивач.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також позивач просив суд зазначити в рішенні про подальше нарахування відповідачу інфляційних втрат на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що можливість нарахування відсотків (пені) є правом суду, а не його обов`язком при прийнятті рішення. При цьому нарахування саме інфляційних втрат до моменту повного виконання рішення положеннями ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України не передбачено, оскільки нарахування інфляційної складової боргу здійснюється, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення (тобто могла бути як інфляція, так і дефляція).

З огляду на вказане суд не вбачає підстав для зобов`язання органу (особи), який здійснюватиме примусове виконання рішення, нарахувати інфляційні втрати на суму основного боргу до моменту виконання рішення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Є.А. Інвестмент" про стягнення 15 267,89 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Є.А. Інвестмент" (03127, м. Київ, Голосіївський проспект, будинок 96, ідентифікаційний код 38105358) на користь Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7, ідентифікаційний код 05523398) основний борг у сумі 11 529 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 84 коп., інфляційні втрати в сумі 3 316 (три тисячі триста шістнадцять) грн. 34 коп., 3 % річних у сумі 421 (чотириста двадцять одна) грн. 71 коп. та судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 9 листопада 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.