ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Справа № 924/470/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Олійник Т.М.

за участю представників сторін:

позивача : Грищука М.В. адвоката, ордер Серія АА 1368523 від 30.10.23

відповідача : Савченко О.В. адвоката, ордер Серія АО №1053839 від 25.05.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Профімед-сервіс" на рішення господарського суду Хмельницької області, ухваленого 06.09.23р. суддею Вибодовським О.Д у м.Хмельницькому, повний текст складено 06.09.23р. у справі № 924/470/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профімед-Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ"

про стягнення оплати за виконані за Договором роботи у розмірі 331 135,90 грн, пеню у розмірі 214 844,86 грн, 3% річних у розмірі 25 776,42 грн та інфляційні втрати у розмірі 153 478,35 грн

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява ТОВ "Профімед-Сервіс", м.Київ до ТОВ "8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ, м.Хмельницький про стягнення 713 560,02 грн.

В подальшому 27.06.2023 позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог від 27.06.2023, яка була задоволена судом першої інстанції ухвалою від 20.07.2023, предметом спору слід вважати стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОФІМЕД-СЕРВІС оплату за виконані за Договором роботи у розмірі 331 135,90 грн, пеню у розмірі 214 844,86 грн, 3% річних у розмірі 25 776,42 грн та інфляційні втрати у розмірі 153 478,35 грн.

В обґрунтування позову вказує, що відповідачем не здійснено розрахунків по акту №1 від 18.12.2020 на суму 331 135,90 грн за виконані роботи, розрахунки по акту 31 від 24.12.2020 на суму 13 707,60 грн, здійснено відповідачем 20.06.2023, у зв`язку із чим позивач нарахував 3% річних, інфляційні та пеню.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.09.23 у справі №924/470/23 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Профімед-Сервіс" відмовлено.

В обґрунтування рішення, суд з посиланням на ст. ст. 11, 12, 15, 16, 20, 627, 628 ЦК України, умови договору №2020/08/11-01 від 11.08.2020, докази наявні в матеріалах справи, вказав, що датований груднем 2020 року акт №1 від 18 грудня 2020 року на загальну суму 331 135,90 грн надісланий на адресу відповідача в якості додатку (копії) до позову по спливу більше 27 місяців після дати його складання. Матеріали справи не місять будь-яких інших доказів (зокрема: фотозображень результатів робіт; показань свідків або показань посадових осіб виконавця, що були відповідальні за хід виконання договору; актів звірки взаєморозрахунків тощо), які в сукупності дали б суду можливість дослідити і встановити обставини виконання позивачем робіт, які містяться в акті № 1 від 18 грудня 2020 року на суму 331 135, 90 грн.

Крім того, з посиланням на постанови Верховного Суду від 06 грудня 2019 року у справі № 910/7446/18, постанови Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 911/1981/20, від 20 квітня 2021 року у справі № 905/411/17, від 18 серпня 2021 року у справі №910/18384/20, суд зазначив, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

За наведеного, суд вказав, що будівельні роботи, вказані в акті № 1 від 18 грудня 2020 року на суму 331 135,90 грн позивачем фактично не були виконані; формування акта № 1 від 18 грудня 2020 року в односторонньому порядку без реального виконання робіт жодним чином не вказує на обов`язок відповідача з оплати вартості таких робіт, які відображені лише в паперовому вигляді, вказане надає суду правові підстави для формування висновку про недоведеність позовної вимоги щодо стягнення 331 135,90 грн за роботи за відсутності факту їх виконання.

Оскільки, позивачем не доведено наявність у відповідача обов`язку із оплати вартості робіт, вказане свідчить про відсутність правових підстав для стягнення пені, 3% річних та інфляційних, обов`язок по сплаті яких у відповідача відсутній.

Крім того, вказав, що позивачем до позовної заяви не надано розрахунок суми пені, 3% річних та інфляційних втрат, з якого не вбачається на яку саме суму нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати та не зазначено початкову та кінцеві дати періоду їх нарахування. Викладене позбавляє суд можливості здійснити перевірку правильності таких нарахувань, як періодів, так і сум пені, 3% річних та інфляційних втрат. Також, здійснено нарахування пені без дотримання вимог ч. 6 ст. 232 ГК України.

За наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Не погодившись із ухваленим рішенням, скаржник звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.09.2023 у даній справі. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ТОВ ПРОФІМЕД СЕРВІС в повному обсязі.

Вважає, що воно прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Зауважує, що між TOB «8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ» (надалі Генпідрядник, або TOB «8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ») та ТОВ «ПРОФІМЕД-СЕРВІС» (надалі - Субпідрядник, або ТОВ «ПРОФІМЕД-СЕРВІС») було укладено договір субпідряду № 2020/08/11-01 від 11.08.2020.

На виконання своїх зобов`язань за договором, субпідрядником було виконано роботи в повному обсязі, що підтверджується наступними Актами виконаних робіт за формами №№ КБ-2в та КБ-3 (надалі - Акти): від 11.11.2020 № 1 на загальну суму 560 238,89 грн; від 23.11.2020 № 1 на загальну суму 191 558,63 грн; від 18.12.2020 № 1 на загальну суму 331 135,90 грн; від 24.12.2020 № 1 на загальну суму 13 707,60 грн.

У зв`язку із зменшенням фактичних обсягів виконаних робіт (передбачених п. 3.2. договору) загальна вартість договору за сумою всіх Актів склала 1 096 641,02 (один мільйон дев`яносто шість тисяч шістсот сорок одна гривня 02 копійки).

Проте, незважаючи на надання всіх Актів, TOB «8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ» було здійснено оплату на розрахунковий рахунок субпідрядника лише за двома, а саме:

Розрахунок за актом від 11.11.2020 на суму 560 238,89 грн було проведено 30.11.2020;

Розрахунок за актом від 23.11.2020 на суму 191 558,63 грн, було проведено 30.12.2020.

За даними актами (від 11.11.2020 та від 23.11.2020) розрахунки проведено, акти визнаються сторонами та не являються предметом спору.

В свою чергу, останні два Акти від 18.12.2020 № 1 на суму 331 135,90 грн та від 24.12.2020 № 1 на суму 13 707,60 грн на момент подання позовної заяви не були оплачені.

Окремо зазначає, що жодних зауважень якості чи строків виконаних позивачем робіт від відповідача не надходило. Відтак, предметом даного спору було стягнення заборгованості за двома останніми актами виконаних робіт на суму, що на момент подання позову становила 344 843,50 грн, а також пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із порушенням строків оплати.

Зауважує, що відповідачем 20.06.2023 під час розгляду справи здійснено оплату заключного акту виконаних робіт від 24.12.2020 на суму 13 707,60 грн, а тому позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог та здійснено перерахунок сум що підлягають стягненню із врахуванням оплати відповідачем заключного акту проведеною 20.06.2023.

Ухвалою суду від 20.07.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою було задоволено заяву позивача про збільшення позовних вимог. Відтак, в подальшому предметом спору слід вважати стягнення з TOB «8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ» на користь ТОВ «ПРОФІМЕД-СЕРВІС» оплати за виконані за Договором роботи у розмірі 331 135,90 грн, пеню у розмірі 214 844,86 грн, 3% річних у розмірі 25 776,42 грн та інфляційні втрати у розмірі 153 478,35 грн.

Зазначені суми стягнення складаються із:

-заборгованості по оплаті Акту виконаних робіт від 18.12.2020 № 1 на загальну суму 331 135,90 грн.

-пені, 3% річних та інфляційних втрат, що були розраховані позивачем за двома актами на момент подання заяви про збільшення розміру позовних вимог із врахуванням проведеної відповідачем оплати від 20.06.2023 акту виконаних робіт від 24.12.2020 № 1 на загальну суму 13 707,60 грн.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що загальна вартість виконаних робіт за договором (1 096 641,02 грн) складається саме із чотирьох актів.

Зазначає, що всі акти виконаних робіт ТОВ «Профімед-Сервіс» було передано відповідачу під час здачі робіт, однак останній не повернув підписаного акта від 18.12.2020 №1 на загальну суму 331 135,90 грн та в подальшому безпідставно ухилявся від його підписання.

З посиланням на ст.ст. 853, 882 ЦК України, зауважує, що не підписання однією стороною (замовником) акту не звільняє останнього від обов`язку негайно прийняти та оплатити виконавцю обумовлену договором ціну після остаточної здачі робіт.

Скаржник зауважує, що остаточна здача робіт за договором відбулася 24.12.2020 шляхом підписання сторонами заключного Акту виконаних робіт на суму 13 707,60 грн. Тому, вважає, що наявний в матеріалах справи Акт виконаних робіт від 18.12.2020 № 1 на загальну суму 331 135,90 грн, що підписаний позивачем в односторонньому порядку з відміткою про відмову від підписання з боку відповідача вважається належним документом для проведення розрахунків за договором.

При цьому, з посиланням на п. 6 оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013 «Про практику вирішення спорів, пов`язаних із виконанням договорів підряду», постанови Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 927/414/17, від 04.06.2018 у справі № 908/3519/16, від 05.06.2018 у справі № 910/16804/17, від 26.06.2018 у справі № 902/1370/15, від 19.09.2018 у справі № 905/1090/17, від 06.08.2018 у справі № 911/662/17, від 19.06.2019 у справі № 910/11191/18, від 18.07.2019 у справі № 910/6491/18, від 21.08.2019 у справі № 917/1489/18 зауважує, що позивач неодноразово звертався до відповідача телефоном та письмово, проте останній, незважаючи на звернення, відмовлявся оплачувати заборгованість за договором у розмірі 344 843,50 грн та повертати підписаний Акт№1 від 18.12.2020 на суму 331 135,90 грн.

На думку скаржника, факт неодноразового звернення ТОВ «ПРОФІМЕД-СЕРВІС» до ТОВ «8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ» підтверджено наявними в матеріалах справи доказами та встановленими судом першої інстанції обставинами. Позивач не отримав від відповідача жодної заяви чи іншого заперечення щодо неправильності передачі робіт за договором, відмови від підписання актів виконаних робіт чи будь-яких інших зауважень щодо кількості, якості або строків виконання робіт. А тому вважає безпідставним посилання TOB «8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ» на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Щодо підтвердження виконання робіт вказує на наступне.

Виконання робіт на об`єкті за договором було поділено на чотири етапи та відповідно закривалося чотирма актами. Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 24.12.2020 на суму 13 707,60 грн є останнім та заключним.

У вищезазначеному акті, що створено у відповідності до додатку У до ДСТУ, який підписаний та містить печатку TOB «8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ», зазначена загальна вартість виконаних робіт з початку будівництва по звітний місяць включно, де чітко зазначено та виділено, що всього вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ становить 1 096 641,02 грн.

Таким чином, на думку скаржника, оплата TOB «8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ» 20.06.2023 заключного Акту № 1 від 24.12.2020 на суму 13 707,60 грн, що підписаний відповідачем та містить його печатку, може слугувати нічим іншим, окрім як фактом його визнання, та зокрема є належним та допустимим доказом виконання ТОВ «ПРОФІМЕД-СЕРВІС» всіх робіт за договором.

За викладеного, усі аргументи відповідача, щодо "нереальності" виконаних робіт за договором є такими, що суперечать його попередній поведінці, а тому мали бути судом відхилені.

Разом з тим, вважає, що вся врахована судом практика Верховного Суду не є релевантною до спірних правовідносин.

Також, звертає увагу суду, що оплата робіт за актом від 24.12.2020 на загальну суму 13 707,60 грн мала бути здійснена до 05.01.2021, а не 20.06.2023, що в свою чергу є фактом порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Щодо нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат зазначає, що у позовній заяві ТОВ «ПРОФІМЕД-СЕРВІС», було зазначено, що початком для нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано, тобто: за Актом за № 1 від 18.12.2020 на суму 331 135,90 грн з 29.12.2020 та за Актом № 1 від 24.12.2020 на суму 13 707,60 грн з 05.01.2021. На думку позивача такі штрафні санкції могли бути перевірені судом першої інстанції, а тому позиція суду та відповідача щодо не надання розрахунку розмірів штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат є надмірним формалізмом.

Крім того, зазначає, що якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем), що судом першої інстанції зроблено не було.

Отже, судом не було перевірено наданий позивачем розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат, який був здійснено з урахуванням встановленого Договором строку оплати та здійснених відповідачем оплат, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, розрахунок арифметично правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення пені у розмірі 214 844,86 грн, 3% річних у розмірі 25 776,42 грн та інфляційних втрат у розмірі 153 478,35 грн необхідно задовольнити. Контррозрахунок відповідачем надано не було.

Щодо строків нарахування штрафних санкцій вказує, що строки, на які у своїх поясненнях посилається відповідач в частині 6 статті 232 Господарського кодексу України (щодо нарахування штрафних санкцій) та пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України (щодо позовної давності), продовжуються на строк дії карантину та не є пропущеними.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що в силу вимог ч. 3 ст. 263 ГПК України, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить апеляційну скаргу задоволити, рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача заперечила проти задоволення апеляційної скарги та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить апеляційну скаргу відхилити, а оскаржене рішення залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Комунальним некомерційним підприємством "Хмельницький обласний серцево-судинний центр" Хмельницької обласної ради було проведено відкриті торги Реконструкція Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру по вул. Володимирська, 85 в м. Хмельницькому (1-й пусковий комплекс) Коригування на загальну суму 32 257 050,00 грн. номер оголошення UА-2020-06-18-007603-С. Переможцем зазначеної процедури закупівлі було визначено ТОВ 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ, із яким було укладено договір про закупівлю робіт №29 від 29 липня 2020 року на загальну суму 31 757 050,00 гривень.

До виконання вищезазначеного договору ТОВ 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ було залучено ТОВ "Профімед-Сервіс" у якості субпідрядника, у зв`язку із чим між ТОВ 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ (надалі-генпідрядник) та ТОВ "Профімед-Сервіс" (надалі - субпідрядник) було укладено договір субпідряду №2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 р. (надалі - договір), відповідно до предмету якого субпідрядник зобов`язується за завданням генпідрядника виконати і здати в установлений договором строк Генпідрядникові роботи відповідно до погодженої і затвердженої в установленому порядку кошторисної документації, а Генпідрядник зобов`язується надати субпідрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати передбачені умовами договору вихідні дані для виконання робіт з монтажу трубопроводів лікувального газопостачання на об`єкті: "Реконструкція Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру по вул. Володимирська, 85 в м. Хмельницькому (1-й пусковий комплекс) Коригування" (роботи) (далі - Об`єкт) (ДК 021-2015-45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт).

У пункті 3.1. договору зазначено, що договірна ціна визначена на підставі Державних будівельних норм, ДСТУ та становить 1 274 618,00 (один мільйон двісті сімдесят чотири тисячі шістсот вісімнадцять гривень 00 коп.), крім того ПДВ 20% - 254 923,60 (двісті п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот двадцять три гривні 60 коп.), разом - 1 529 541,60 (один мільйон п`ятсот двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок одна гривня 60 коп.).

Пунктом 3.2. договору передбачено, що договірна ціна за цим Договором може коригуватися (в бік зменшення вартості виконання робіт) в процесі виконання проектних та будівельно-монтажних робіт у наступних випадках:

- зміни обсягів та складу будівельно-монтажних робіт, а також- зміни номенклатури та кількості, якщо такі зміни сталися не з вини субпідрядника та погоджені генпідрядником;

- виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до пункту 3.6. договору розрахунки здійснюються Генпідрядником після надання субпідрядником підписаних та скріплених печаткою актів виконаних проектних та будівельно-монтажних робіт (за формою №№ КБ-2в, КБ-3), шляхом перерахування коштів на поточний рахунок субпідрядника протягом 5 робочих днів.

На виконання своїх зобов`язань за договором, субпідрядником було виконано роботи, що підтверджується актами виконаних робіт за формами №№ КБ-2в та КБ-3 № 1 від 11.11.2020 на загальну суму 560 238,89 грн; № 1 від 23.11.2020 на загальну суму 191 558,63 грн; № 1 від 24.12.2020 на загальну суму 13 707,60 грн.

У зв`язку із зменшенням фактичних обсягів виконаних робіт (передбачених п. 3.2. договору) загальна вартість договору за сумою всіх актів склала 1 096 641,02 (один мільйон дев`яносто шість тисяч шістсот сорок одна гривня 02 копійки).

ТОВ 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ було здійснено оплату на розрахунковий рахунок субпідрядника лише за двома, а саме:

- 30.11.2020 на суму 560 238,89 грн за актом від 11.11.2020;

- 30.12.2020 на суму 191 558,63 грн за актом від 23.11.2020.

Акт № 1 від 18.12.2020 на суму 331 135,90 грн. не був оплачений.

Акт №1 від 18.12.2020 на суму 331 135,90 грн було продубльовано та направлено відповідачу цінним листом з описом 11.04.2023 (доказ отримання відповідачем якого підтверджується роздруківкою із сайту Укрпошти за номером відправлення №572).

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензії №2894 від 10 серпня 2021 року та №3073 від 24 лютого 2023 року з вимогами оплатити заборгованість за виконані роботи по Договору № 2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 р.

Заборгованість відповідача за договором № 2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 р. становить 331 135,90 грн за актом № 1 від 18.12.2020р.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що за порушення строків оплати за виконані роботи з Генпідрядника стягується пеня у розмірі 0,1 % від вартості виконаних робіт, по яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

За прострочення ТОВ 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ своїх зобов`язань щодо прийняття та оплати виконаних робіт за договором, з врахуванням пункту 3.6. договору, позивачем була нарахована відповідачу пеня у розмірі 194 595,05 грн.

Додатково на підставі ст.625 ГПК України позивачем нараховано відповідачу на суму заборгованості 344 843,50 грн 3% річних у розмірі 24 112,04 грн та інфляційні втрати у розмірі 150 009,43 грн.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензії №2894 від 10 серпня 2021 року та №3073 від 24 лютого 2023 року з вимогами оплатити заборгованість за виконані роботи по Договору № 2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 р. Однак, вказані претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, оплату за виконані за Договором роботи у розмірі 331 135,90 грн, пеню у розмірі 214 844,86 грн, 3% річних у розмірі 25 776,42 грн та інфляційні втрати у розмірі 153 478,35 грн.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ч.1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи Комунальним некомерційним підприємством "Хмельницький обласний серцево-судинний центр" Хмельницької обласної ради було проведено відкриті торги Реконструкція Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру по вул. Володимирська, 85 в м. Хмельницькому (1-й пусковий комплекс) Коригування на загальну суму 32 257 050,00 грн номер оголошення UА-2020-06-18-007603-С. Переможцем зазначеної процедури закупівлі було визначено ТОВ 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ, із яким було укладено договір про закупівлю робіт №29 від 29 липня 2020 року за загальну суму 31 757 050,00 грн.

До виконання вищезазначеного договору ТОВ 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ було залучено ТОВ "Профімед-Сервіс" у якості субпідрядника, у зв`язку із чим між ТОВ 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ (надалі-генпідрядник) та ТОВ "Профімед-Сервіс" (надалі - субпідрядник) було укладено договір субпідряду №2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 р. (надалі - договір), відповідно до предмету якого субпідрядник зобов`язується за завданням генпідрядника виконати і здати в установлений договором строк генпідрядникові роботи відповідно до погодженої і затвердженої в установленому порядку кошторисної документації, а генпідрядник зобов`язується надати субпідрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати передбачені умовами договору вихідні дані для виконання робіт з монтажу трубопроводів лікувального газопостачання на об`єкті: "Реконструкція Хмельницького обласного кардіологічного диспансеру по вул.Володимирська, 85 в м. Хмельницькому (1-й пусковий комплекс) Коригування" (роботи) (далі - Об`єкт) (ДК 021-2015-45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт).

Згідно статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

У силу вимог ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у Договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником (ст. 844 ЦК України). Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Згідно положень статті 844 ЦК України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Договір підряду складається із двох пов`язаних між собою зобов`язань: 1) правовідношення, в якому виконавець/підрядник має виконати певну роботу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити виконану роботу, а виконавець/підрядник має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Згідно ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами.

Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Так, у п. 3.6. договору № 2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 року передбачено те, що розрахунки здійснюються генпідрядником після надання субпідрядником підписаних та скріплених печаткою актів виконаних проектних та будівельно-монтажних робіт (за формою №№ КБ-2в, КБ-3), шляхом перерахування коштів на поточний рахунок субпідрядника протягом 5 робочих днів.

Положеннями п. 12.4. договору № 2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 року визначено, що підписання акта приймання - передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Таким чином, умовами вказаного вище договору сторони визначили те, що підставою для здійснення розрахунків між сторонами є підписаний сторонами акт виконаних проектних та будівельно-монтажних робіт.

Разом з тим, позивачем долучено до позовної заяви акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 18.12.2020 на суму 331 135, 90 грн, однак він не підписаний генпідрядником, та не містять печатки товариства. При цьому відповідач як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції заперечує проти виконання робіт по вказаному акту.

З огляду на відсутність підписаного між сторонами акта виконаних проектних та будівельно-монтажних робіт на переконання колегії суддів свідчить про те, що відповідно до умов п. 3.6. договору № 2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 року у ТОВ 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ не виник обов`язок з оплати на користь ТОВ "Профімед-Сервіс" будь-яких інших платежів за вказаним договором, окрім тих, які здійснені відповідачем на користь позивача за підписаним між сторонами актом виконаних проектних та будівельно-монтажних робіт № 1 від 11 листопада 2020 року на загальну суму 560 238,89 грн, №№ 1, 2 від 23 листопада 2020 року на загальну суму 191 558,63 грн та № 1 від 24 грудня 2020 року на загальну суму 13 707,60 грн.

Відповідно до п.12.1 договору № 2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 року завершальним етапом монтажних та пусконалагоджувальних робіт є комісійно оформлений акт відповідності за формою И1 або И2. Після одержання повідомлення субпідрядника про готовність до передачі закінчених будівельно-монтажних робіт генпідрядник зобов`язаний негайно розпочати їх приймання.

Матеріали справи не містять акту відповідності за формою И1 або И2.

Згідно із п.12.2. договору передача виконаних будівельно-монтажних робіт субпідрядником і приймання їх генпідрядником оформлюється актами про виконані роботи.

За приписами статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач по договору №2020/08/11-01 від 11.08.2020 письмово або будь-яким іншим чином повідомляв відповідача про факт виконання робіт, які зазначені в акті № 1 від 18 грудня 2020 року на загальну суму 331 135,90 грн.; не звертався письмово або будь-яким іншим чином до відповідача з вимогою щодо підписання акта № 1 від 18 грудня 2020 року на загальну суму 331 135,90 грн.

При цьому доводи позивача про те, що акт № 1 від 18 грудня 2020 року на загальну суму 331 135,90 грн передавався особисто, за наявності заперечень відповідача не беруться судом апеляційної інстанції до уваги за відсутності будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що датований груднем 2020 року акт №1 від 18 грудня 2020 року на загальну суму 331 135,90 грн надісланий на адресу відповідача в якості додатку (копії) до позову по спливу більше 27 місяців після дати його складання.

Також, на адресу позивача відповідачем надіслано лист - повідомлення від 03.08.2023 №03-08/23 у якому відповідач вказує на те, що позивачем будь - яких робіт, які зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт №1 від 18.12.2020 на суму 331 135,90 грн фактично виконано не було, тому відповідачем не буде здійснено підписання даного акта.

Матеріали справи не місять будь-яких інших доказів (зокрема: фотозображень результатів робіт; показань свідків або показань посадових осіб виконавця, що були відповідальні за хід виконання договору; актів звірки взаєморозрахунків тощо), які в сукупності дали б суду можливість дослідити і встановити обставини виконання позивачем робіт, які містяться в акті № 1 від 18 грудня 2020 року на суму 331 135, 90 грн.

Разом з тим, в матеріали справи позивачем надано акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, згідно якого заборгованість за ТОВ 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ складає 344 843,50 грн.

При цьому в матеріалах справи міститься клопотання відповідача в якому зазначає, що акт звірки взаєморозрахунків від 01.01.2021 не підписував, у зв`язку із чим є необхідність витребування у позивача оригіналу вказаного доказу.

Як убачається із матеріалів спарви ухвалами суду від 02.05.2023 та 15.05.2023 у позивача витребовувалися оригінали доказів на підтвердження позовних вимог для огляду в судовому засіданні. Однак, позивачем оригінали доказів суду не надано.

Однак, за період розгляду даної справи позивачем вимог ухвал суду від 02.05.2023 та 15.05.2023 надати оригінали доказів на підтвердження позовних вимог для огляду в судовому засіданні не виконано.

Колегія суддів зауважує, що вказаний акт звірки було подано позивачем лише 29.08.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно із ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частина шоста статті 91 ГПК України).

Тлумачення статті 91 ГПК України свідчить, що наведеною нормою визначено загальні вимоги щодо письмових доказів у справі та врегульовано, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Такий наслідок неподання для огляду оригіналу письмового доказу є імперативним, а отже, для підтвердження відповідності копії оригіналу документа сторона спору зобов`язана надати суду для огляду оригінал письмового документа або зазначити про наявність в іншої особи оригіналу цього письмового документа (див. висновок щодо інтерпретації статті 91 ГПК України, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 906/1336/19).

З огляду на викладене, судам під час оцінки письмових доказів у справі належить врахувати, що у разі сумнів в учасника справи чи суду у відповідності поданих одним із учасників справи копій (електронних копій) письмових доказів оригіналу, суд може витребувати у відповідної особи оригінали цих доказів, неподання яких зумовлює наслідком неврахування їх судом як доказів у справі.

Верховний Суд акцентує на тому, що позивач як особа, яка вважає, що її право порушено самостійно визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу заявлених вимог, доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи, покладений на суд.

Враховуючи наведене вище, у зв`язку із подачею акту із пропуском строку на його подання, відсутністю клопотання про поновлення строку на подачу вказаного акту, відсутністю доказів надсилання його відповідачу, колегія суддів не бере до уваги поданий акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

При цьому оригіналу вказаного акту ні до суду першої ні до суду апеляційної інстанції позивачем подано не було.

Відповідно до пункту 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2019 року у справі № 910/7446/18, постановах Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 911/1981/20, від 20 квітня 2021 року у справі № 905/411/17, зазначено, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Верховний Суд у постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 910/18384/20 зазначив про те, що суд має дослідити, чи були підрядником фактично виконані роботи за договором підряду, перелік яких зазначений в актах приймання-виконаних будівельних робіт і факт виконання яких відповідач заперечував. Виникнення за підписаним в односторонньому порядку актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором, вказаних у цьому акті.

Верховний Суд, мотивуючи відмову у задоволенні позову підрядника про стягнення коштів із замовника, за змістом постанови від 20 квітня 2021 року у справі № 905/411/17, вказав на те, що позивачем не надано доказів: фактичного виконання робіт; повідомлення підрядником замовника про готовність робіт про необхідність їх прийняття; надсилання/вручення підрядником замовнику акта виконаних робіт.

Щодо посилання скаржника на звіт про виконання договору про закупівлю від 19.01.2021, як на додаткове підтвердження ним виконання робіт за актом № 1 від 18 грудня 2020 року на суму 331 135,90 грн, колегія суддів не бере його до уваги, оскільки це є підтвердження саме виконання робіт між ТОВ 8Н КЮ ЗЕТ АБСОЛЮТ та Комунальним некомерційним підприємством "Хмельницький обласний серцево-судинний центр" Хмельницької обласної ради, що не може слугувати беззаперечним доказом виконання робіт субпідрядником за актом № 1 від 18 грудня 2020 року на суму 331 135,90 грн.

Тому, з огляду на те, що будівельні роботи, вказані в акті № 1 від 18 грудня 2020 року на суму 331 135,90 грн позивачем фактично не були виконані; формування акта № 1 від 18 грудня 2020 року в односторонньому порядку без реального виконання робіт жодним чином не вказує на обов`язок відповідача з оплати вартості таких робіт, які відображені лише в паперовому вигляді, вказане надає суду правові підстави для формування висновку про недоведеність позовної вимоги щодо стягнення 331 135,90 грн за роботи за відсутності факту їх виконання, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимоги про стягнення 331 135,90 грн.

Разом з тим, позивач нарахував відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Щодо нарахування пені слід вказати таке.

Відповідно до п.6.4. договору № 2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 року визначено те, що за порушення строків оплати за виконані роботи з Генпідрядника стягується пеня у розмірі 0.1 % від вартості виконаних робіт, по яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Згідно із п.3.6. договору №2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 року визначено, що розрахунки здійснюються генпідрядником після надання субпідрядником підписаних та скріплених печаткою актів виконаних проектних та будівельно-монтажних робіт (за формою №№ КБ-2в, КБ-3), шляхом перерахування коштів на поточний рахунок субпідрядника протягом 5 робочих днів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на те, що позивачем не доведено наявність у відповідача обов`язку із оплати вартості робіт, вказане свідчить про відсутність правових підстав для стягнення пені, яка нарахована на суму, обов`язок по сплаті якої у відповідача відсутній.

Відповідно до п. 3 ч. 3. ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивачем до позовної заяви не надано розрахунок суми пені, відтак не вбачається на яку саме суму нараховано пеню та не зазначено періоду нарахування пені.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Крім того, слід вказати, що пеню нараховано без дотримання вимог ч. 6 ст. 232 ГК України.

Таким чином суд позбавлений можливості здійснити перевірку правильності нарахування, як періодів, так і суми пені.

За наведеного, у вимозі про стягнення пені у розмірі 214 844,86 грн слід відмовити.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних судова колегія зазначає наступне.

Згідно із п. 3.6. договору № 2020/08/11-01 від 11 серпня 2020 року визначено, що розрахунки здійснюються генпідрядником після надання субпідрядником підписаних та скріплених печаткою актів виконаних проектних та будівельно-монтажних робіт (за формою №№ КБ-2в, КБ-3), шляхом перерахування коштів на поточний рахунок субпідрядника протягом 5 робочих днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з огляду на те, що позивачем не доведено наявність у відповідача обов`язку із оплати вартості робіт, вказане свідчить про відсутність правових підстав для стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, які нараховану на суму, обов`язок по сплаті якої у відповідача відсутній.

Крім того, позивачем до позовної заяви, також, не надано розрахунок суми інфляційних втрат та 3 % річних, відтак не вбачається на яку саме суму нараховані інфляційні втрати та 3 % річних й не зазначено періоду нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що позбавляє суд можливості здійснити перевірку правильності нарахування, як періодів, так і суми інфляційних втрат та 3 % річних.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 153 478,35 грн та 3 % річних у розмірі 25 776,42 грн слід відмовити.

За наведеного, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.09.2023 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Профімед-сервіс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.09.23 у справі № 924/470/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.09.23 у справі № 924/470/23 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

4. Справу № 924/470/23 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "09" листопада 2023 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.