ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника

09.11.2023м. ДніпроСправа № 904/3969/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Найліт" (місто Київ)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" (місто Дніпро)

про визнання грошових вимог на суму 3 510 000,00 грн та 5 368,00 грн судового збору

Суддя Примак С.А.

при секретарі судового засідання Скорик Н.О.

За участі представників сторін:

від кредитора: не з`явився

від боржника: не з`явився

від ліквідатора: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" перебуває на стадії ліквідації.

До господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Найліт" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" надійшла заява визнання грошових вимог на суму 3 510 000,00 грн та 5 368,00 грн судового збору.

Ухвалою господарського суду від 16.10.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Найліт" про визнання грошових вимог кредитора прийняти до розгляду у судовому засіданні на 09.11.2023.

У судове засідання 09.11.2023 повноважні представники сторін не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, розглянувши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Найліт" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" обґрунтовані наступним.

Як вбачається з матеріалів грошових вимог, 20.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегатрс", орендарем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Найліт", як орендодавцем укладеного договір суборенди, відповідно до умов якого визначено, що даним договором регулюються правовідносини, пов`язані із передачею орендодавцем орендарю у строкове платне користування - суборенду (далі по тексту - оренда) приміщення за адресою: Дніпропетровська область, мітсо Підгороднє, вулиця Робоча, 80 б, площею 750 кв.м. (далі за текстом - об`єкт оренди). Вказаний договір суборенди укладено для збереження ріпака, кількістю 650 т. Строк оренди становить період з 20.07.2022 року по 19.07.2023.

Відповідно до пункту 3.2. договору суборенди визначено що розмір орендної плати за період з 20.07.2022 по 19.07.2023становить 3 510 000 грн.

Згідно з умовами пункту 3.4 договору суборенди, оплата орендарем орендної плати на користь орендодавця повинна бути здійснена до 19.07.2023 за весь період оренди з 20.07.2022 по 19.07.2023. Підставою для нарахування та внесення орендної плати є даний договір, що не вимагає надання орендодавцем орендареві додаткових документів для внесення орендної плати.

Пунктом 3.6. договору суборенди від 20.07.2022 року, розрахунки за даним договором проводяться у грошовій одиниці України - гривні. Орендар повинен сплатити орендну плату на підставі вказаного Договору суборенди, відсутність рахунку - не є підставою яка звільняє від сплати оренди Орендаря.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" не сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "Найліт" заборгованість зі сплати орендної плати за період з 20.07.2022 19.07.2023 в розмірі 3 510 000 грн.

Стаття 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України встановлено, щоза договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об`єктом оренди можуть бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення), інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Згідно із положеннями статті 286 Господарського кодексу України передбачає, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Вказана стаття повністю кореспондується зі статтею 762 Цивільного кодексу України.

Зобов`язання згідно із статтями 11, 509 Цивільного кодексу України, статті 174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог статей 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Найліт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" на суму 5 368,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів та 3 510 000,00 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 59, 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Найліт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрс" на суму 5 368,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів та 3 510 000,00 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвала набирає законної сили - 09.11.2023 та може бути оскаржена у 10-ти денний строк до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя С.А. Примак