УХВАЛА

01 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 918/714/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Рогач Л. І., Краснова Є. В.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Фермерського господарства «Агротех-Р» та ОСОБА_1

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 (колегія суддів у складі: Дужич С. П. - головуючий, Павлюк І. Ю., Савченко Г. І.)

за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до: 1) Фермерського господарства «Агротех-Р»

2) ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Державне підприємство «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу»

2) Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області;

3) Костопільська державна сортодослідна станція,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 4) ОСОБА_2 ,

про витребування нерухомого майна з незаконного володіння,

за участю:

позивача Хайновський О. О. (самопредставництво),

відповідачів: Михайлов В. О. (адвокат),

прокурора: Гудков Д. В. (посвідчення),

третьої особи-3: Гребенюк А. В. (самопредставництво),

третьої особи-2: Накопалов Є. О. (самопредставництво),

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Керівник Здолбунівської окружної прокуратури (далі - прокурор) звернувся в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (далі - позивач), до суду з позовом до Фермерського господарства «Агротех-Р» (далі - відповідач-1), ОСОБА_1 (далі - відповідач-2), у якому просив:

- витребувати у відповідача-1 на користь позивача нерухоме майно - ангар загальною площею 1416,1 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), який розташований по вул. Варшавська, 7 в с.Підлужне Рівненського району Рівненської області;

- витребувати у відповідача-1 на користь позивача нерухоме майно - будівлю для охорони загальною площею 14,7 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), яка розташована по вул. Варшавська, 7 в с. Підлужне Рівненського району Рівненської області;

- витребувати у відповідача-2 на користь позивача нерухоме майно - адмінбудинок загальною площею 50,3 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234), який розташований по вул. Варшавська, 7 в с. Підлужне Рівненського району Рівненської області.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне нерухоме майно належить до державної власності та незаконно вибуло із володіння держави в особі позивача, у зв`язку з чим порушені права та інтереси держави, тому позов підлягає задоволенню.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.05.2023 (суддя Андрійчук О. В.), в позові відмовлено. Додатковими рішеннями Господарського суду Рівненської області від 05.06.2023 частково задоволені заяви відповідачів та стягнуто з Рівненської обласної прокуратури на їх користь по 10 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2.2. Рішення суду мотивовано тим, що прокурор не довів належність спірного майна до державної власності та не подав оригінали документів, на яких ґрунтується право державної власності на це майно, що виключає правові підстави для задоволення позову.

2.3. Оскарженою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023, вищевказане рішення суду скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено. Також скасовані додаткові рішення місцевого господарського суду.

2.4. Постанова суду мотивована тим, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння держави поза її волею в особі позивача та на даний час незаконно зареєстровано та використовується відповідачами, тому позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

3. Короткий зміст касаційних скарг та позиція інших учасників справи

3.1. У касаційній скарзі заявники просять скасувати вищевказану постанову суду апеляційної інстанції в частині, що їх стосується, та залишити в силі рішення і додаткові рішення суду першої інстанції.

3.2. На обґрунтування касаційних скарг заявники посилалися на те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявники касаційної скарги вважають, що апеляційний суд не врахував правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 522/2202/15-ц, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 05.04.2023 у справі № 911/1278/20, від 26.06.2019 у справі № 669/927/16-ц, від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18, від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16, у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 645/4220/16-ц, від 15.03.2023 у справі № 725/1824/20, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19.

3.3. У відзивах на касаційні скарги прокурор та позивач просять відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що апеляційним судом у відповідності до норм матеріального та процесуального права надано належну правову оцінку поданим сторонами доказам, а доводи касаційної скарги її не спростовують.

3.4. Подані Костопільською державною сортодослідною станцією письмові пояснення не можуть бути прийняті до розгляду разом із касаційними скаргами виходячи із наступного.

3.5. Відповідно до приписів частини другої статті 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив на касаційну скаргу має містити, зокрема, обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

3.6. Згідно статті 297 ГПК України учасники справи мають право приєднатися до касаційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До касаційної скарги мають право приєднатися також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (ч.1). До заяви про приєднання до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору та докази направлення заяви іншим учасникам справи (ч.3).

3.7. Отже оскільки подані Костопільською державною сортодослідною станцією письмові пояснення не містять обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційних скарг, а за своєю суттю є приєднанням до касаційних скарг, однак нею не додано документу про сплату судового збору, а ГПК України не містить положень щодо надання строку для усунення недоліків стосовно приєднання до касаційної скарги, подані пояснення залишаються без розгляду.

3.8. Подані керівником Здолбунівської окружної прокуратури додаткові пояснення від 27.10.2023 не можуть бути прийняті судом касаційної інстанції до розгляду з наступних підстав.

3.9. Так, ухвалою Верховного Суду від 11.09.2023 визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до Касаційного господарського суду до 29.09.2023.

3.10. Частиною 1 статті 295 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

3.11. Згідно частини 4 статті 13 цього Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Відповідно до положень частини 1 статті 118 вказаного Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

3.13. Отже поза межами вказаного строку право на подачу відзиву відсутнє.

3.14. Оскільки подані керівником Здолбунівської окружної прокуратури додаткові письмові пояснення за своєю суттю є відзивом на касаційну скаргу і були подані 27.10.2023, тобто поза межами вказаного строку на подачу відзиву, зазначений відзив залишається судом без розгляду.

4. Мотивувальна частина

4.1. Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

4.3. При цьому слід виходити також з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

4.4. Відповідно, неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.

4.5. Не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду, як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.

4.6. Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Підлужненської сільської ради від 16.11.2004 № 198 (далі - Рішення) передано в постійне користування Костопільській державній сортодослідній станції для дослідних цілей та пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення в с. Підлужне Підлужненської сільської ради Костопільського району, які перебували в постійному користуванні Костопільської державної і сортовипробувальної станції Інспектури по сортовипробуванню сільськогосподарських культур по Рівненській області земельну ділянку державної власності загальною площею 1,2883 га під господарськими будівлями і дворами.

4.7. Рішення було предметом спору у справі № 918/226/21, у якій постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2022 рішення Господарського суду Рівненської області від 24.06.2021 скасовано, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову щодо визнання: незаконним та скасування Рішення, недійсним державного акта на право постійного користування земельною ділянкою від 09.02.2005 серії ЯЯ № 259509.

4.8. Право постійного користування Костопільською державною сортодослідною станцією земельною ділянкою площею 1,2883 га, кадастровий номер :01:003:0001 для дослідних цілей та пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства посвідчено Державним актом серії ЯЯ № 259509 від 09.02.2005, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.

4.9. За результатами розгляду клопотання Костопільської державної сортодослідної станції, рішенням Підлужненської сільської ради № 56 від 30.04.2010 присвоєно поштові адреси приміщенням, які належать Костопільській державній сортодослідній станції, а саме: адмінприміщенню та складу-ангару: вул. Варшавська, 7, с. Підлужне, Костопільський район, Рівненська область.

4.10. Відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 4.2 Положення про Костопільську державну сортодослідну станцію, затвердженого 04.01.2003 Головою Державної служби з охорони прав на сорти рослин (міститься в матеріалах технічної документації із землеустрою), Костопільська державна сортодослідна станція є закладом експертизи державної системи з охорони прав на сорти рослин, що діє у складі Державної служби з охорони прав на сорти рослин. Станція заснована на державній власності. Державне майно, закріплене за станцією Держсортослужбою передається їй на правах оперативного управління.

4.11. Апеляційний суд встановив, що спірні об`єкти нерухомого майна розміщені на вказаній земельній ділянці та є державною власністю.

4.12. Відповідно до пункту 2 наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 807 від 30.12.2011 (далі - Наказу) Костопільську державну сортодослідну станцію (далі - Станція) реорганізовано шляхом приєднання до Держаного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» (далі - ДП «ЦСЕНСМ»), яке визнано правонаступником майнових прав і обов`язків Станції (п.2 Наказу).

4.13. На виконання вимог пунктів 5.2, 5.4 Наказу, комісією з реорганізації Станції складено акт приймання-передачі майна, прав і обов`язків Станції № 48 від 03.09.2012, який затверджено заступником міністра аграрної політики та продовольства України Сень О. В.

4.14. Відповідно до вказаного акта, з балансу Станції на баланс ДП «ЦСЕНСМ» (додаток до акта - Інвентарний опис основних засобів від 10.07.2012) передано усі активи, у тому числі, земельну ділянку площею 1,2883 га по вул. Варшавська, 7 в селі Підлужне та розміщені на ній об`єкти нерухомого майна: адмінприміщення (інвентарний номер 10310001, рік будівництва 1967), ангар (інвентарний номер 10310004, рік будівництва 1992), сторожка (інвентарний номер 10310007, рік будівництва 2004). Вказане також підтверджується інформацією ДП "ЦСЕНСМ" від 30.03.2021 за вихідним номером 2/8-6/325-21, наданою на адресу Рівненської обласної прокуратури.

4.15. Згідно з пунктом 1.3 статуту ДП «ЦСЕНСМ», підприємство відповідно до Наказу, є правонаступником майнових прав і обов`язків реорганізованих шляхам приєднання до Підприємства юридичних осіб згідно переліку, у тому числі Станції.

4.16. При цьому, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з 24.04.2012 Станція перебуває у стані припинення.

4.17. Апеляційний суд встановив, що ДП «ЦСЕНСМ» є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Станції.

4.18. Спірні будівлі знаходяться на земельній ділянці площею 1,2883 га, кадастровий номер :07:006:0001, яка є державною власністю в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

4.19. Також встановлено, що згідно інформації Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» № 188 від 02.04.2021, відповідно до архівних матеріалів, на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Підлужненською сільською радою 24.12.2002, право державної власності на адмінприміщення та квартиру № 1 (в цілому), що розміщені в с. Підлужне по вул. Варшавська, 7 зареєстровано за Державною комісією України по випробуванню та охороні сортів рослин Мінагрополітики України (Станція).

4.20. Частину об`єкта нерухомого майна державної власності, а саме, квартиру №1 було приватизовано в рівних долях за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Станцією 26.12.2002.

4.21. В той же час, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 № 1101-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління ФДМ», на підставі акта від 20.12.2019, із сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства до сфери управління позивача передано, крім іншого, цілісний майновий комплекс ДП "ЦСЕНСМ", що підтверджується інформацією позивача від 24.11.2021 за № 10-47-27861.

4.22. Апеляційний суд встановив, що об`єкти нерухомого майна розміщені по вул. Варшавська, 7 в селі Підлужне Костопільського (Рівненського) району Рівненської області, які передані з балансу Станції на баланс ДП «ЦСЕНСМ» перебувають у державній власності та закріплені за ДП «ЦСЕНСМ» на праві господарського відання, а суб`єкт управління підприємства - позивач є органом уповноваженим державою на виконання функцій власника майна. Стосовно цих об`єктів діють обмеження щодо вільного розпорядження, які передбачені для державного майна.

4.23. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на будівлю ангару загальною площею 1416,1 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234) та будівлю для охорони загальною площею 14,7 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234) по АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем-1, а право власності на адмінбудинок загальною площею 50,3 кв. м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234) зареєстровано за відповідачем-2.

4.24. Крім того цим судом встановлено, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.04.2022 у справі № 918/21/22, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ФГ «Агротех-Р» до ФГ «Еко Агро Полісся» про визнання права власності на будівлю ангара загальною площею 1416,1 кв.м, адмінбудинок загальною площею 50,3 кв.м, будівлю для охорони загальною площею 14,7 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Суд у справі № 918/21/22 встановив, що у ФГ «Агротех-Р» не виникло право власності на зазначено майно у визначений законодавством спосіб, тому воно не має права звертатися з таким позовом та захищати право власності на це майно, оскільки не є його власником.

4.25. Відкритий державними реєстраторами розділ щодо спірних об`єктів нерухомого майна не містить відомостей щодо укладеного ОСОБА_2 , за яким 23.07.2019 було зареєстровано право власності на спірні об`єкти нерухомості на підставі витягу з протоколу загальних зборів співвласників майнових паїв реорганізованого КСП ім. Ватутіна № 6 від 17.01.2014, акта приймання-передачі нерухомого майна № 2 від 20.01.2014, відповідно до вимог цивільного та земельного законодавства правочину придбання такого майна, останній не набув право на земельну ділянку на якій розміщено спірне майно.

4.26. 24.07.2019 право власності на спірні об`єкти було зареєстровано за ФГ «Еко Агро Полісся» на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 23.07.2019 № 1, згідно з яким Кравчук О. передав, а голова ФГ «Еко Агро Полісся» Кравчук О прийняв ці об`єкти.

4.27. Крім того встановлено, що згідно наданої інформації від 04.07.2022 за №10-47-8239, позивачем надано доручення ДП «ЦСЕНСМ» звернутись до суду з позовною заявою у зв`язку з незаконним вибуттям із державної власності об`єктів нерухомого майна, розміщених по АДРЕСА_1 .

4.28. В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься ухвала Господарського суду Рівненської області від 14.07.2022, якою відкрито провадження у справі № 918/455/22 за позовом ДП "ЦСЕНСМ" до ФГ "Агротех-Р" про визнання права державної власності на спірні об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 , скасування рішення про державну реєстрацію прав на вказані об`єкти.

4.29. Прокурор неодноразово звертався листами до позивача, у яких вказував на наявність підстав для захисту інтересів держави шляхом звернення до суду з позовом про витребування спірного нерухомого майна, але позивачем не вжито заходів, що підтверджується інформацією, яка міститься у листі позивача від 27.07.2022 № 10-47-9775.

4.30. Приймаючи оскаржену у касаційному порядку постанову суд апеляційної інстанції виходив із того, що хоч за відповідачами і зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно, це майно перебуває у державній власності. Стаття 346 Цивільного кодексу України не передбачає припинення права власності дійсного власника в зв`язку з реєстрацією майна іншими особами під час його неодноразового перепродажу.

4.31. Також суд апеляційної інстанції вказав і те, що відповідно до частини 5 статті 120 Земельного кодексу України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації, однак матеріали справи не містять відомостей щодо набуття ОСОБА_2 відповідно до вимог цивільного та земельного законодавства відповідного права на земельну ділянку на якій розміщено вказане майно.

4.32. Крім того, суд апеляційної інстанції мотивував свою постанову і тим, що позивач рішення щодо приватизації спірного нерухомого майна не приймав, питання зміни форми права власності спірного нерухомого майна з позивачем не погоджувалося.

4.33. Разом з тим, ФДМ України рішення щодо приватизації нерухомого майна по АДРЕСА_1 не приймалось, питання зміни форми права власності спірного нерухомого майна з ФДМ України не погоджувалося.

4.34. Натомість у наведених заявниками у касаційних скаргах постановах Верховного Суду фактичні обставини справ та нормативно-правове регулювання є відмінним ніж у даній справі, що переглядається у касаційному порядку.

4.35. Посилання заявників у касаційних скаргах на не врахування апеляційним судом правових висновків, які викладені у низці постанов Великої Палати Верховного Суду та постановах Верховного Суду, є безпідставними, оскільки ці постанови не є релевантними до правовідносин, які виникли у справі.

4.36. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала у своїх судових рішеннях, що при визначенні юрисдикції спору слід виходити з характеру спірних правовідносин, прав, свобод та інтересів, за захистом яких звернувся прокурор. З урахуванням характеру спірних відносин справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а пред`явлення позову, у тому числі, до фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, не змінює правової природи юридичного спору та в цьому випадку не є підставою для вирішення його в порядку цивільного судочинства (постанови від 12.03.2019 у справі № 903/456/18, від 12.05.2020 у справі № 925/308/18).

4.37. Слід також зазначити, що у даній справі, що переглядається у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційних скарг, відповідачі просили у цих скаргах скасувати вищевказану постанову суду апеляційної інстанції в частині, що їх стосується, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

4.38. Отже, відсутні виключні випадки для перегляду судових рішень у касаційному порядку.

4.39. За вказаних обставин касаційне провадження за касаційними скаргами відповідачів підлягає закриттю відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 ГПК України.

4.40. У зв`язку з тим, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судові витрати за розгляд касаційних скарг покладаються на відповідачів та поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» не підлягають.

Керуючись статтями 234, 235, 240, 296 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційними скаргами Фермерського господарства «Агротех-Р» та ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 у справі № 918/714/22, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Л. І. Рогач

Є. В. Краснов