ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3702/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Аленіна О.Ю.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго": Засядьвовк А.І.

від Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі": Дзиговська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року, суддя в І інстанції Гут С.Ф., повний текст якої складено 04.07.2023 в м. Одесі

у справі: №916/3702/22

за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до відповідача: Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі"

про стягнення 641 587,59 грн

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 у справі №916/3702/22 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" про визнання виконавчого документа, таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3702/22 відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що рішення суду про стягнення заборгованості не є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, адже є результатом реалізації права на відновлення порушеного іншою стороною зобов`язання права, тобто в господарського суду відсутні правові підстави вважати, що стягнуті з ДПЗД «Укрінтеренерго» на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за рішенням Господарського суду Одеської області від 15.11.2019 р. у справі № 916/2711/19 кошти та стягнуті з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на користь ДПЗД «Укрінтеренерго» за рішенням Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 р. у справі № 916/3702/22 кошти є зобов`язаннями щодо оплати грошових коштів, які мають одну правову природу, та, які відповідно можуть припинитися шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

14.07.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі", в якій останнє просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 у справі №916/3702/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимогу Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3702/22.

Зокрема, скаржник вказує, що жодна із сторін судової справи №916/3702/22 за позовом ДПЗД «Укрінтеренерго» до АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» про стягнення 101998,35 грн. боргу та 2481,00 грн. судового збору не зазначає про те, що заборгованість є спірною. Окрім того, не являється спірною заборгованість ДПЗД «Укрінтеренерго» перед АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», яка була стягнута рішенням Господарського суду Одеської області від 15.11.2019 р. у справі №916/2711/19. Таким чином, вказані вимоги є зустрічними - кредитор АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» за одним зобов?язанням є боржником за іншим, а боржник ДПЗД «Укрінтеренерго» за першим зобов?язанням є кредитором за другим та строк виконання таких вимог є таким, що настав, оскільки сторонами не заперечується факт наявності заборгованостей, що лише підтверджується вищезазначеними рішеннями суду.

Додатково зазначає, що у рішенні Господарського суду Одеської області від 15.11.2019 №916/2711/19 та у рішенні Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 у справі №916/3702/22 були задоволені вимоги про стягнення суми боргу за надані послуги з розподілу електричної енергії, що мають одну правову природу. Не дослідивши вказану обставину, суд першої інстанції формально відмовив у заяві АТ «ДЕК Одеські Електромережі» посилаючись на відсутність правових підстав вважати, що стягнуті рішеннями суду кошти є зобов?язаннями щодо оплати грошових коштів, які мають одну правову природу, та, які відповідно можуть припинитися шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено справу №916/3702/22 до розгляду на 17.10.2023 об 11:30, а в подальшому протокольною ухвалою суду від 17.10.2023 оголошено перерву в розгляді даної справи до 08.11.2023 об 11:30.

В судовому засіданні 08.11.2023 представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представник позивача не з`явився у судовому засіданні в режимі відеоконференції через технічну неможливість. Позивач ухвалою суду від 11.10.2023 був попереджений, що відповідно до частини п`ятої статті 197 Господарського процесуального кодексу України, приписів пункту 46 розділу 3 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень Господарським судом Одеської області 15.11.2019 р. ухвалено рішення у справі № 916/2711/19, за яким стягнуто з ДПЗД «Укрінтеренерго» на користь Акціонерного товариства «Одесаобленерго» (юридичною особою в подальшому змінено назву на АТ «ДТЕК Одеські електромережі») заборгованість зі сплати вартості наданих послуг з розподілу електричної енергії в розмірі 784947,40 грн та судовий збір в розмірі 11774,21 грн.

В грудні 2022 року Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" 641 587,59 грн збитків, з яких: 535 789,45 грн за послуги з постачання електричної енергії за період з січня 2019 р. по 2 класу напруги ТОВ Завод Полімер; 85 000,00 грн витрат на правничу допомогу за рішенням Господарського суду Одеської області від 22.03.2021 р. у справі № 916/3411/20; 8 500,00 грн витрат по сплаті виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця по справі №916/3411/20; 12 298,14 грн сплаченого судового збору за подання позову до ТОВ Завод Полімер по справі №916/3411/20.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 у справі №916/3702/22 позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" про стягнення 641587,59 грн задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 101 998,35 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн; у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

20.06.2023 р. АТ "ДТЕК Одеські електромережі" звернулось до господарського суду із заявою про визнання виконавчого документа, таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи наявністю у ДПЗД "Укрінтеренерго" заборгованості перед АТ "ДТЕК Одеські електромережі" на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 15.11.2019 у справі №916/2711/19 та надсиланням ДПЗД "Укрінтеренерго" листа від 12.06.2019 № 21/3191 про зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до статті 601 ЦК України в частині стягнення заборгованості на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 у справі №916/3702/22 та рішення Господарського суду Одеської області від 15.11.2019 у справі №916/2711/19 в сумі 104479,35 грн.

22.06.2023 Господарським судом Одеської області видано наказ на примусове виконання рішення від 18.05.2023 р. у справі № 916/3702/22.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 у справі №916/3702/22 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" про визнання виконавчого документа, таким, що не підлягає виконанню по справі №916/3702/22 відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що рішення суду про стягнення заборгованості не є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, адже є результатом реалізації права на відновлення порушеного іншою стороною зобов`язання права, тобто в господарського суду відсутні правові підстави вважати, що стягнуті з ДПЗД «Укрінтеренерго» на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за рішенням Господарського суду Одеської області від 15.11.2019 р. у справі № 916/2711/19 кошти та стягнуті з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на користь ДПЗД «Укрінтеренерго» за рішенням Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 р. у справі № 916/3702/22 кошти є зобов`язаннями щодо оплати грошових коштів, які мають одну правову природу, та, які відповідно можуть припинитися шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 1, 2 ст. 328 ГПК України).

Стаття 328 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав, які дають право боржникові вимагати визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню.

Наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

Таким чином, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 16.01.2018 у справі №755/15479/15-ц.

Статтею 601 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

З аналізу наведених норм права вбачається, що зарахування являє собою спосіб припинення зобов`язання і можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов`язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними. Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

З огляду на положення чинного законодавства, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку має на меті оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, що становлять предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Разом з тим, однією із важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи невідповідність будь-якій із наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку.

Отже, для дослідження законності заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог слід встановити наявність таких умов: зустрічність вимог, однорідність цих вимог, строк виконання яких настав та прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування.

Колегія суддів звертає увагу, що за змістом статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Як вбачається з матеріалів справи, заява Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" №21/3191 від 12.06.2023 (вх.№2-866-23 від 20.06.2023) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню подана до суду першої інстанції ще до набрання законної сили рішення Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 у справі №916/3702/22, повний текст якого складено 29.05.2023.

При цьому наказ на примусове виконання рішення від 18.05.2023 у справі №916/3702/22 видано Господарським судом Одеської області лише 22.06.2023.

Отже, судова колегія зазначає про те, що відповідачем було подано заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню ще до видання такого документа, отже, вказана заява подана передчасно, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні вищезазначеної заяви.

Підсумовуючи наведене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" №21/3191 від 12.06.2023 (вх.№2-866-23 від 20.06.2023) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Відхиляючи доводи скаржника, суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Шевельов проти України»).

Місцевий господарський суд, розглядаючи спірні правовідносини, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає задоволенню, однак із інших підстав, а саме те, що рішення суду про стягнення заборгованості не є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, адже є результатом реалізації права на відновлення порушеного іншою стороною зобов`язання права, тобто в господарського суду відсутні правові підстави вважати, що стягнуті з ДПЗД «Укрінтеренерго» на користь АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за рішенням Господарського суду Одеської області від 15.11.2019 р. у справі № 916/2711/19 кошти та стягнуті з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» на користь ДПЗД «Укрінтеренерго» за рішенням Господарського суду Одеської області від 18.05.2023 р. у справі № 916/3702/22 кошти є зобов`язаннями щодо оплати грошових коштів, які мають одну правову природу, та, які відповідно можуть припинитися шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог

Пунктом 2 частини 1 статті 275 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити рішення.

За змістом п. 4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст.277 ГПК України).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" щодо невірного висновку суду про відмову в позові не підтвердилися під час апеляційного провадження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 у справі №916/3702/22 необхідно змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 у справі №916/3702/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 у справі №916/3702/22 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції постанови суду апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 у справі №916/3702/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та у відповідності до статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 09.11.2023.

Головуючий суддя: А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

О.Ю. Аленін