ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2174/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНВЕЛ"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Полтавська Птахофабрика"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "КТЛ Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 1456801,24 грн

за участю представників

від позивача - Храмов Я.М.

від відповідача- Лях Роман

від третіх осіб - не прибули

До суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНВЕЛ", за участю третіх осіб - ПАТ "Полтавська Птахофабрика", ТОВ "КТЛ Україна", про стягнення 1456801,24 грн шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ "Полтавська Птахофабрика" та Senkang Import Export PTE.LTD укладено контракт № 1/2022 від 10.01.2022, за умовами якого зобов`язався поставити яйця курячі.

18.04.2022 між ПАТ "Полтавська Птахофабрика" та ТОВ "КТЛ Україна" укладено договір договір транспортного експедитування № 18/04/22-ПТХФ.

В свою чергу ТОВ "КТЛ Україна" уклало 01.02.2020 з ТОВ "ЛАНВЕЛ" договір про транспортно-експедиційні послуги.

Відповідно до заявки від 14.09.2022та міжнародної товарно-транспортної накладної, відповідач прийняв для перевезення яйця курячі, водій ОСОБА_1 , авто DAF номер НОМЕР_1 , напівпричеп номер НОМЕР_2 , маршрут Україна-Румунія.

Однак, під час даного перевезення 22.09.2022 у м. Бортештій де Жос (Румунія) сталось ДТП, авто перевернулось і вантаж було пошкоджено.

Між позивачем та ТОВ "КТЛ Україна" було укладено договір генерального страхування вантажів від 07.04.2022 №300228012.

З огляду на викладене, позивач виплатив ПАТ "Полтавська Птахофабрика" 1456801,24 грн, тому позивач просить стягнути з відповідача 1456801,24 грн шкоди.

Ухвалою від 29.05.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк позивачу 10 днів для усунення недоліків.

06.06.2023, у встановлений строк, від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 08.06.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 28.06.2023, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача водія ОСОБА_1 .

Враховуючи, що ОСОБА_1 є фізичною особою, то суд відповідно до ст. 176 ГПК України перевірив зареєстроване місце проживання, яким відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру є АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 отримав ухвалу про відкриття провадження 17.06.2023 відповідно до поштового повідомлення, письмових пояснень не надав суду.

Суд також зобов`язав позивачу надіслати копію позову ОСОБА_1 , що ним було виконано і надано суду відповідні докази 19.06.2023.

Ухвалою від 14.06.2023 задоволено заяву позивача про участь в засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 28.06.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача на 13.09.2023, враховуючи перебування судді у відпустці, та ухвалено розглянути справу впродовж розумного строку.

07.07.2023 у встановлений строк від відповідача надійшов відзив (разом з доказами направлення його на електронні пошти учасників справи), яким він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на введення позивача в оману щодо розміру збитків, а також на те, що відповідача в порушення договору про транспортно-експедиційні послуги № 11/02-20-1 від 01.02.2020, укладеного між відповідачем та ТОВ КТЛ Україна, не було залучено до оцінки завданих збитків. Крім того, відповідач послався, зокрема на те, що при поверненні автомобіля він декілька днів затримувався посадовими особами Держмитслужби, що також мало місце на псування вантажу, у зв`язку з чим направлено адвокатський запит до Держмитслужби, відповідь на який не отримано ще. Але суду не надано такого запиту, як і будь-яких інших доказів.

14.07.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, якою він наполягає на задоволенні позову, а також подані докази для залучення до матеріалів справи, які залучені судом в засіданні 13.09.2023.

Ухвалою від 13.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.10.2023.

Засідання 11.10.2023 не відбулось з технічних причин, через що суд ухвалою від 11.10.2023 призначив судове засідання на 08.11.2023

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

10.01.2022р. між Третьою особою - ПрАТ «Полтавська птахофабрика» та Sengkang Import & Export PTE.LTD був укладений контракт №1/2022, згідно п. 1.1. даного контракту постачальник (ПрАТ «Полтавська птахофабрика») зобов`язується поставити на умовах даного контракту свіжі курячі яйця, далі іменовані як «Товар», в асортименті, згідно інвойсам, які є невід`ємною частиною даного контракту, а покупець (Sengkang Import & Export PTE.LTD) зобов`язується оплатити та прийняти даний товар.

Згідно специфікації №20 від 24.08.2022р. до контракту №1/2022 від 24.08.2022р. Товаром є яйце куряче 55-59,5 гр та 60-63 гр, 931 коробка, загальна вартість 36 215,90 доларів США.

18.04.2022р. між Третіми особами ТОВ «КТЛ Україна» та ПрАТ «Полтавська Птахофабрика» було укладено договір транспортного експедирування №18/04/22-ПТХФ.

Згідно п. 2.1. договору транспортного експедирування №18/04/22-ПТХФ від 18.04.2022р. за цим договором експедитор (ТОВ «КТЛ Україна») за оплату та за рахунок клієнта (ПрАТ «Полтавська Птахофабрика») надає останньому комплекс послуг з організації та забезпечення перевезення імпортних, експортних, транзитних вантажів клієнта від місця, зазначеного клієнтом, до місця призначення різними видами транспорту за обумовленим маршрутом.

01.02.2020р. між Третьою особою ТОВ «КТЛ Україна» та Відповідачем ТОВ «ЛАНВЕЛ» було укладено договір про транспортно - експедиційні послуги.

Відповідно до п. 1.3. згідно договору про транспортно - експедиційні послуги від 01.02.2020р. виконавець (ТОВ «ЛАНВЕЛ») виконує перевезення вантажів за цим договором шляхом надання транспортно - експедиційних послуг щодо організації перевезень самостійно та/або із залученням третіх осіб (інших перевізників).

Відповідно до заявки №14/09/22 від 14.09.2022р. до договору про транспортно експедиційні послуги від 01.02.2020р. та міжнародної товарно - транспортної накладної (CMR), вантаж (курячі яйця 55- 59.5 гр та 60-63 гр, 931 коробка), 15.09.2022р. було прийнято для перевезення Відповідачем, водій ОСОБА_1 , автомобіль «DAF» д.н. НОМЕР_1 , напівпричеп д.н. НОМЕР_2 , маршрут Україна - Румунія.

Під час здійснення перевезення, 22.09.2022р. у м. Бортештій де Жос (Румунія) сталась ДТП, а саме відбулось перекидання автомобіля «DAF» д.н. НОМЕР_1 , напівпричеп д.н. НОМЕР_2 , внаслідок даної ДТП вантаж (курячі яйця 55-59,5 гр та 60-63 гр, 931 коробка) було повністю пошкоджено та повернуто відправнику, а пізніше утилізовано, що підтверджується актом експертизи №0-1233 від 04.10.2022р. Запорізької ТПП, додатковою угодою №2 від 27.09.2022р. до контракту №2/2022 від 10.01.2022р. та актом про знищення (руйнування) товару №042996 від 22.11.2022р.

Внаслідок пошкодження вантажу в ДТП Третій особі ПрАТ «Полтавська птахофабрика» була заподіяна шкода у розмірі 36 215,90 доларів США, що становить 1 324 364,76 гривень за пошкодження самого вантажу, 176 000,00 гривень вартості послуг по утилізації вантажу; 27 864,00 гривень вартості перебування пошкодженого вантажу в зоні митного контролю; 4 170.00 гривень послуг з проведення експертизи Запорізької ТПП; 1 115,77 гривень вартості ветеринарного огляду товару під час заїзду на зону митного контролю в Україні; 792,00 гривні вартості заїзду на зону митного контролю в Україні, а всього на суму 1 534 306,53 гривні.

Між Позивачем AT «СК «ІНГО» та Третьою особою ТОВ «КТЛ Україна» було укладено договір генерального страхування вантажів №300228012.22 від 07.04.2022р.

З урахуванням договору генерального страхування вантажів №300228012.22 від 07.04.2022р. між Позивачем та Третьою особою ТОВ «КТЛ Україна» було укладено страховий сертифікат №87 від 15.09.2022р.

Згідно страхового сертифікату №87 від 15.09.2022р. пошкоджений вантаж (яйця курячі) було застраховано Позивачем (розділ 5.1 сертифікату страхування) «з покриттям всіх ризиків».

Відповідно до розділу 5 страхового сертифікату №87 від 15.09.2022р. страхові ризики (відповідно до розділу 4 умов).

Відповідно до п.п. 4.2., 4.2.1. Умов до генерального договору добровільного страхування вантажів №300228012.22 від 07.04.2022р. страховиком відшкодовуються збитки на таких умовах: «з покриттям всіх ризиків» - підлягають відшкодуванню збитки від загибелі, пошкодження чи втрати вантажу або його частини, які сталися по будь - якій причині, за винятком виключень визначених в розділі 5 цих Умов.

Тобто, пошкодження всього вантажу під час його перевезення в ДТП від 22.09.2022р. є страховим випадком.

Згідно п. 6.1. страхового сертифікату №87 від 15.09.2022р. страхова сума становить 1 456 801,24гривні.

Відповідно до п. 7 страхового сертифікату №87 від 15.09.2022р. франшиза не застосовується.

Згідно п. 3 страхового сертифікату №87 від 15.09.2022р. вигодонабувачем є Sengkang Import & Export PTE.LTD або будь-яка особа, яка має майновий інтерес щодо застрахованого вантажу на момент настання страхового випадку або виплати страхового відшкодування.

Позивач повне пошкодження вантажу визнав страховим випадком та виплатив на умовах договору страхування Третій особі ПрАТ «Полтавська птахофабрика» (яка майновий інтерес щодо пошкодженого вантажу, так як вантаж не був поставлений) страхове відшкодування у розмірі 1 456 801,24 гривні.

Страхове відшкодування було сплачено з розмірі страхової суми так як вантаж (яйця курячі) був повністю пошкоджений.

Отже, розмір позовних вимог становить 1 456 801,24 гривень, який дорівнює виплаченій страховій сумі згідно страхового сертифікату №87 від 15.09.2022р.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Тобто у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого деліктного зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 року по справі №910/3165/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі №910/2603/17.

Відповідно до приписів до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України унормовано, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Окрім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто, мають бути прямими.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Правовідносини, що виникли між сторонами, також регулюються главою 65 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Згідно ст. 932 ЦК України, експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Відповідно до ст. 934 ЦК України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 статті 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено, що за невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування; експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Отже, транспортне експедирування є видом господарської діяльності, спрямованої на організацію процесу перевезення вантажів. Експедитор є таким суб`єктом господарювання, функціональне призначення якого полягає в організації та сприянні здійсненню процесу перевезення вантажів. Експедитором може бути як суб`єкт господарювання (транспортно-експедиційна організація), так і безпосередньо перевізник. Транспортне експедирування - це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення. Це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати його допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відповідальність за вибір третіх осіб, залучених експедитором до виконання зобов`язань перед замовником несе експедитор (ст. 932 ЦК України та ст. 14 ЗУ "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Законом України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» закріплено, що Україна приєдналась до зазначеної Конвенції, а згідно з листом Міністерства закордонних справ України від 16.05.2017 № 72/14-612/1-1559 «Щодо набуття чинності міжнародними договорами» ця Конвенція набрала чинності для України 17.05.2007.

Частина 1 ст. 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (далі - Конвенція) передбачає, що ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Враховуючи, що даний спір виник з договору міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом, в якому відповідач організовував перевезення ввіреного йому ПрАТ Полтавська птахофабрика вантажу з території України до іншої країни, то на спірні правовідносини сторін поширюються положення Конвенції.

При цьому, приписи названої Конвенції не містять застереження про те, що остання не розповсюджується на транспортно - експедиторські відносини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2019 зі справи № 916/746/18.

Згідно зі статтею 3 Конвенції для цілей цієї Конвенції, перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов`язки, як за власні дії і недогляди.

Відповідно до приписів статті 8 Конвенції, приймаючи вантаж, перевізник перевіряє: вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць; зовнішній стан вантажу і його упаковки.

Якщо перевізник не має достатньої можливості перевірити вірність записів, зазначених у підпункті a) пункту 1 цієї статті, він повинен зробити обґрунтовані застереження у вантажній накладній. Він повинен також мотивувати всі зроблені ним застереження щодо зовнішнього стану вантажу і його упаковки. Ці застереження не мають обов`язкової сили для відправника, якщо останній не погодився бути зобов`язаним ними і не зробив про це запис у вантажній накладній.

В силу приписів статті 9 Конвенції вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Якщо вантажна накладна не містить спеціальних застережень перевізника, то, якщо не доведено протилежне, припускається, що вантаж і його упаковка були зовні в належному стані в момент прийняття вантажу перевізником, і що кількість вантажних місць, а також їх маркування та нумерація відповідали заявам, які містилися у вантажній накладній.

Згідно міжнародної товарно-транспортної накладної CMR від 15.09.2022 (а.с. 41), що була оформлена на перевезення вантажу відсутні будь-які застереження водія про зовнішній стан вантажу і його упаковки.

Відповідно до статті 17 Конвенції перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки (пункт 1).

Однак, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути (пункт 2).

Перевізник не звільняється від відповідальності з причини несправності транспортного засобу, яким він користувався для виконання перевезення, або з причини дій або недогляду особи, у якої був найнятий транспортний засіб, або агентів і службовців останньої (пункт 3).

Тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику (пункт 1 стаття 18 Конвенції).

Відповідно до статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Так, згідно наявної у справі заявки №14/09/22 від 14.09.2022 до договору № 11/02-20-І від 01.02.2020 про транспортно-експедиційні послуги ТОВ КТЛ Україна та ТОВ Ланвел (а.с. 27) узгоджено, що відповідач має 15.09.2022 завантажити у с. Стасі Полтавської області до адреси вивантаження - Румунія порт Констанца, митне оформлення - за місцем завантаження, водій ОСОБА_1 НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , дані про вантаж - контейнер вага 22000кг № SEGU9156971, оплата 92000 грн за кожен контейнер.

Суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні підстави для звільнення перевізника від відповідальності згідно приписів ст. 17 Конвенції.

При цьому, з аналізу вищенаведених положень Конвенції та норм цивільного законодавства вбачається, що відсутність вини у заподіянні шкоди ввіреному до перевезення вантажу доводиться відповідачем/перевізником.

Згідно зі статтею 23 Конвенції, якщо відповідно до положень цієї Конвенції, перевізник зобов`язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення. Крім того, підлягають відшкодуванню плата за перевезення, мито, а також інші платежі, пов`язані з перевезенням вантажу, цілком у випадку втрати всього вантажу й у пропорції, що відповідає розміру збитку, при частковій втраті.

Відповідачем обґрунтованих та достатніх заперечень щодо визначеного суб`єктом оціночної діяльності вартості пошкодженого майна не представлено.

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання за договором в частині забезпечення збереження вантажу, в результаті чого товар, що перевозився, було пошкоджено, а тому відповідно до договору та норм чинного законодавства позовні вимоги про стягнення 1456801,24 грн підлягають задоволенню.

Позивачем належними засобами доказування в порядку ст. 74 ГПК України доведено наявність усього складу цивільного правопорушення як необхідної передумови для стягнення збитків у вигляді вартості пошкодженого під час перевезення майна.

Відповідач у своєму відзиві посилається на договір про транспортно - експедиційні послуги №11/02-20-1 від 01.02.2020р. як на підставу відповідальності перед третіми особами.

Зокрема на п. 5.6. даного договору, де зазначено наступне, у разі, якщо при виявлені недостачі, ушкодження або зіпсування вантажів. Виконавець і Замовник не дійшли згоди у визначені їх причин і суми, на яку зменшилась вартість вантажу, на вимогу Виконавця або Замовника проводиться експертиза в бюро товарних експертиз або іншими організаціями чи фізичними особами, які обираються за згодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з ч. З ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

З вищевикладеного вбачається, що умови договору про транспортно - експедиційні послуги №11/02- 20-1 від 01.02.2020р. є обов`язковим для виконання лише ТОВ «ЛАНВЕЛ» та ТОВ «КТЛ Україна».

Слід зазначити, що даний договір був укладеним не на користь третьої особи ПрAT «Полтавська птахофабрика» і ані не на користь Позивача, відповідно не має жодних правових наслідків для Позивача.

В даному випадку, до Позивача, який сплатив страхове відшкодування перейшло право вимоги від ПрАТ «Полтавська птахофабрика», а не від контрагента Відповідача TOB «КТЛ Україна» до відповідальної особи за заподіяну шкоду Відповідача.

Тобто правовідносини, які існували між ТОВ «КТЛ Україна» та Відповідачем згідно договору про транспортно - експедиційні послуги №11/02-20-1 від 01.02.2020р. жодним чином не впливають на права та обов`язки ПрАТ «Полтавська птахофабрика» та Позивача.

Отже, посилання Відповідача на умови договору про транспортно - експедиційні послуги №11/02- 20-1 від 01.02.2020р. як підставу для настання його відповідальності перед Позивачем не заслуговують на увагу.

Твердження Відповідача щодо правомірності протоколу серія РВК/У №097040 складеного Управлінням поліції повіту Брейла ТУ Румунської поліції та заяви 22.09.2022р. наданої до Управління поліції повіту Брейла ТУ Румунської поліції не заслуговують на увагу, по - перше, протокол серії РВЯУ/ №097040 не оскаржувався, по друге, Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує факт ДТП під час перевезення вантажу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на акт експертизи 0-1233 від 04.10.2022р. Запорізької ТПП та зазначає, що даний акт не є належним доказом підтвердження факту пошкодження вантажу, одна з цього приводу слід зазначити наступне.

В розділі 14 акту експертизи 0-1233 від 04.10.2022р. Запорізької ТПП зазначено наступне: «При відкритті контейнеру №SEGU 9156971, представниками відправника у присутності експерта Запорізької ТГІП, старшого державного інспектора митного поста «Запоріжжя» Запорізької митниці Мінько О.В. та представника Відділу природного інспекційного контролю Запоріжжя в особі в.о. начальника відділу Дюкеревой О.С. під час перевірки стану вантажу у контейнеру, встановлено:

- контейнеру відxувається характерний запах яєць;

- картонні ящики, згідно маркування на них з яйцем курячим, встановлені на підлозі контейнеру в сім ярусів по висоті та сім рядів по ширині, два рядка ящиків зміщені з місця встановлення в бік лівих дверей контейнера;

- з правого боку контейнера картонні ящики верхнього ряду мають деформацію картону (зминання), на картоні проглядаються мокрі ділянки;

- через вентиляційні отвори в картонних коробках проглядаються курячі яйця;

- на момент перевірки стану вантажу у контейнеру, холодильна установка контейнеру не працює.

З вище зазначеного вбачається факт пошкодженого вантажу (курячі яйця), який перевозився.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» державний ветеринарний інспектор, який перебуває на призначеному прикордонному інспекційному посту, здійснює такі перевірки вантажів з продуктами, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України:

- перевірку відповідності кожного вантажу, яка включає: фізичну перевірку кожного вантажу, крім випадків застосування зменшеної періодичності фізичних перевірок, затвердженої відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» фізична перевірка вантажів із продуктами здійснюється з метою з`ясування відповідності стану продуктів їх характеристикам, зазначеним у міжнародному сертифікаті та інших документах, що вимагаються згідно із законом, а також визначення відповідності таких продуктів іншим вимогам законодавства.

Згідно ч. 5 ст. 42 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» якщо інше не передбачено цим Законом, продукти, які ввозяться (пересилаються) на митну територію України через призначені прикордонні інспекційні пости, можуть бути випущені в обіг, лише якщо результати документальної перевірки, перевірки відповідності, а також фізичної перевірки (якщо така є необхідною) підтверджують їх відповідність законодавству.

Відповідно до листа від 12.10.2022р. відділу прикордонного інспекційного контролю «Запоріжжя» управління державного контролю на кордоні Східного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні (далі Відділ), 11.10.2022р. з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи «Єдине вікно» відносно справи №9088574, було прийнято рішення про відмову у завершенні здійснення контролю на підставі ст. 42 та ст. 43 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» за результатом проведення перевірки відповідності та фізичної перевірки вантажу.

З огляду на вище зазначене випливає, що пошкоджений вантаж (куряче яйце) не пройшов перевірку в зв`язку з чим було відмовлено у завершенні здійснення контролю, відповідно пошкоджений вантаж не міг був випущений в обіг.

Відповідно до п.1,2 ч.2 ст.54 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» якщо інше не передбачено цим Законом, державний інспектор (державний ветеринарний інспектор) проводить затримання вантажів, які не відповідають законодавству, та після консультацій з оператором ринку або особою, відповідальною за вантаж, вживає таких заходів:

1) перевіряє, чи вантаж не становить загрози для здоров`я людини та/або тварини;

2) приймає рішення про знищення чи зміну призначеного використання відповідних продуктів, харчових продуктів нетваринного походження або кормів нетваринного походження, застосування у разі необхідності особливого поводження відповідно до частини сьомої цієї статті або повернення вивезення) вантажу до країни-експортера (іншої країни).

На виконання вимог ст. 54 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» представник Відділу природного інспекційного контролю Запоріжжя » особі в.о. начальника відділу Дюкеревої О.С. повідомила ПрАТ «Полтавську птахофабрику» про необхідність проведення консультацій для вжиття подальших заходів щодо пошкодженого вантажу.

З листа Східного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні вбачається, що дане управління не заперечує проти утилізації (знищення) зіпсованого вантажу (куряче яйце), що свідчить про той факт, що власник вантажу та відповідний контролюючий орган погодили факт непридатності до використання пошкодженого вантажу (куряче яйце) та факт необхідності утилізації даного вантажу.

В розділі 13 міжнародної товарно - транспортної накладної (CMR) зазначені вимоги до перевезення вантажу, зокрема, температура +4, вологість 75%.

Відповідно до п. 5.9. Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 11.07 2003р. N185, яйця курячі харчові зберігають окремо від пахучих і відкритих (не захищених обгорткою, упаковкою, герметичною розфасовкою) товарів, які легко передають запахи та можуть забруднюватись патогенними мікроорганізмами.

Яйця, які вже зберігалися у холодильниках та на складах, повторному охолодженню не підлягають.

З даних правил вбачається, що температурний режим під час перевезення даного виду вантажу (курячі яйця) не повинен перериватись.

Як вже раніше зазначалось згідно акту експертизи 0-1233 від 04.10.2022р. Запорізької ТИП зазначено наступне: «При відкритті контейнеру №SEGU 9156971, представниками відправника у присутності експерта Запорізької ТПП, старшого державного інспектора митного поста «Запоріжжя» Запорізької митниці Мінько О.В. та представника Відділу природного інспекційного контролю Запоріжжя в особі в.о. начальника відділу Дюкеревой О.С. під час перевірки стану вантажу у контейнеру, встановлено:

- на момент перевірки стану вантажу у контейнеру, холодильна установка контейнеру не працює.

Слід зазначити, що ДТП в якій було пошкоджено вантаж слалась 22.09.2022р., а огляд пошкодженого вантажу відбувся лише 03.10.2022р., даний факт свідчить про тривале перебування вантажу з контейнері з порушенням температурного режиму і як настілок призвело до його пошкодження.

З огляду на вище зазначене випливає, в зв`язку з тим, що компетентним органом було прийнято рішення про відмову у завершенні здійснення контролю щодо вантажу (куряче яйце), даний факт свідчить про його пошкодження, непридатність до використання та подальша утилізація.

До речі, Відповідач у своєму відзиві зазначив, що транспортний засіб затримувався посадовими особами Держмитслужби , що також мало свій вплив на пошкодження вантажу, отже Відповідач фактично визнав факт пошкодження вантажу, який був повернутий в Україну.

Відносно тверджень Відповідача щодо утилізації вантажу слід зазначити, що згідно акту про знищення (руйнування) товару №042996 від 22.11.2022р. та акту наданих послуг від № 1626 від 22.11.2022р. було утилізовано курячі яйця 55-59,5 гр та 60-63 гр. всього 931 коробка, тобто фактично увесь вантаж який перевозився.

Оскільки відповідач у відзиві на позовну заяву від 06.07.2023р. поставив під сумнів факт пошкодження всього вантажу (курячі яйця 55-59,5 гр та 60-63 гр, 931 коробка) в ДТП від 22.09.2022р, яка сталась під час його перевезення та необхідність його утилізації, то з метою спростування доводів Відповідача представником Позивача Р.Ю. Кравченком було- направлено адвокатський запит б/н від 20.07.2023р. до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні Управління державного контролю на кордоні Східного міжрегіонального головного управління Відділу прикордонного інспекційного контролю «Запоріжжя».

У вище зазначеному адвокатському запиті були поставлені наступні питання:

1) з яких підстав 11.10.2022р. з використанням інформаційно телекомунікаційної системи «Єдине вікно» відносно справи №9088574, Вами було прийнято рішення про відмову у завершенні здійснення контролю відносно вантажу курячі яйця 55-59,5 гр та 60-63 гр, 931 коробка, який належав ПрАТ «Полтавська птахофабрика»?

2) чи підлягав увесь вантаж курячі яйця 55-59,5 гр та 60-63 гр, 931 коробка, обов`язковій утилізації, який належав ПрАТ «Полтавська птахофабрика» по справі №9088574?

Східне міжрегіональне головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні направило лист від 20.07.2023р. на адвокатський запит.

В даному листі зазначено наступне: «...Відповідно до вимог ст. 42 та ст. 43 Закону 2042 головним спеціалістом відділу ПІК «Запоріжжя» управління державного контролю на кордоні Дюкаревою О.С. було здійснено перевірку відповідності та фізичну перевірку вказаного вантажу, за результатами яких нею 11.10.2022 було заповнено II частину Загального ветеринарного документу на ввезення від 10.10.2022р. №СХ/04.5/В112.4/01/117 (далі ЗВДВ) з проставлянням відмітки «незадовільно» у п.п. 27, 28, ЗВДВ та прийнято відповідне рішення по справі від 11.10.2022 №9088574 з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи «Єдине вікно», керуючись вимогою ч.І ст. 54 Закону 2042 («Якщо за результатами заходів державного контролю вантажу, що ввозиться (пересилається) на митну територію України, виявляється його невідповідність законодавству, державний інспектор (державний ветеринарний інспектор) вносить відповідну інформацію до інформаційно - телекомунікаційної системи компетентного органу, а також заповнює відповідну частину загального документа на ввезення (загального ветеринарного документа на ввезення) та/або вживає заходів, передбачених ч. 2- 12 цієї статті).

Постановою КМУ від 18 липня 2018 р. № 570 «Про затвердження форм загального ветеринарного документа на ввезення та загального документа на ввезення» затверджено форму загального ветеринарного документу на ввезення.

В п. 27 «перевірка відповідності» частини II ЗВДВ «рішення щодо вантажу» зазначено - незадовільно.

В п. п. 28 «фізична перевірка» частини II ЗВДВ «рішення щодо вантажу» зазначено - незадовільно.

Отже, з огляду на вище викладене випливає, що компетентним органом на підставі фактичної перевірки вантажу було встановлено факт «незадовільного» стану вантажу (курячі яйця 55-59,5 гр та 60-63 гр, 931 коробка) під час його перевезення.

На виконання вимог ст. 54 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров я та благополуччя тварин» представник Відділу природного інспекційного контролю Запоріжжя в особі в.о. начальника відділу Дюкерева О.С. повідомила ПрАТ «Полтавську птахофабрику» про необхідність проведення консультацій для вжиття подальших заходів щодо пошкодженого вантажу.

З огляду на те, що вантаж був у непридатному стані для використання то його власник - ПрАТ «Полтавська птахофабрика» прийняла рішення про його утилізацію.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНВЕЛ" (код 43402684, с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, провулок 1-й Тираспільський, 3) на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" (код 16285602, м. Київ вул. Бульварно-Кудрявська 33) 1456801,24 грн збитків та 21852,02 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09 листопада 2023 р.

Суддя В.В. Литвинова