ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.11.23 Справа № 917/1478/23
Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., секретар судового засідання Михатило А.В., розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксонн" - Яровенко О. Ю. про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн по справі №917/1478/23
про стягнення 323 933,39 грн заборгованості
Без виклику учасників справи
На розгляді Господарського суду Полтавської області перебувала справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксонн" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" про стягнення 323 933,39 грн заборгованості:, з яких: 297 500,40 грн - заборгованість за договором № 1701/1х-т від 17.01.2020 року, 26 432,99 грн - збитки (вх. № 1580/23).
Розгляд даної справи, відповідно до ухвали Господарського суду Полтавської області від 22.08.2023 року, здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 23.10.2023 року у справі №917/1478/23 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксонн» заборгованість за договором № 1701/1х-т від 17.01.2020 року у сумі 297 500,40 грн, збитки у сумі 26 432,99 грн, 4859 грн. витрат по сплаті судового збору.

В позовній заяві позивач зазначив, що орієнтовно розмір витрат на правничу допомогу буде становити 16 000,00 грн та акт виконаних робіт (наданих послуг) буде складено після розгляду справи в суді та надано до суду впродовж 5 днів після ухвалення судом відповідного рішення (в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України).

26.10.2023 року до суду через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "Люксонн" - Яровенко О. Ю. надійшло клопотання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн з додатками (вх. № 13675). До клопотання представником позивача додано наступні документи (копії): ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВІ №1160357 від 09.08.2023 року, рахунки - фактури №23/10 від 23.10.2023 року на суму 8 000,00 грн, №06/07 від 06.07.2023 року на суму 8 000,00 грн, платіжні інструкції №339 від 10.07.2023 року на суму 8 000,00 грн та № 904 від 24.10.2023 року на суму 8 000,00 грн, договір про надання правової допомоги № ЛН від 21.04.2023 року, акт приймання - передачі наданих послуг від 23.10.2023 року до договору про надання правової допомоги № ЛН від 21.04.2023 року.

Відповідач не скористався правом на подачу письмових заперечень на клопотання позивача про стягнення з нього судових витрат на професійну правничу допомогу.

Суд звертає увагу, що в період з 30.10.2023 року по 08.11.2023 року включно суддя Тимощенко О. М. була тимчасово непрацездатна. Тому додаткове рішення ухвалено та підписано у перший робочий день після лікарняного.

При вирішенні клопотання представника ТОВ "Люксонн" - Яровенко О. Ю. про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн суд враховує наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

За приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 (у п. 3.2 рішення) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Практична реалізація вищезгаданого принципу господарського судочинства в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення стороною суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення остаточного розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, через подання:

- заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу;

- детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги;

- доказів, що підтверджують виконання адвокатом робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

3) розподіл судових витрат судом (ст.129 ГПК України).

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Унаслідок існування зв`язку між конкретною судовою справою та витратами на професійну правничу допомогу останні набувають статусу судових витрат.

Тотожне правило містить й частина 1 статті 221 ГПК України, за якою, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації та дотримання критерії, передбачених частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Такі докази, відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Як встановлено судом, позивачем вчинено відповідні процесуальні дії (зроблено заяву про подання доказів на підтвердження понесених судових витрат після ухвалення рішення у справі; подано такі докази суду) з дотриманням порядку і строків, встановлених ГПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем стали підставою для звернення до суду із позовною заявою і понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статі 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом насамперед згідно з умовами договору про надання правничої допомоги.

Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн підтверджується наступними доказами (копіями): ордером на надання правничої (правової) допомоги серія ВІ №1160357 від 09.08.2023 року, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ 3131, рахунками - фактурами №23/10 від 23.10.2023 року на суму 8 000,00 грн, №06/07 від 06.07.2023 року на суму 8 000,00 грн, платіжними інструкціями №339 від 10.07.2023 року на суму 8 000,00 грн та № 904 від 24.10.2023 року на суму 8 000,00 грн, договором про надання правової допомоги № ЛН від 21.04.2023 року (далі - договір), актом приймання - передачі наданих послуг від 23.10.2023 року до договору про надання правової допомоги № ЛН від 21.04.2023 року.

Умовами договору про надання правової допомоги № ЛН від 21.04.2023 року сторони узгодили наступне:

- замовник доручає виконавцю, а останній приймає на себе зобов`язання по надання правової (правничої) допомоги (юридичних послуг) на умовах, передбачених цим договором, зокрема щодо стягнення ТОВ "Люксонн", з ТОВ "Татнєфть - АЗС Україна" вартості талонів за пальне на підставі договору №1701/1х-т від 17.01.2020 року (п. 1.1 договору);

- на умовах цього договору виконавець зобов`язується здійснювати представництво (захист) інтересів замовника у судах всіх інстанцій, зі всіма без виключення правами сторони, третьої особи ( залежно від процесуального статусу), в тому числі з правом підписання та подання будь-яких документів , в т.ч. позовних заяв, апеляційних, касаційних скарг, інших скарг, відзивів, заяв, пояснень, відповідей на відзив, заперечень та будь - яких інших документів, передбачених чинним законодавством, в тому числі, але не виключно, про зміну предмета та підстави позовних вимог, збільшення / зменшення позовних вимог, визнання позову, відмови від позову, укладання мирової угоди, оскарження рішень судів всіх інстанцій тощо (п. 1.2 договору);

- вартість послуг за цим договором складає 16 000,00 грн. 8000,00 грн замовник сплачує протягом 3 днів після підписання договору на підставі виставленого виконавцем рахунку. 8000,00 грн замовник сплачує протягом 3 днів після підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на підставі виставленого виконавцем рахунку (п. 5.1 договору).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказане відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, та позиції Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19.

Матеріалами справи підтверджено, що правову допомогу відповідачу у справі надавав адвокат Адвокатського об`єднання "Корт Райдер" - Яровенко О. Ю. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія ВІ №1160357 від 09.08.2023 року та договору про надання правової допомоги № ЛН від 21.04.2023 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Закон "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Суд зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Особливістю фіксованого розміру адвокатського гонорару є те, що визначення саме такої форми в договорі виключає обов`язок зазначення відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної наданої послуги (вчиненої дії) в детальному описі робіт (наданих послуг) або в акті приймання-передачі наданих послуг. У цьому випадку встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту в у фіксованому розмірі виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта.

Подібні висновки викладено в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/1344/19 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №916/893/21.

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.

Як вбачається з матеріалів справи, умовами договору про надання правової допомоги вартість послуг за цим договором складає 16 000,00 грн; 8000,00 грн замовник сплачує протягом 3 днів після підписання договору на підставі виставленого виконавцем рахунку; 8000,00 грн замовник сплачує протягом 3 днів після підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на підставі виставленого виконавцем рахунку.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 23.10.2023 року, Адвокатським об`єднанням "Корт Райдер" надано позивачу юридичні послуги з супроводження господарської справи у Господарському суді Полтавської області за позовом ТОВ "Люксонн" до ТОВ "Татнєфть-АЗС- Україна" про стягнення заборгованості у справі № 917/1478/23, а саме: складання позовної заяви про стягнення з ТОВ "Татнєфть-АЗС- Україна" заборгованості за договором №1701/1х-т від 17.01.2020 року в сумі 297 500,40 грн, реальних збитків у сумі 26 432,99 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 16 000,00 грн.

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Суд зазначає, що представником позивача здійснювався належний юридичний супровід клієнта під час судового розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, вивчивши надані сторонами документи (докази), приймаючи до уваги характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд встановив, що вказані судові витрати пов`язані з розглядом даної справи; їх розмір є обґрунтованим та співмірним зі складністю даної справи. Отже, клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксонн" - Яровенко О. Ю. про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн по справі №917/1478/23 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 240, 241, 244 ГПК України, суд -

вирішив:

1. Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксонн" - Яровенко О. Ю. про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн по справі №917/1478/23 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» (вул. Половки, 62, м. Полтава, 36010, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксонн» (вул. Перша Приміська, 3, оф. 1, с. Чагор, Чернівецький район, Чернівецька область, 60412, ідентифікаційний ) 16 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Додаткове рішення складено та підписано 09.11.2023 року (після виходу судді з лікарняного).

Суддя О. М. Тимощенко

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).