ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" листопада 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2318/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Фатєєва Г.В. розглянувши справу №916/2318/23

за позовом Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Строй-Еліт (65058, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 22, корп. 3, прим. 4Н, )

про стягнення 6 934 152грн.

Представник:

Від позивача: Цвігун Н.Ф. самопредставництво;

Від відповідача: Лавриненко О.В. ордер;

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Строй-Еліт про стягнення 6 934 152грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.06.2023р. було відкрито провадження по справі №916/2318/23. Розгляд справи призначено за загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.10.2023р. підготовче провадження було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні.

09.08.2023р. за вх. №27055/23 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого останній позовні вимоги в частині нарахування пені не визнає вважає їх необґрунтованим, безпідставними в зв`язку з чим в задоволені позову в цій частині просить суд відмовити.

При цьому, заперечуючи проти позову відповідач вказує, що розгляд справи про оскарження ТОВ «СТРОЙ-ЕЛІТ» рішення АМКУ тривало з кінця 2021 р.. та рішення було винесене 14.11.2022 р., таким чином, весь цей проміжок часу існувала ситуація правової невизначеності, адже акт, на підставі якого у Товариства повинно було виникнути зобов`язання щодо сплати штрафу, знаходився в процесі оскарження.

24.02.2022 р. почалася повномасштабна збройна агресія російської федерації щодо України, та на всій території України до сьогоднішнього дня діє воєнний стан, зазначена обставина є загальновідомою у розумінні Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та не потребує доведення.

Відповідно до статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» воєнні дії є обставинами непереборної сили (форс-мажорні обставини), Закон регулює питання звільнення від відповідальності взагалі, та щодо сплати пені та штрафу (як форм відповідальності зокрема), хоча наразі і існує прогалина в правовому регулюванні звільнення від відповідальності за несплату штрафу за рішенням АМК, але згідно з приписами ГПК України такі відносини можуть бути врегульовані за аналогією закону, частиною першою статті 617 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідач вказує, що в пункті 5 рекомендаційних роз`яснень АМК від 09.08.2016 №39- рр зазначається про можливість зменшення штрафу (до символічного розміру) у випадку наявності форс-мажорних обставин, також аналогічні за змістом вказівки містяться у рекомендаційних роз`ясненнях від 30.03.2022 №1-рр.

На переконання відповідача, наявний стан війни є обставиною непереборної сили (форс -мажорною обставиною), яка звільняє відповідача від відповідальності щодо сплати пені за несвоєчасну сплату штрафу накладеного позивачем.

17.08.2023р. за вх.№28062/23 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивач вважає що заперечення відповідача є безпідставними, не підтверджені належним та допустимим доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як вказує позивач, Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України (далі - Комітет), розглянувши матеріали справи № 07-02/2020 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Строй-Еліт» законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 26.10.2021 № 140-р/тк (далі - Рішення № 140-р/тк), яким визнано, що:

1. ТОВ «Строй-Еліт» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю «Ремонтно-реставраційні роботи фасадів та покрівель будівель, розташованих в історичній частині м. Одеси. Пам`ятка архітектури місцевого значення, вул. Пушкінська, 4 ріг вул. Дерибасівської, 8 [UA-2019-04-23-001436-b], проведених Управлінням капітального будівництва міської ради.

За зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 215 626грн

2. ТОВ «Строй-Еліт» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю «Ремонтно-реставраційні роботи фасаду та покрівлі будівлі, розташованої в історичній частині Одеси, за адресою: вул. Рішельєвська, 11 ріг вул. Буніна, 18 (пам`ятка архітектури та містобудування, історії місцевого значення), м. Одеса» [UA-2019-08-09-000771-b], проведених Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради.

За зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 472 420грн.

3. ТОВ «Строй-Еліт» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю «Ремонтно-реставраційні роботи фасаду та покрівлі будівлі, розташованої в 37 історичній частині Одеси, за адресою: вул. Рішельєвська, 12 ріг вул. Грецької (пам`ятка архітектури та містобудування, історії місцевого значення), м. Одеса» [UA-2019-08-09-000801-b], проведених Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради.

За зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 267 730грн.

4. ТОВ «Строй-Еліт» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів «Ремонтно-реставраційні роботи фасаду та покрівлі будівлі, розташованої в історичній частині Одеси, за адресою: вул. Рішельєвська, 11 ріг вул. Буніна, 18 (пам`ятка архітектури та містобудування, історії місцевого значення), м. Одеса» [UA-2019-09-18-001441-а], проведених Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради.

За зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 472 420грн.

5. ТОВ «Строй-Еліт» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів «Ремонтно-реставраційні роботи фасадів та покрівель будівель, розташованих в історичній частині м. Одеси. Пам`ятка архітектури місцевого значення вул. Пушкінська, 4 ріг вул. Дерибасівської, 8» [UA-2017-05-03-001952-b], проведених Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради.

За зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 226 637грн.

6. ТОВ «Строй-Еліт» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів «Ремонтно-реставраційні роботи фасадів та покрівель будівель, розташованих в історичній частині м. Одеси. Пам`ятка архітектури місцевого значення, вул. Пушкінська, 2 ріг вул. Ланжеронівської» [UA-2017-04-04-002372-b], проведених Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради.

За зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 307 293грн.

7. ТОВ «Строй-Еліт» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів «Ремонтно-реставраційні роботи будівлі - пам`ятки містобудування та архітектури, розташованої за адресою: вул. Дерибасівська, 4, м. Одеса» [UA-2017-05-13-001119-b], проведених Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради.

За зазначене порушення, на відповідача накладено штраф у розмірі 1 504 950грн.

Отже, як вказує позивач загальна сума штрафів накладених на Відповідача становить 3 467 076грн.

Позивач зазначає, що копія рішення № 140-р/тк була надіслана відповідачу із супровідним листом Комітету від 11.11.2021 № 145-26.13/01-16146, який був повернутий із відділення Укрпошти з позначкою на поштовому конверті про закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Комітету вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційній вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

За посиланнями позивача інформація про прийняте Рішення № 140-р/тк була оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 28.01.2022 № 17 (7138).

Таким чином, Рішення № 140-р/тк вважається врученим відповідачу 07.02.2022. Отже, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням № 140-р/тк, закінчився 07.04.2022.

Відповідач оскаржив Рішення № 140-р/тк до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/476/22 позов ТОВ «Строй-Еліт» до Комітету про визнання недійсним Рішення № 140-р/тк залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 відкрито провадження у справі № 910/476/22 за позовом ТОВ «Строй-Еліт» до Комітету про визнання недійсним Рішення № 140-р/тк.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/476/22 ТОВ «Строй-Еліт» в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Позивач зазначає, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація щодо подальшого оскарження ТОВ «Строй-Еліт» Рішення № 140-р/тк. Відповідна інформація відсутня також в Комітеті.

Отже, Рішення № 140-р/тк є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», є обов`язковим до виконання.

Позивач зазначає, що станом на день подання позову до суду відповідачем не надано документів, що підтверджують сплату штрафу у розмірі 3 467 076грн.

Враховуючи несплату відповідачем штрафу у сумі 3 467 076грн, позивач, посилаючись на ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахував відповідачу пеню у розмірі 3 467 076грн.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до господарського суду Одеської області з відповідним позовом та просить суд його задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача 3 467 076грн. штрафу та 3 467 076грн. пені.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України від 26.11.1993р., Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Відповідно до положень ч.1 ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, що 26.10.2021р. Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України прийняла рішення №140-р/тк яким визнано, що ТОВ «Строй-Еліт» вчинило порушення, передбачене п. 1 ст. 50 та п.4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про захист економічної конкуренції. За вказані порушення на ТОВ «Строй-Еліт» накладено штраф в загальному розмірі 3 467 076грн.

З наданих позивачем документів вбачається, що копія рішення № 140-р/тк була надіслана відповідачу із супровідним листом Комітету від 11.11.2021 № 145-26.13/01-16146, який був повернутий із відділення Укрпошти з позначкою на поштовому конверті про закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Комітету вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційній вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

За посиланнями позивача інформація про прийняте Рішення № 140-р/тк була оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 28.01.2022 № 17 (7138).

Таким чином, Рішення № 140-р/тк вважається врученим відповідачу 07.02.2022. Отже, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням № 140-р/тк, закінчився 07.04.2022.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оскаржив Рішення № 140-р/тк до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/476/22 позов ТОВ «Строй-Еліт» до Комітету про визнання недійсним Рішення № 140-р/тк залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 відкрито провадження у справі № 910/476/22 за позовом ТОВ «Строй-Еліт» до Комітету про визнання недійсним Рішення № 140-р/тк.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/476/22 ТОВ «Строй-Еліт» в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

При цьому як вбачається з відомостей наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень відповідач в подальшому рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/476/22.

Отже, Рішення № 140-р/тк є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Цей строк не може бути відновлено.

Станом на день розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем штрафу у сумі 3 467 076 грн. згідно рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України прийняла рішення від 26.10.2021 за №140-р/тк.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Строй-Еліт штрафу у сумі 3 467 076грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Строй-Еліт пені у сумі 3 467 076грн., суд зазначає наступне.

Підстави та умови нарахування пені в даному випадку визначаються статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яка встановлює як обов`язковість пені в разі несплати штрафу, так і правила обчислення її розміру та строки нарахування.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає його обґрунтованим та таким, що здійснений відповідно до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги Антимонопольного комітету України в частині стягнення пені у сумі 3 467 076грн. у повному обсязі.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив судом до уваги не приймаються з наступних підстав.

Так заперечуючи проти позову відповідача вважає, що наявний стан війни є обставиною непереборної сили (форс -мажорною обставиною), яка звільняє відповідача від відповідальності щодо сплати пені за несвоєчасну сплату штрафу накладеного позивачем.

Разом з тим суд зазначає, що накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування, застосовані на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції», не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошових зобов`язань.

При цьому введення в Україні воєнного стану не звільняє порушника - ТОВ «Строй-Еліт» від відповідальності виконати рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 26.10.2021 № 140-р/тк у встановлений строк (сплата штрафу), а також виконати вимоги ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме сплати пені за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням № 140-р/тк, оскільки відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, а невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність, в даному випадку нарахування пені.

Крім того, суд зазначає, що до повноважень судів не належать право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу, накладеного органом Комітету на суб`єкта господарювання за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та/або пені за прострочення сплати цього штрафу чи звільняти від їх сплати (у разі їх правомірного нарахування).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 910/20661/16.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Інші посилання відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю Строй-Еліт про стягнення 3 467 076грн. штрафу та 3 467 076грн. пені обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Строй-Еліт (65058, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 22, корп. 3, прим. 4Н, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Строй-Еліт (65058, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 22, корп. 3, прим. 4Н, ) в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100 штраф у розмірі 3 467 076 (три мільйони чотириста шістдесят сім тисяч сімдесят шість)грн. та пеню у розмірі 3 467 076 (три мільйони чотириста шістдесят сім тисяч сімдесят шість) грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Строй-Еліт (65058, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 22, корп. 3, прим. 4Н, ) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківскього, 45, ) 104 012 (сто чотири тисячі дванадцять)грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 листопада 2023 р.

Суддя К.Ф. Погребна