номер провадження справи 22/142/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.11.2023 Справа № 908/2658/23
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,
розглянувши без виклику учасників справи заяву (вих. № б/н від 27.10.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс про ухвалення додаткового рішення, та матеріали справи № 908/2658/23
про стягнення 589 195,91 грн.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.10.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс задоволені повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Імеді (вул. Троїцька, буд. 7, кв. 5, м. Запоріжжя, 69063; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс (вул. Ділова, буд. 5, корпус 2, м. Київ, 03150; ) 489811 (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот одинадцять) грн. 20 коп. основного боргу, 99384 (дев`яносто дев`ять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 71 коп. пені, 7070 (сім тисяч сімдесят) грн. 36 коп. судового збору.

27.10.2023 ТОВ Рейл Лоджистікс в системі Електронний суд сформовано заяву (вих. № б/н від 27.10.2023) про ухвалення додаткового рішення, яка зареєстрована судом 30.10.2023. У заяві зазначено, що на дату цієї заяви розмір судових витрат на правову допомогу складає 16200,00 грн. Згідно прохальної частини позовної заяви просив стягнути з АТ Українська залізниця на користь ТОВ Рейл Лоджистікс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16200,00 грн.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.10.2023, заяву визначено для розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою суду від 30.10.2023 заяву прийнято до розгляду. Встановлено відповідачу строк до 06.11.2023 для подання заперечення на заяву позивача з доказами, що підтверджують надіслання (надання) заперечення і доданих до нього доказів позивачу. Витребувано в позивача письмове пояснення щодо зазначення в прохальній частині заяви про стягнення витрат з особи, що не є учасником даної справи - АТ Українська залізниця.

У вказаній увалі судом зазначено, що останнім днем строку розгляду даної заяви є 09.11.2023.

06.11.2023 позивачем в системі «Електронний суд» сформовано заяву про надання пояснення на виконання ухвали суду від 30.10.2023. Зазначено про допущення помилки в прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення, замість стягнення правових витрат із ТОВ Імеді помилково зазначив АТ Українська залізниця. Просив заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити; стягнути з ТОВ Імеді на користь ТОВ Рейл Лоджистікс 16200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Судом прийнято до розгляду дану заяву позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що матеріали справи є достатніми, справа № 908/2658/23 розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, сторони в судове засідання не викликалися, частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначені строки для ухвалення додаткового рішення, судом 09.11.2023 ухвалено додаткове судове рішення в даній справі.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З дотриманням вказаних приписів процесуального законодавства та ст. 162 ГПК України, позивачем у позовній заяві викладено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правову допомогу, які позивач очікує понести в зв`язку з розглядом справи, а саме: 30000,00 грн. Також зазначено, що докази понесення судових витрат будуть надані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Позивачем подано до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 13.05.2022, укладеного між ТОВ Рейл Лоджистікс (клієнт за договором) та ФОП ОСОБА_1 (адвокат за договором), предметом якого є зобов`язання адвоката по наданню клієнту за його дорученням правової допомоги (п. 1.1). Відповідно до п. 6.2, гонорар (вартість послуг) за цим договором оплачується клієнтом на підставі звіту адвоката, протягом 5 робочих днів з дати набрання чинності судового рішення, виходячи з розміру витраченого адвокатом часу та погодинної ставки у розмірі, що визначається у додатках до цього договору.

Додатком № 1 від 13.05.2022 до даного договору сторони встановили, що вартість послуг за договором від 13.05.2022 оплачується за ставками, виходячи з розміру витраченого адвокатом часу, а саме: 2700,00 грн. за 1 годину роботи адвоката у справі клієнта.

Між ТОВ Рейл Лоджистікс та ФОП ОСОБА_1 підписано звіт від 26.10.2023 про надані послуги за період: 10.08.2023-26.10.2023 згідно договору про надання правової допомоги від 13.05.2022. Згідно звіту, на виконання умов вказаного договору, з метою захисту клієнта, сторони погодили надані адвокатом послуги в справі № 908/2658/23 на суму 16200,00 грн. У звіті перелічені послуги: 1. Аналіз та вивчення документів ТОВ Рейл Лоджистікс по справі № 908/2658/23 та узгодження правової позиції з клієнтом 2 години, вартість 5400,00 грн.; 2. Підготовка тексту позовної заяви, підготовка та посвідчення додатків, підготовка реквізитів та методична допомога у справі судового збору 3 години, вартість 8100,00 грн.; 3. Підготовка документів для стягнення з відповідача сум за правову допомогу адвоката в Господарському суді Запорізької області, підготовка заяви від 26.10.2023 1 година, вартість 2700,00 грн.; всього 16200,00 грн.

Між ТОВ Рейл Лоджистікс та ФОП ОСОБА_1 підписано акт надання послуг № 1 від 26.10.2023, згідно якого адвокатом Мурашко О.А. надані послуги з надання професійної (правничої) допомоги в справі № 908/2658/23 на суму 16200,00 грн. (6 годин за ціною 2700,00 грн.) Зазначено, що клієнт претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

У матеріалах справи наявні копії довіреності № 149-д від 23.12.2022 щодо уповноваження позивачем адвоката Мурашко О.А. на представлення інтересів ТОВ Рейл Лоджистікс в усіх судах України; свідоцтва № 776 від 30.07.2010 про право на заняття адвокатською діяльністю Мурашко О.А.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року № 910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Суд зазначає, що розмір гонорару за надання правової допомоги в договорі від 13.05.2022 визначається виходячи з витраченого адвокатом часу, де вартість однієї години роботи адвоката встановлена в розмірі 2700,00 грн. Відповідно до поданого звіту, адвокатом на надання правової допомоги позивачу витрачено 6 годин.

Надані позивачем докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування йому судом витрат на професійну правничу допомогу за рахунок відповідача, оскільки їх розмір відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Судом враховано, що позовна заява, заява про збільшення розміру позовних вимог та заява про ухвалення додаткового рішення підписані адвокатом Мурашко О.А., з якою позивачем укладено договір від 13.05.2022 про надання правової допомоги.

Враховуючи, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс був задоволений повністю, суд стягує з відповідача на користь позивача 16200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, заява (вих. № б/н від 27.10.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс задовольняється судом повністю.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву вих. № б/н від 27.10.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Імеді (вул. Троїцька, буд. 7, кв. 5, м. Запоріжжя, 69063; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рейл Лоджистікс (вул. Ділова, буд. 5, корпус 2, м. Київ, 03150; ) 16200 (шістнадцять тисяч двісті) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 09 листопада 2023.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко