РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.11.2023справа №910/9485/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/9485/22

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» (вул. Предславинська, буд. 11, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 36530971)

до приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» (просп. Науки, буд. 3, м. Київ, 03039; ідентифікаційний код 00333581)

про стягнення 2 665 005,67 грн,

за участю представників:

позивача - Житченко О.В. (ордер від 19.090.2022 серія СА №1037626);

відповідача - не з`явився.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» (далі - Компанія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» (далі - Завод): 3 463 808,38 грн основної заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості від 25.01.2022 №25/02 (далі - Договір №25/02); 605 181,69 грн штрафу у розмірі 15% від несплаченої суми; 410 536,77 грн втрат від інфляції та 51 863,43 грн 3% річних, а всього 4 531 390,27 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що: 18.12.2018 Компанією та Заводом укладено договір №39/2018-Е про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір №39/2018-Е), відповідно до якого позивач (постачальник) продає електричну енергію відповідачу (споживач), а останній оплачує постачальнику вартість купованої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з Договором №39/2018-Е; станом на 25.01.2022 у Заводу утворилася заборгованість за Договором №39/2018-Е у сумі 4 634 544,58 грн; сторонами 25.01.2022 укладено Договору №25/02 про реструктуризацію заборгованості у сумі 4 634 544,58 грн, предметом якого є реструктуризація заборгованості споживача за обсяг спожитої електроенергії, що виникла на підставі Договору №39/2018-Е, а саме 4 015 090,95 грн прострочена заборгованість за постачання електричної енергії та 619 453,63 грн прострочена заборгованість за розподіл електричної енергії; Завод порушив умови Договору №25/02, виплати за графіком погашення заборгованості не здійснював в повному обсязі; відповідачем сплачено 1 170 736,20 грн, а саме: 04.02.2022 - 300 000 грн, 09.02.2022 - 300 000 грн, 25.04.2022 - 200 000 грн, 08.09.2022 - 270 736,20 грн та 09.09.2022 - 100 000 грн; станом на 15.09.2022 заборгованість відповідача за Договором №25/02 становить 3 463 808,38 грн; у зв`язку з неналежним виконанням Заводом умов Договору №25/02 Компанією нараховано 605 181,69 грн штрафу у розмірі 15 % від несплаченої, 410 536,77 грн втрат від інфляції та 51 863,43 грн 3% річних.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Завод 28.11.2022 подав суду відзив на позов, в якому зазначив, що: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану (Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022) настали форс-мажорні обставини для контрагентів відповідача, у зв`язку з чим зменшилася кількість замовлень на постачання товару, що виготовляється Заводом, що спричинило зменшення доходу відповідача та зумовило настання форс-мажорних обставини для останнього; про настання форс-мажорних обставин 09.03.2022 Завод повідомив Компанію шляхом направлення листа засобами електронного зв`язку; у зв`язку з чим належне виконання Договору на укладених умовах під час дії воєнного стану стало неможливим, штрафні санкції передбачені розділом 3 Договору не підлягають нарахуванню та стягненню з відповідача.

3. Стислий виклад відповіді позивача на відзив

Компанія 19.12.2022 подала суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що: відповідачем не спростовано неможливість виконання Заводом зобов`язань за Договором, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.09.2022 позовну заяву Компанії залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

27.09.2022 позивачем подано суду документи на виконання ухвали суду від 22.09.2022.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 31.10.2022.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.10.2022 підготовче засідання відкладено на 28.11.2022.

28.11.2022 позивач подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якому просив суд стягнути з Заводу на користь Компанії 1 897 423,78 грн заборгованості за Договором; 605 181,69 грн штрафу у розмірі 15% від несплаченої суми; 410 536,77 грн втрат від інфляції та 51 863,43 грн 3 % річних, а всього 2 965 005,67 грн.

19.12.2023 Компанія подала суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якому просить суд стягнути з Заводу на користь Компанії 1 597 423,78 грн заборгованості за Договором; 605 181,69 грн штрафу у розмірі 15% від несплаченої суми; 410 536,77 грн втрат від інфляції та 51 863,43 грн 3% річних, а всього 2 665 005,67 грн.

Протокольною ухвалою від 19.12.2022 суд прийняв заяви Компанії про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

У підготовчому засіданні 28.11.2022 оголошено перерву до 19.12.2022.

19.12.2022 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 23.01.2023.

Завод 12.01.2023 та 16.01.2023 подав суду клопотання про доручення доказів.

23.01.2023 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.02.2023.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.2023.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2023 розгляд справи по суті відкладено на 03.04.2023.

Судове засідання 03.04.2023 не відбулося, у зв?язку з перебуванням судді Марченко О.В. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.04.2023 розгляд справи по суті відкладено на 08.05.2023.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.05.2023 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі №910/3993/23; зобов`язано представників сторін повідомити господарський суд міста Києва про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 ухвалу господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі № 910/9485/22 скасовано.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.09.2023 провадження у справі поновлено; призначено справу до судового розгляду по суті на 30.10.2023.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.10.2023 розгляд справи по суті відкладено на 13.11.2023.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.11.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 13.11.2023 оголосила вступне слово та підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209 і 210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представник позивача виступила з промовою (заключним словом), в якій посилалася на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 13.11.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

18.12.2018 Товариством (постачальник) і Заводом (споживач) було укладено Договір №39/2018-Е (в редакції додаткової угоди від 21.06.2019 №1), за умовами якого:

- умови Договору №39/2018-Е розроблені з урахуванням Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ) (пункт 1.1 Договору №39/2018-Е);

- постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість купованої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору №39/2018-Е (пункт 2.1 Договору №39/2018-Е);

- обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу (передачі) договору про надання послуг з розподілу (передачі), на підставі якого споживач набуває право отримати послугу з розподілу (передачі) електричної енергії (пункт 2.2 Договору №39/2018-Е);

- споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, що зазначений у комерційній пропозиції (пункт 5.1 Договору №39/2018-Е);

- спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника; для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію (пункт 5.2 Договору №39/2018-Е);

- ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за Договором№39/2018-Е, у тому числі у разі її зміни; у випадку застосування до споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані у рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (пункт 5.3 Договору №39/2018-Е);

- розрахунковим періодом за Договором №39/2018-Е є календарний місяць (пункт 5.4 Договору №39/2018-Е);

- оплата рахунка постачальника за Договором №39/2018-Е має бути здійснена споживачем у строки, передбачені комерційною пропозицією; зазначений строк не може бути меншим за 5 (п`ять) днів з дня надання платіжного документа споживачу; всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами Договору №39/2018-Е, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних вебсайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (пункт 5.6 Договору №39/2018-Е);

- якщо споживач не здійснив оплату за Договором №39/2018-Е в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ; у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені; пеня нараховується за кожен день прострочення оплати; споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається у Договорі №39/2018-Е та зазначається у комерційній пропозиції (пункт 5.8 Договору №39/2018-Е);

- у разі виникнення у споживача заборгованості за електричну енергію споживач може звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність (обмежену платоспроможність) споживача; графік погашення заборгованості оформляється додатком до Договору №39/2018-Е або окремим договором про реструктуризацію заборгованості; укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за Договором №39/2018-Е; у разі недотримання графіка погашення заборгованості або прострочення оплати поточних платежів постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному Договором №39/2018-Е (пункт 5.9 Договору №39/2018-Е);

- сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за Договором №39/2018-Е, якщо не виконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 12.1 Договору №39/2018-Е);

- під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору №39/2018-Е (пункт 12.2 Договору №39/2018-Е);

- строк виконання зобов`язань за Договором №39/2018-Е відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (пункт 12.3 Договору №39/2018-Е);

- сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства (пункт 12.4 Договору №39/2018-Е);

- виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови споживача від сплати постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення (пункт 12.5 Договору №39/2018-Е);

- Договір №39/2018-Е укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, та набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими особами сторін (пункт 13.1 Договору №39/2018-Е).

25.01.2022 Товариством (постачальник) і Заводом (споживач) укладено Договір №25/02, за умовами якого:

- предметом Договору №25/02 є реструктуризація заборгованості споживача за обсяг спожитої електроенергії, замовлену потужність та перевищення замовленої потужності, що виникли на підставі Договору №39/2018-Е (пункт 1.1 Договору №25/02);

- сторони підтверджують, що станом на дату підписання Договору №25/02 заборгованість споживача перед постачальником за основним договором складає: прострочена заборгованість за постачання електричної енергії - 4 015 090,95 грн, у тому числі ПДВ; прострочена заборгованість за розподіл електричної енергії - 619 453,63 грн, у тому числі ПДВ; всього заборгованість складає 4 634 544,58 грн (пункт 1.2 Договору №25/02);

- підписуючи Договір №25/02 споживач підтверджує: суму заборгованості, вказану у пункті 1.2 Договору №25/02; отримання від постачальника всіх первинних документів, належним чином оформлених та в повному обсязі, що підтверджують таку заборгованість; вільне волевиявлення щодо сплати заборгованості, зазначеної у пункті 1.2 Договору №25/02 (пункт 1.3 Договору №25/02);

- у порядку та на умовах, визначених Договором №25/02, сторони домовилися про реструктуризацію заборгованості споживача перед постачальником за основним договором у розмірі, вказаному у пункті 1.2 Договору №25/02, шляхом самостійного перерахування споживачем коштів на рахунок постачальника відповідно до графіку погашення заборгованості (додаток №1), що є невід?ємною частиною Договору №25/02 (пункт 1.4 Договору №25/02);

- зобов?язання споживача зі сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок постачальника коштів у термін та сумі, що встановлені графіком погашення заборгованості (додаток №1) (пункт 1.5 Договору №25/02);

- споживач здійснює перерахування коштів на рахунок постачальника зазначений в основному договорі (пункт 1.6 Договору №25/02);

- укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов?язань за основним договором (пункт 1.7 Договору №25/02);

- у разі недотримання графіку погашення заборгованості чи несплати поточного споживання електроенергії відповідно до умов основного договору та додаткових угод до нього постачальник має право у порядку, визначеному даним розділом та основним договором, припинити або обмежити постачання електричної енергії на об?єкт споживача до повного погашення заборгованості (пункт 1.8 Договору №25/02);

- за неповне або часткове здійснення платежів (порушення термінів оплати) згідно з графіком погашення заборгованості (додаток №1), споживач зобов??язаний сплатити на користь постачальника штраф у розмірі 15% від суми непогашеної вчасно заборгованості; сплата штрафу не позбавляє права постачальника на здійснення заходів щодо дострокового стягнення непогашеної суми заборгованості відповідно до Договору №25/02, нараховувати на непогашену суму заборгованості пеню, проценти річних, втрати від інфляції (пункт 3.2 Договору №25/02);

- Договір №25/02 набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печаткою сторін (за наявності) та діє до 01.06.2022 (пункт 4.1 Договору №25/02).

За графіком погашення заборгованості кредитор та боржник домовилися, що погашення заборгованості, вказаної у пункті 1.2 Договору №25/02, здійснюватиметься в такі терміни та в таких сумах: з 25.01.2022 по 07.02.2022 включно - 300 000 грн; з 08.02.2022 по 14.02.2022 включно - 300 000 грн; з 15.02.2022 по 21.02.2022 включно - 300 000 грн; з 22.02.2022 по 28.02.2022 включно - 300 000 грн; з 01.03.2022 по 07.03.2022 включно - 300 000 грн; з 08.03.2022 по 14.03.2022 включно - 300 000 грн; з 15.03.2022 по 21.03.2022 включно - 300 000 грн; з 22.03.2022 по 28.03.2022 включно - 300 000 грн; з 29.03.2022 по 04.04.2022 включно - 300 000 грн; з 05.04.2022 по 11.04.2022 включно - 300 000 грн; з 12.04.2022 по 18.04.2022 включно - 300 000 грн; з 19.04.2022 по 25.04.2022 включно - 300 000 грн; з 26.04.2022 по 02.05.2022 включно - 300 000 грн; з 03.05.2022 по 09.05.2022 включно - 300 000 грн; з 10.05.2022 по 16.05.2022 включно - 300 000 грн; з 17.05.2022 по 23.05.2022 включно - 134 544,58 грн.

На виконання умов Договору №25/02 відповідачем протягом 2022 року було частково погашено заборгованість у загальній сумі 3 037 120,80 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 04.02.2022 №178933985 на суму 300 000 грн, від 09.02.2022 №178934130 на суму 300 000 грн, від 25.04.2022 №178934618 на суму 200 000 грн, від 08.09.2022 № на суму 270 736,20 грн, від 09.09.2022 №373 на суму 100 000 грн та довідкою про стан розрахунків, наданою позивачем.

Відтак непогашена сума заборгованості Заводу перед Товариством становить 1 597 423,78 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частиною першою статті 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до пункту 2.3.11 Правил комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил.

Пунктом 1.1 розділу І Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (далі - Кодекс комерційного обліку), цей Кодекс визначає принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, процеси та процедури для забезпечення формування даних щодо обсягу виробленої, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії з метою використання таких даних на ринку електричної енергії, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків із дотриманням рівних прав і без дискримінації учасників ринку електричної енергії.

Згідно з пунктом 12.4.4 розділу XII Кодексу комерційного обліку до дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб функції щодо ведення реєстрів ТКО, адміністрування процесів зміни електропостачальника, припинення електропостачання, а також приймання результатів вимірювання (показів лічильників) від учасників ринку та/або ППКО, обробки, формування, профілювання, валідації, агрегації та передачі даних комерційного обліку для розрахунків на ринку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії за рахунок коштів, передбачених у тарифі на розподіл/передачу електричної енергії.

Відповідно до пункту 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з частиною першою статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

ВИСНОВКИ

Отже, враховуючи, що позивачем документально підтверджено наявність у відповідача заборгованості за Договором Договір №25/02 у сумі 1 597 423,78 грн, проти якої Завод не заперечує, доказом чого є підписання Договору №25/02, то позовні вимоги щодо стягнення з Заводу наведеної суми заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості Товариство просить стягнути з відповідача 410 536,77 грн втрат від інфляції та 51 863,43 грн 3% річних.

Перевіривши розрахунок вказаних сум втрат від інфляції та 3% річних та періодів їх нарахування, судом встановлено, що вони правильні, а тому стягненню з Заводу підлягає 410 536,77 грн втрат від інфляції та 51 863,43 грн 3% річних.

Що ж до стягнення з відповідача 605 181,69 грн штрафу, то слід зазначити таке.

Завод зазначає, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану (Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022) настали форс-мажорні обставини для контрагентів відповідача, у зв`язку з чим зменшилася кількість замовлень на постачання товару, що виготовляється Заводом, що спричинило зменшення доходу відповідача та зумовило настання форс-мажорних обставини для останнього; про настання форс-мажорних обставин 09.03.2022 Завод повідомив Компанію шляхом надіслання листа електронною поштою; з огляду на викладене, належне виконання Договору на укладених умовах під час дії воєнного стану стало неможливим, а тому штрафні санкції, передбачені розділом 3 Договору, не підлягають нарахуванню та стягненню з відповідача.

Так, статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відтак зменшення доходу відповідача з огляду на форс-мажорні обставини контрагентів Заводу не звільняє останнього від належного виконання зобов`язань за Договором.

Відповідачем подано суду сертифікат Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати №3200-22-2091 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), згідно з яким торгово-промислова палата з посиланням на перелік Законів України, Указів Президента і наданих Заводом документи засвідчила форс-мажорні обставини для відповідача з 24.02.2022 та тривалістю на 30.12.2022.

За висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 16.07.2019 зі справи №917/1053/18 і від № 904/3886/21, форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку.

Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Саме лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти. Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо). Існування форс-мажорних обставин звільняє сторону договору саме від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, а не від обов`язку виконати це зобов`язання після припинення таких обставин. У випадку виникнення обставин непереборної сили, термін виконання зобов`язань сторін за договором може просто переноситись (продовжуватися) на строк, протягом якого діють такі обставини та їх наслідки.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем з огляду на запровадження в державі воєнного стану. Оприлюднення листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022, як і наявність сертифікату торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини не є безумовною підставою для звільнення від виконання договірних зобов`язань, про що зазначив Касаційний господарський суд у складі Верховний Суд у постанові від 20.10.2021 зі справи №911/3067/20.

Введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Тобто підлягає доведенню зв`язок між невиконанням зобов`язань і воєнними діями в Україні.

Водночас позивач та відповідач знаходяться в однакових умовах і введення воєнного стану на території України подібно впливає на них як на суб`єктів господарювання.

Окрім того, сума заборгованості, яка є предметом даного спору, була наявна у відповідача станом на 25.01.2022, позивач погодився на реструктуризацію боргу і 25.01.2022 сторонами було укладено Договір №25/02, який визначав періоди оплати Заводом заборгованості.

Перші три платежі мали бути здійснені відповідачем з 25.01.2022 по 07.02.2022 включно у сумі 300 000 грн, з 08.02.2022 по 14.02.2022 включно у сумі 300 000 грн і з 15.02.2022 по 21.02.2022 включно у сумі 300 000 грн.

Проте відповідачем платежі були здійснені 04.02.2022 на суму 300 000 грн, 09.02.2022 на суму 300 000 грн, 25.04.2022 на суму 200 000 грн, 08.09.2022 на суму 270 736,20 грн, 09.09.2022 на суму 100 000 грн.

З наведеного вбачається, що Завод ще до введення на території воєнного стану припинив вносити оплату.

Отже, перевіривши розрахунок суми штрафи, судом встановлено, що він правильний, а тому стягненню з відповідача підлягає 605 181,69 грн штрафу.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» (вул. Предславинська, буд. 11, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 36530971) до приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» (просп. Науки, буд. 3, м. Київ, 03039; ідентифікаційний код 00333581) про стягнення 2 665 005,67 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» (просп. Науки, буд. 3, м. Київ, 03039; ідентифікаційний код 00333581) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» (вул. Предславинська, буд. 11, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 36530971): 1 597 423 (один мільйон п`ятсот дев`яносто сім тисяч чотириста двадцять три) грн 78 коп. основної заборгованості; 410 536 (чотириста десять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн 77 коп. втрат від інфляції; 51 863 (п`ятдесят одну тисячу вісімсот шістдесят три) грн 43 коп. 3% річних; 605 181 (шістсот п`ять тисяч сто вісімдесят одну) грн 69 коп. штрафу і 39 975 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн 09 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.11.2023.

Суддя Оксана Марченко