ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023м. ДніпроСправа № 904/4325/23

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Спільна справа», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Сафонова Олександра Валерійовича, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про розірвання договору та стягнення

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Бублич А.В.

Представники:

від позивача: Золотопуп С.В.;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Спільна справа» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Сафонова Олександра Валерійовича, в якому просить суд:

- розірвати Договір підряду на виконання проектних робіт та проходження експертизи № 210827 від 27.08.2021, укладений Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Спільна справа» з Фізичною особою-підприємцем Сафоновим Олександром Валерійовичем;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Сафонова Олександра Валерійовича на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Спільна справа» 34 000 грн.

Ухвалою суду від 10.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 05.09.2023.

14.08.2023 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Спільна справа" надійшло клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного підпису.

Ухвалою суду від 15.08.2023 задоволено клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Спільна справа" про забезпечення проведення судових засідань у справі № 904/4325/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 10.10.2023 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 06.11.2023.

06.11.2023 від позивача надійшли письмові пояснення.

В судове засідання 06.11.2023 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В ході судового засідання 06.11.2023 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 06.11.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду на виконання проектних робіт та проходження експертизи № 210827 від 27.08.2021 в частині своєчасного виконання підрядних робіт.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

27.08.2021 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Спільна справа» (далі позивач, Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Сафоновим Олександром Валерійовичем (далі відповідач, Підрядник) було укладено Договір підряду на виконання проектних робіт та проходження експертизи № 210827 (далі - договір).

Відповідно пункту 1.1 цього договору підрядник зобов`язується виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту капітальний ремонт індивідуального теплового пункту та супутні заходи ОСББ «СПІЛЬНА СПРАВА», м. Київ, вул. Юрія Шумського, 1, у відповідності до пакету заходів «А» Програми підтримки енергомодернізації багатоквартирних будинків «ЕНЕРГОДІМ», організувати та пройти експертизу Проектної документації для отримання позитивного висновку (звіту) експертизи, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що ціна Договору є твердою договірною та складає: 85 000,00 грн (вісімдесят п`ять тисяч грн 00 коп) без ПДВ, в т. ч. єдиний податок 4 250, 00 грн.

Згідно 2.2 Договору розрахунок вартості робіт наводиться у Кошторисі, викладеному у Додатку № 3.

Відповідно підпунктів 2.3.1-2.3.3 пункту 2.3 замовник (позивач) зобов`язується здійснити перший платіж (передплату) у розмірі:

- замовник зобов`язується здійснити перший платіж (передплату) у розмірі 34 000, 00 грн (тридцять чотири тисячі грн 00 коп) без ПДВ, що складає 40% вартості робіт протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту укладення Договору;

- замовник зобов`язаний сплати другий платіж за виконані роботи в розмірі 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі грн 00 коп) без ПДВ, що складає 40 % вартості робіт протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-здачі виконаних робіт та проходження експертизи Проектної документації з отриманням позитивного висновку (звіту) експертизи.

- замовник зобов`язаний сплати третій платіж в розмірі 17 000, 00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп) без ПДВ, що складає 20 % вартості робіт протягом 10 (десяти) банківських днів з момент отриманий Замовником повідомлення про схвалення Фондом Заявки на Затвердження Проекту, поданої в рамках участі Замовника в Програмі «ЕНЕРГОДІМ».

Відповідно до пункту 3.1 договору підрядник приступає до виконання робіт протягом трьох робочих днів з моменту надходження попередньої оплати на розрахунковий рахунок, але не раніше виконання Замовником пункту 3.2. Договору, і до повного виконання робіт.

Згідно з пунктом 3.2 договору замовник після підписання Договору передає Підряднику необхідну технічну документацію та вихідні дані для проектування, що визначені Завданням на проектування (Додаток №1), а в разі необхідності забезпечує доступ до об`єкту, що має відношення до цього Договору.

Строки виконання робіт Підрядником за Договором вказані в Додатку №2 даного Договору (пункт 3.3 договору).

Згідно з пунктом 3.5 договору рішення про перегляд строків виконання робіт, з обґрунтуванням причин, оформляється додатковою угодою Сторін, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Підрядник зобов`язаний, зокрема, приступити до виконання робіт, передбачених пунктом 1.1 даного Договору, відповідно до вихідних даних для проведення проектування не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання договору та отримання інформації згідно з пунктом 3.2. Договору (підпункт 5.1.3 пункту 5.1 договору договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань (пункт 12.1 договору).

Відповідно Графіку виконання проектних робіт (додаток № 2):

1. Тривалість етапу «Збір вихідних даних, обстеження об`єкта проектування, виконання необхідних обмірів, замовлення та отримання технічних умов теплопостачальної організації» - 1 місяць;

2. Тривалість етапу «Виконання необхідних розрахунків, підбір обладнання, погодження проектних рішень з замовником, оформлення проектної документації, розробка кошторисів» - 1 місяць;

3. Тривалість етапу «Погодження остаточної версії проектної документації з замовником, теплопостачальною організацією та іншими зацікавленими сторонами. Експертиза проектної документації» - 1 місяць;

Загальна тривалість проектних робіт - 3 місяці.

На виконання цих умов договору позивач здійснив оплату на користь відповідача грошових коштів у сумі 34 000 грн платіжним дорученням № 1867 від 30.08.2021, що виконане банком 30.08.2021.

З моменту укладення договору і до дня звернення з цим позовом до суду відповідач не розпочав роботу, у зв`язку із чим позивач листом № 52 від 15.07.2023 повідомив відповідача про відмову від договору та вимагав повернення 34 000 грн, який направлений цінним листом з описом вкладення № 886.

Проте, як зазначає позивач, відповідачем не виконані визначені договором роботи, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний повернути кошти за оплачені, але не виконані роботи у сумі 34 000 грн.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що оскільки відповідач не здійснив виконання робіт у строки, передбачені договором, позивач просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Сафонова Олександра Валерійовича передоплату у розмірі 34 000 грн.

Також, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань в частині виконання проектних робіт, позивач просить суд розірвати договір підряду на виконання проектних робіт та проходження експертизи № 210827 від 27.08.2021.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини за договором підряду.

Щодо розірвання договору підряду

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору, а саме підпункту 2.3.1 пункту 2.3 договору, було перераховано Фізичній особі-підприємцю Сафонову Олександру Валерійовичу в якості попередньої оплати 34 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1867 від 30.08.2021.

Стаття 846 Цивільного кодексу України визначає, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1. договору визначено, що Підрядник приступає до виконання робіт протягом трьох робочих днів з моменту надходження попередньої оплати на розрахунковий рахунок, але не раніше виконання Замовником пункту 3.2 Договору, і до повного виконання робіт.

Додатком № 2 договору «Графік виконання проектних робіт» встановлено, що загальна тривалість проектних робіт становить 3 місяці.

Однак, відповідачем протягом трьох робочих днів з моменту отримання оплати не приступив до виконання робіт та не виконав їх у визначені договором роботи.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки виконання зобов`язання, проведене належним чином, є однією із підстав його припинення (ст. 599 Цивільного кодексу України), то виконання боржником, у даному випадку ФОП Сафоновим О.В., як підрядником за договором (зобов`язаною стороною за договором в частині виконання робіт), повинно бути підтверджено відповідачем належним чином.

Проте суд зазначає, що відповідачем не надано суду належних та вірогідних доказів в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання ФОП Сафоновим О.В робіт за договором № 210827 від 27.08.2021 у строки, передбачені п. 3.1. договору.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається. Якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Отже, за змістом наведеної норми, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження так як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а у разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору, - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін. (ч. 4 ст.188 Господарського кодексу України).

Частинами першою та другою статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У вказаній статті йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Верховний Суд України у своїх висновках щодо застосування ст. 651 ЦК України, які мають враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні вказаної статті, зазначив, що вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-75цс13).

Зі змісту договору вбачається, що при його укладенні позивач, як замовник, розраховував на виконання підрядником роботи з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту капітальний ремонт індивідуального теплового пункту та супутні заходи ОСББ "СПІЛЬНА СПРАВА", м. Київ, вул. Юрія Шумського, 1, у відповідності до пакету заходів «А» Програми підтримки енергомодернізації багатоквартирних будинків «ЕНЕРГОДІМ» та організацію експертизи Проектної документації для отримання позитивного висновку (звіту) експертизи в установлений договором строк, проте відповідач не виконав роботи у визначений договором строк.

Частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Суд враховує правову позицію, викладену об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 16.03.2020 у справі № 910/2051/19, в якій зазначено, що у статті 849 Цивільного кодексу України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); - очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); - відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4).

Суд зазначає, що відмовитись від договору підряду і вимагати відшкодувати збитки відповідно до положень частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України є правом замовника в силу закону, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

Враховуючи вище викладене, оскільки як встановлено судом вище відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором підряду у частині виконання робіт та у строки передбачені договором, суд дійшов висновку, що на підставі частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, у позивача виникло право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача на підставі чинного законодавства України щодо розірвання договору в односторонньому порядку, оскільки відповідачем було порушено п. 1.1. та п. 3.1. договору № 210827 від 27.08.2021.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Спільна справа» в частині розірвання договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення

Як зазначено судом вище, частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондує положенням статті 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Тобто, положеннями частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України законодавцем визначено більш широке поняття збитків при їх відшкодуванні за наслідками порушення умов договору підряду, де відшкодуванню підлягають і витрати зроблені замовником на виконання договірних зобов`язань.

Водночас нормами глави 83 Цивільного кодексу України урегульовано питання повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, навіть тоді коли правова підстава, на якій набуте майно, згодом відпала.

Так, частина перша статті 1212 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною другою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України, предметом регулювання якої є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій набуто майно, згодом відпала.

Враховуючи відсутність доказів належного виконання відповідачем договірних зобов`язань із виконання робіт за договором, припиненого згідно зі статтею 849 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення суми 34 000 грн відповідно до статей 849 і 1212 ЦК України у їх сукупності.

Близьких за змістом правових висновків щодо застосування положень статті 849 ЦК України та можливість стягнення з підрядника на користь замовника коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 11.11.2018 у справі №910/13332/17, від 14.06.2018 у справі № 912/2709/17, від 15.02.2019 у справі №910/21154/17, від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16.

Відмова замовника від договору підряду є підставою для задоволення вимоги про повернення невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог статті 1212 ЦК Кодексу.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 21.11.2021 у справі № 910/17235/20.

З огляду на те, що договірні зобов`язання між сторонами припинились, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сафонова Олександра Валерійовича на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Спільна справа» суму у розмірі 34 000 грн, сплачену позивачем за договором підряду на виконання проектних робіт та проходження експертизи № 210827 від 27.08.2021.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 4 294, 10 грн.

Позивач заявив вимогу про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, яку викладено в прохальній частині позовної заяви, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відкласти вирішення питання про розподіл таких витрат.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати Договір підряду на виконання проектних робіт та проходження експертизи № 210827 від 27.08.2021 укладений між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Спільна справа» та Фізичною особою-підприємцем Сафоновим Олександром Валерійовичем.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сафонова Олександра Валерійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Спільна справа» (02098, м. Київ, вул. Ю. Шумського, буд. 1; ідентифікаційний код 40197453) суму попередньої оплати в розмірі 34 000 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 294, 40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відкласти вирішення питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу до моменту подання ним доказів понесення цих витрат у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 09.11.2023

Суддя В.І. Ярошенко