РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2023Справа № 910/3600/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 27 650,15 грн.

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (відповідач) про стягнення 27 650,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № тп161667а9ха від 08.06.2019 у зв`язку з настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача з огляду на те, що відповідальність водія транспортного засобу "Hyundai Tucson", державний номер НОМЕР_2 з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода застрахована у відповідача на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 009863519.

У відповіді на відзив позивач вказує, що рахунок на оплату відновлювального ремонту ТЗ Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 ) № 460 було виставлено СТО - ТОВ "Артсіті", 01.02.2020, що свідчить про те що послуги з відновлювального ремонту стосується лише тих пошкоджень, які було отримано внаслідок ДТП від 30.01.2020.

Страхове відшкодування було розраховано та виплачено відповідно до рахунку № 460 від 01.02.2020, виставленого СТО - ТОВ "Артсіті", що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 )І який підтверджує реально понесені витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, а не сплачено вартість відновлювального ремонту ТЗ, розрахованого оцінювачем в висновку № 1354 від 06.12.2021, яка склала 50 396,40 грн.

В той час, позивач вказує, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 № 3-50гс15 у справі № 910/7163/14.

Відтак, на переконання позивача, саме рахунок № 460 від 01.02.2020, виставлений СТО - ТОВ "Артсіті", що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 ) та висновок № 1354 від 06.12.2021 є належними доказами вартості матеріального збитку.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує щодо задоволення позову вказуючи, оцінювачем відповідача було складено висновок автотоварознавчої експертизи № ЦВ/20/0871 від 17.09.2020, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_1 складає 16 593, 10 грн.

28.10.2020 ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" було сплачено на користь ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" 11 223, 10 грн. Також, відповідач вказує, що позивачем при зверненні до суду не було враховано, що ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" було сплачено на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 4 370, 00 грн згідно платіжного доручення № 7529 від 25.03.2020.

Загалом ТДВ СК "Альфа-Гарант" було здійснено вирлату страхового відшкодування по даній справі в розмірі 15 593,10 грн., 1 000,00 становить франшиза, а отже, на переконання відповідача, останнє повністю виконало свої зобов`язання щодо відшкодування шкоди оціненої згідно вимог чинного законодавства за полісом № АМ/9863519.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

07.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, а також заява про застосування строків позовної давності до вимог позивача.

Разом з тим, суд зазначає,що у поданому відзиві відповідач просив суд поновити строк на його подання.

Водночас, судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 673), ухвалу суду від 13.03.2023 відповідачем було отримано 20.03.2023. Відзив на позовну заяву подано 04.04.2023 (дата формування поштою поштового відправлення). Тобто, відповідачем було подано відзив в межах 15-ти денного строку встановленого судом, у зв`язку з чим, відсутні правові підстави для вирішення питання щодо поновлення процесуального строку на подання відзиву, оскільки, даний строк відповідачем пропущено не було.

19.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

08.06.2019 між ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № тп161667а9ха, відповідно до умовякого було застраховано транспортний засіб Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1 .

30.01.2020 об 11:00 в м. Харків, вул. Клочківська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Toyota Camry (д.р.н.- НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 (власник автомобіля - ОСОБА_1 ) та автомобіля Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 , (власник автомобіля ОСОБА_2 ). внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований у позивача згідно договору страхування № тп161667а9ха від 08.06.2019.

Механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) та акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що водій автомобіля Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_2 ) - ОСОБА_2 визнав свою вину.

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2540743 від 11.02.2020 та умов договору страхування № тп161667а9ха від 08.06.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 39 873, 25 грн, яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 641#660 від 12.02.2020.

Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 44 237, 40 грн - 4 364,16 грн = 39 873,25 грн; де 44 237,40 грн. - вартість відновлювального ремонту ТЗ Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 ) згідно рахунку № 460 від 01.02.2020 та ремонтної калькуляції до рахунку; 4 364,16 грн. - франшиза згідно договору страхування.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди (Сотнікова Данила) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в ТДВ СК "Альфа-Гарант" згідно полісу № АМ/9863519, за яким встановлений ліміт відповідальності в розмірі 100 000, 00 грн, франшиза - 1 000,00 грн.

12.05.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № 3697/18/ЦВ, до якої було долучено належним чином засвідчені копії документів, що передбачені ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

28.10.2020 ТДВ СК "Альфа-Гарант" було здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 11 223,10 грн.

У зв`язку з чим, позивач вказує, що станом на час звернення до суду з даним позовом, сума збитків, які не відшкодовані відповідачем становить 27 650,15 грн. (39 873,25 грн. - 11 223,10 грн. - 1 000,00 грн. = 27 650,15 грн).

Натомість, відповідач вказує, що ним було повністю виконало свої зобов`язання щодо відшкодування шкоди оціненої згідно вимог чинного законодавства за полісом № АМ/9863519.

Відтак, суд відзначає, що обставини виконання відповідачем зобов`язання щодо відшкодування шкоди потребують встановленню або ж спростування в ході розгляду даної справи.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України "Про Правила дорожнього руху" № 1306 від 10.10.2001, визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка, водії таких транспортних засобів після складення ними зазначеного повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Відповідно до п. 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

З наявного в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) вбачається, що останнє є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А (Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 )) та транспортний засіб Б (Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_2 )) зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди для пояснення цієї схеми. Крім того, у повідомленні міститься інформація про наявність полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги приписи чинного законодавства, суд приймає повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 30.01.2020 як належний доказ настання 30.01.2020 ДТП за участю вказаних вище транспортних засобів, яка сталася з вини водія Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 , яку ним й було визнано про що вказано у відповідному європротоколі.

Згідно ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом № АМ/9863519 в розмірі 27 650, 15 грн. (враховуючи встановлений ліміт за майнову шкоду, розмір франшизи - 1 000,00 грн, сплаченої частини страхового відшкодування - 11 223,10 грн) у зв`язку з тим, що позивачем було виплачено страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 39 873,25 грн, згідно платіжного доручення № 641#660 від 12.02.2020.

Натомість, судом відхиляються доводи відповідача щодо належного виконання ним зобов`язань за полісом № АМ/9863519, з огляду на наступне.

Як про це вказує позивач та що у свою чергу було встановлено судом, в європротоколі є ілюстрація схеми ДТП (п. 13) та вказано видимі пошкодження транспортних засобів (п. 11), які було отримано саме внаслідок ДТП 30.01.2020.

Так, у європротоколі який було складено учасниками ДТП ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) було вказано пошкодження, які було отримано ТЗ Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 ) у ДТП від 30.01.2020, а саме: задній бампер та кришка багажника. Пошкодження ТЗ Toyota Caniry (д.р.н. НОМЕР_1 ) повністю відповідають ілюстрованій схемі ДТП - зіткнення автомобіля Hyundai Tucson (д.р.н. НОМЕР_2 ) з задньою частиною автомобіля Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 ), про що було здійснено відповідну відмітку у п. 12 європротоколу. З цими пошкодженнями обидва водії були згодні, про що свідчать підписи сторін.

Крім того, суд відзначає, що огляд автомобіля Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 ) було проведено оцінювачем ОСОБА_5 відразу у день ДТП - 30.01.2020 у присутності власника ТЗ - ОСОБА_1 . На підставі протоколу огляду було складено висновок по визначенню вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу № 1354 від 06.12.2021.

В акті огляду від 30.01.2020 були вказано тільки ті пошкодження які отримав автомобіль при ДТП від 30.01.2020, а саме: бампер задній деформація в лівій та центральній частині, з утворенням вм`ятин, счесів та подряпин, загальна площа деформації більше ніж 50 %; нижній спойлер заднього бамперу, счес структурного матеріалу в лівій частині; кришка багажника, деформована в нижній частині з утворенням вм`ятин.

Огляд пошкодженого ТЗ та незалежну оцінку було проведено оцінювачем - ОСОБА_5 , який має вищу технічну освіту по спеціальності - "Будівельні та дорожні машини та обладнання" та кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 25-А від 27.04.2001 видане Фондом Державного майна України по спеціалізації в рамках направлення: "Оцінка колісних транспортних засобів". Має свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 1563 від 29.07.2002 з правом проведення оцінки майна та майнових прав об`єктів в матеріальній формі по спеціалізації: 1.3 "Оцінка автотранспортних засобів". Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 771/19 від 11.10.2019 видане Фондом Державного майна України, з правом проведення оцінки майна та майнових прав в матеріальній формі по спеціалізації: 1.1. Оцінка об`єктів нерухомого майна в тому числі земельних ділянок, 1.2 Оцінка машин, обладнання та інших видів транспортних засобів, 1.3 Оцінка автотранспортних засобів. Стаж роботи: ОСОБА_5 з 2001 року.

Відповідно до висновку № 1354 від 06.12.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 ) - складає 50 396,40 грн.

При цьому, суд вказує, що пошкодження Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 ), які вказані в акті огляду експертом ОСОБА_5 повністю відповідають пошкодженням вказаним у європротоколі.

З огляду на що, вказаний висновок № 1354 від 06.12.2021 про оцінку автомобіля Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 ) приймається судом, як належний та допустимий та достовірний доказ у даній справі у розумінні.

Однак, у своєму відзиві відповідач зазначає, що оскільки в акті огляду транспортного засобу Toyota Camry (д.р.н. НОМЕР_1 ), є пошкодження які були отримані в іншому ДТП, тому було проведено висновок автотоварознавчого дослідження № ЦВ/20/0871 від 17.09.2020, відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту Toyota Сатгу (д.р.н. НОМЕР_1 ) становить 16 593,10 грн.

Позивач не заперечує факту іншого ДТП у потерпілого ОСОБА_1 , яке сталося 04.02.2020, втім, вказує, що при даному ДТП автомобіль отримав такі пошкодження як: счес ЛКП деталі заднього бамперу та счес ЛКП та вм`ятина крила заднього лівого (акт огляду від 04.02.2020 позивачем додано до відповіді на відзив).

Саме ці пошкодження, й були вказані в акті огляду відповідача від 28.02.2020, як пошкодження не пов`язані з ДТП від 30.01.2020, однак, ці пошкодження ніяк не відносяться до страхового відшкодування, яке було сплачено позивачем потерпілому згідно страхового акту № ARX2540743 від 11.02.2020, в розмірі 39 873,25 грн. (що підтверджується платіжним дорученням № 641#660 від 12.02.2020).

Поміж того, суд зазначає, що сплачена відповідачем 25.03.2020 згідно платіжної інструкції № 7529 безпосередньо потерпілому ОСОБА_1 , за його заявою, сума страхового відшкодування в розмірі 4 370,00 грн є розмір франшизи за договором добровільного страхування № тп161667а9ха від 08.06.2019, яку у свою чергу було віднято позивачем при сплаті страхового відшкодування за договором КАСКО.

Означеного факту відповідачем спростовано не було, відповідно, доказів, щоб свідчили про протилежне суду не представлено.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на викладене вище, враховуючи виплату позивачем суми страхового відшкодування за шкоду спричинену страхувальником відповідача та відповідно перехід до позивача права вимоги до відповідача, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 27 650, 15 грн.

Що стосується заяви відповідача про застосування до вимог позивача наслідків сплину строку позовної давності, то суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася та відповідно до Указу Президента України № 26.07.2023 № 451/2023 затвердженого Законом № 3275-ХІ від 27.07.2023 дія воєнного стану на території України продовжена на 90 днів до 05:30 год. 16.11.2023.

Відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії.

Таким чином, оскільки, позивач звернувся до суду з позовом 08.03.2023, то за таких обставин, ним не було пропущено загальний строк позовної давності на звернення з позовом про стягнення страхового відшкодування, адже, такий строк був продовжений в силу Закону на строк дії воєнного, надзвичайного стану.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" - задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 27 650 (двадцять сім тисяч шістсот п`ятдесят) грн 15 коп. та судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 14.11.2023

Суддя С. В. Стасюк