ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

08 листопада 2023 року Справа № 903/394/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивача - Дитинчук В.М.;

відповідача 1 - не з`явився;

відповідача 2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Позивача - Акціонерного товариства «Юнекс Банк» на рішення господарського суду Волинської області від 08.08.2023, повний текст якого виготовлено 18.08.2023 у справі №903/394/23 (суддя Слободян О.Г.)

за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Зав-Агро»

2. Фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення 3 019 978 грн 11коп. солідарної заборгованості за договором лізингу

У квітні 2023 року Акціонерне товариство «Юнекс Банк» (надалі в тексті Банк) звернулось до господарського суду Волинської області з позовом про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зав-Агро» (надалі в тексті Товариство) та Фізичної особи ОСОБА_1 3019978 грн 11 коп., з яких: 917813 грн 89 коп. простроченої заборгованості з відшкодування вартості об`єкту лізингу, 1676007 грн 22 коп. заборгованості зі сплати майбутніх лізингових платежів, 130065 грн 61 коп. коригування нарахованої комісії у зв`язку зі зміною курсу валюти та 296091 грн 39 коп. заборгованості зі сплати комісії (процентів), а також 45299 грн 67 коп. витрат по сплаті судового збору.(т.1, арк.справи 1-3).

Рішенням господарського суду Волинської області від 08.08.2023 у справі №903/394/23 в задоволенні позову відмовлено повністю.(т.1, арк.справи 171-175).

Постановляючи рішення господарський суд першої інстанції виходив з того, що повідом-ленням від 08.02.2023 про відмову від Договору фінансового лізингу №0.20.0222.Ю_ОЛ від 07.02.2022 Позивач повідомив Відповідача-1 про одностороннє розірвання (відмову) від Договору фінансового лізингу згідно п.5.3.2. Загальних умов Договору фінансового лізингу та вимагав повернення переданого у лізинг майна. Проте, до суду Позивач звернувся з вимогою не про повернення/вилучення майна, а про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, що суперечить п.8.12 Загальних умов Договору фінансового лізингу, а відтак звернення з даним позовом є передчасним.

Також, місцевий суд звернув увагу, що крім стягнення заборгованості та нарахованих сум з Відповідачів, Позивач має можливість задовольнити свої вимоги за рахунок об`єкта лізингу чи страхового відшкодування.

Не погоджуючись з рішенням, Банк подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задоволити позовні вимоги, а також стягнути з Відповідачів на користь Позивача 45299,67 грн судових витрат за подання позовної заяви та 67949,51 грн за подання апеляційної скарги.(т.2, арк.справи 2-7).

Обґрунтовуючи свою скаргу Позивач наголошує, що судом першої інстанції не враховано положення статтей 8.3 та 9 Загальних умов Договору фінансового лізингу.

На переконання Апелянта, оскільки Відповідачем не надано доказів звернення до право-охоронних органів відразу після вчинення злочину щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, а надано лише докази звернення у вересні 2022 року це позбавляє Відповідача права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).

Скаржник стверджує, що відсутність підтвердженого сертифікату, виданого Торгово-про-мисловою палатою України, що засвідчує наявність форс-мажорних обставин, також виключає наявність таких обставин.

Крім того, Апелянт звертає увагу суду, що відповідно до страхового сертифікату №11 від 07.02.2022, Позивач не має можливості задовольнити свої вимоги за рахунок об`єкта лізингу чи страхового відшкодування, оскільки згідно п.18.2.13 генерального договору добровільного страхування наземного транспорту №18613050 від 03.12.2021 №18613050 від 03.12.2021 збитки, які виникли внаслідок війни, військових дій, вторгнення військ, повстання, заколоту, громадських заворушень відносяться до випадків, які не є страховими та не відшкодовуються страховою компанією.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №903/394/23 та призначено справу до розгляду на 11.10.2023. Постановлено розмістити ухвалу на веб-сайті Судової влади України, на якому також розмістити відповідне оголошення з метою доведення до сторін змісту даної ухвали суду.(т.2, арк.справи 27-28).

02.10.2023 на веб-сайті Судової влади України розміщено ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду про відкриття провадження у справі від 22.09.2023 з повідом-ленням Відповідача Заїки Анатолія Васильовича про відкриття провадження у даній справі.(т.2, арк.справи 30).

04.10.2023 та 12.10.2023 на адресу суду від представника Позивача Дитинчука В.М, надійшли заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, які були задоволені апеляційним судом.(т.2, арк.справи 33, 47).

Ухвалою суду від 11.10.2023 розгляд справи відкладено на 08.11.2023. Поміж іншого, постановлено розмістити ухвалу на веб-сайті Судової влади України, на якому також розмістити відповідне оголошення з метою доведення до сторін змісту даної ухвали суду.(т.2, арк.справи 43).

16.10.2023 на веб-сайті Судової влади України розміщено ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 про відкладення розгляду справи №903/394/23 на 08.11.2023 від 22.09.2023 з повідомленням відповідача ОСОБА_1 .(т.2, арк. справи 45).

У судових засіданнях апеляційної інстанції 11.10.2023 та 08.11.2023 представник Позивача приймав участь в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції.

Інші учасники справи не забезпечили явки свого представника в судове засідання 08.11. 2023. Разом з тим, участь представників не визнавалась обов`язковою, тому така неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2022 АТ «Юнекс Банк»-лізингодавець та ТзОВ «Зав-Агро»-лізингоодержувач уклали Індивідуальну частину Договору фінансового лізингу №0.20.0222.ЮО_Л (для фінансування об`єктів лізингу у гривні з прив`язкою до іноземної валюти) (надалі в тексті Договір), відповідно до умов якого, він є договором приєднання до Загальних умов в розумінні ст.634 ЦК України та разом із Загальними Умовами в цілому становить Договір фінансового лізингу, надалі за текстом Договір, про наступне: з урахуванням положень, викладених в Загальних Умовах, лізингодавець зобов`язується набути у власність транспортний засіб або будь-яку іншу річ, передача у лізинг якої не заборонена чинним законодавством України (надалі в тексті ОЛ), у продавця (постачальника), вибір якого здійснений лізингоодержувачем, відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, викладених в цій Індивідуальній частині Договору, та передати ОЛ у володіння та користування (із наступним переходом права власності) лізингоодержувачу на визначений строк за встановлену плату (лізингові платежі) у розмірі та на умовах, обумовленими Договором, додатковими угодами, змінами доповненнями, а лізингоодержувач зобов`язується сплачувати встановлену плату (лізингові платежі), інші платежі, оплата яких передбачена даним Договором, а також, виконувати інші договірні зобов`язання.

Умовами Договору встановлено, що лізингодавець передає лізингоодержувачу в платне користування на умовах фінансового лізингу майно: комбайн New Holland CX 8080, 2014 року випуску, VIN-код НОМЕР_1 , а лізингоодержувач зобов`язується прийняти майно (предмет лізингу та/або ОЛ) та своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі у порядку та строки передбачені Договором лізингу.

Строк лізингу: 35 місяців. Перебіг строку лізингу починається з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі ОЛ.(п.1.3 Договору).

Вартість об`єкту лізингу, в тому числі ПДВ на дату підписання Індивідуальної частини Договору становить 3325411,70 грн без ПДВ, розмір ПДВ 665082,34 грн, загалом 3990494,04 грн з ПДВ, що є еквівалентом 143206,57 дол.США з ПДВ на день підписання Індивідуальної частини Договору.(п.2.1 Договору).

Сплата лізингових платежів здійснюється відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.6 Договору та Графіку сплати лізингових платежів, які включають платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості Предмета лізингу та комісію (проценти) Лізингодавця.

Лізингоодержувач сплачує лізингові платежі відповідно до Таблиці 1 (Графік платежів).

Згідно пункту 2.6 Договору та Графіку платежів (таблиця 1) лізингоодержувач зобов-язаний за переданий йому ОЛ згідно Договору фінансового лізингу, у терміни, визначені сторонами в даному Графіку платежів і на умовах, визначених сторонами в Договорі фінансового лізингу, не пізніше дати оплати поточного платежу, сплачувати лізингодавцю щомісяця на рахунок лізингодавця, зазначений в п.2.2 Індивідуальної частини Договору, лізингові платежі загальною сумою (стовпець 5 Таблиці 1) за графіком платежів.

Сторони користуються правами та приймають на себе обов`язки, що визначені Законом України «Про фінансовий лізинг», Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, звичаями ділового обороту, а також, Індивідуальною частиною Договору та Загальними Умовами.(п.3.1 Договору ).

Договір відповідно до п.4.1, 4.2 набирає чинності з дати його укладання обома сторонами та діє до дати повного належного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним або до дати дострокового розірвання (припинення його дії). Датою укладання Договору є дата підписання обома сторонами у паперовому вигляді індивідуальної частини договору фінансового лізингу та скріплення її печатками сторін (за наявності), або дата оформлення індивідуальної частини договору фінансового лізингу у вигляді електронного документу, створеного відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронну комерцію», «Про електронні довірчі послуги».

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що всі зміни, доповнення та додатки до Договору укладаються за взаємною згодою сторін і оформляються в письмовій формі, в тому числі, у вигляді електронного документу, створеного відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронну комерцію», якщо інше не передбачене Загальними Умовами.

Договір може бути повністю змінено, припинено, в т.ч. достроково розірвано, за ініціативою будь-якої сторони, в тому числі, шляхом односторонньої відмови від Договору фінансового лізингу, у випадках та у порядку, передбаченими Загальними Умовами та Законом України «Про фінансовий лізинг».(п.5.2 Договору).

Умови, відповідно до п.6.7 Договору, не зазначені у цій Індивідуальній частині Договору, регулюються Загальними Умовами діючим законодавством України. У випадку розбіжностей між Загальними Умовами та вимогами чинного законодавства, пріоритетне значення в частині, що не суперечать законодавству, мають умови, вказані в Загальних Умовах.(т.1, арк.справи 9-11).

Матеріали справи містять Загальні умови договору фінансового лізингу (надалі в тексті Загальні Умови), відповідно до абз.1 яких, вони є невід`ємною та публічною частиною письмового договору фінансового лізингу (Індивідуальної частини договору фінансового лізингу), в розумінні статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року No2664-ІІІ (зі змінами та доповненнями).

Ці Загальні Умови не є публічним договором в розумінні статті 633 Цивільного кодексу України. Індивідуальна частину договору фінансового лізингу є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України. Підписавши Індивідуальну частину договору фінансового лізингу, лізингоодержувач приєднався до умов викладених у цих Загальних Умовах з урахуванням статті 634 Цивільного кодексу України. Ця редакція Загальних Умов діє з 16 березня 2022 року.

За умовами п.5.3.2 Загальних умов лізингодавець має право достроково розірвати цей Договір повністю або інші укладені сторонами Договори стосовно одного, декількох або всіх ОЛ, а також вилучити ОЛ з володіння та користування лізингоодержувача, у випадках, передбачених даним Договором та чинним законодавством України.

Лізингодавець зобов`язаний: застрахувати ризики відповідно до вказаних лізингоодержу-вачем в Індивідуальній частині Договору видів страхування.(п.5.4.6.1 Загальних умов).

Відповідно до пунктів 7.8, 7.9 Загальних умов, у разі настання страхового випадку та нанесення шкоди ОЛ в розмірі, меншому за розмір встановленої в страховому полісі (договорі) франшизи, лізингоодержувач відновлює ОЛ за власний рахунок. Лізингоодержувач зобов`язаний у разі виникнення будь-якої події, передбаченої Договорами страхування, негайно (впродовж години) сповіщати лізингодавця та Страхову компанію і прийняти всі можливі заходи для запобіганню та зменшенню збитків, спричинених ОЛ внаслідок настання страхового випадку, а також, надати лізингодавцю всі необхідні документи (передбачені Договором страхування) для вирішення такого страхового випадку. У разі незаконного заволодіння ОЛ третіми особами, лізингоодержувач також зобов`язаний негайно сповістити про це правоохоронні органи.

У разі настання страхового випадку, в тому числі, за страховими ризиками викрадення та/або знищення ОЛ, лізингодавець має право задовольнити свої вимоги за рахунок всіх отрима-них сум страхового відшкодування, у тому числі вимоги щодо оплати залишку заборгованості по відшкодуванню вартості ОЛ, вказаному у Графіку платежів на дату складання розрахунку та припинити дію Договору в односторонньому порядку.(п.7.10 Загальних умов).

Відповідно до п.7.12 Загальних умов, у разі незаконного заволодіння ОЛ (або іншого протиправного вилучення ОЛ), лізингоодержувач повинен продовжувати виконувати зобов`язання щодо сплати чергових місячних лізингових платежів (згідно Графіку платежів) до дати отримання лізингодавцем суми страхового відшкодування з дотриманням строків оплати, визначених у Графіку платежів.

Згідно п.7.14 Загальних умов, у разі викрадення, незаконного заволодіння ОЛ, якщо Страховик не визнає дану подію страховою або з інших підстав відмовить у виплаті страхового відшкодування, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю на підставі виставленого рахунку невідшкодовану вартість ОЛ, яка розраховується як різниця між початковою вартістю ОЛ та розміром відшкодування вартості ОЛ, яке було сплачене лізингоодержувачем за період з дати укладення цього Договору до дати отримання повідомлення від Страховика, за яким подія не буде визнана страховою або з інших підстав відмовлено у виплаті страхового відшкодування, та погасити всю заборгованість за Графіком платежів, в тому числі витрати, збитки, штрафні санкції, інші платежі, що мають місце на дату отримання повідомлення.

Пунтком 8.1 Загальних умов сторони погодили, що Договір повністю може бути достроково розірвано (припинено його дію): зокрема, шляхом односторонньої відмови лізингодавця у наступ-них випадках: а) якщо лізингоодержувач не виконує будь-якого або декількох зі своїх зобов`язань, передбачених п.п. 5.2.2, 5.2.5, 5.2.6, 7.14 цього Договору за Графіком платежів; г) лізингоодержувач не здійснює сплату Лізингових платежів, передбачених Графіком платежів, повністю або частково більше 60 (шістдесяти) календарних днів з дати виникнення зобов`язання щодо здійснення оплати Лізингового платежу (п.8.1.2 Загальних умов).

Сторонами у п.8.2 Загальних умов узгоджено, що у разі настання випадків, передбачених п.п. 8.1.2 та 8.1.3 (а) цього Договору, Сторона вважається повідомленою про відмову від Договору, а Договір таким, що розірваний на 7-ий робочий день з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазна-чену в Договорі, що розривається, як це передбачено частиною 5 статті 17 Законом України «Про фінансовий лізинг».

У випадку дострокового розірвання (припинення дії) цього Договору платежів з підстав, передбачених цим Договором (крім випадків, передбачених підпунктами 8.1.2 (в) та 8.1.3 (а) даного Договору) суми грошових коштів, сплачених лізингоодержувачем в якості Першого лізин-гового платежу, лізингових платежів та/або інших платежів, сплата яких передбачена умовами цього Договору, поверненню лізингоодержувачу не підлягають та залишаються в розпорядженні лізингодавця. При цьому, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю всі належні до сплати та не сплачені на дату розірвання Договору Лізингові платежі, а також збитки, неустойку (штраф, пеню), інші витрати, у тому числі понесені лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом.(п.8.3 Загальних умов).

В разі дострокового розірвання Договору та якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на ОЛ, останній зобов`язаний повернути ОЛ лізингодавцю протягом 3-ох днів з дати відмови (дострокового розірвання) Договору в місці, яке буде визначене лізингодавцем, разом з обладнанням та іншими елементами, які були надані лізингоодержувачу, в належному технічному стані та з дотриманням умов п.8.6 Договору, про що сторони складають та підписують Акт повернення ОЛ. У разі, якщо лізингоодержувач повертає ОЛ з виконанням вищезазначених вимог, Договір вважається припиненим з дати такої передачі.(п.8.5 Загальних умов).

Відповідно до п.8.9.1 Загальних умов, якщо лізингоодержувач не повертає ОЛ у встанов-лений даним Договором (узгоджений сторонами) строк, то лізингодавець має право вжити всіх заходів для визначення місцезнаходження ОЛ та повернення його в своє володіння. Лізинго-одержувач зобов`язаний відшкодувати лізингодавцю всі витрати, пов`язані з несвоєчасним поверненням ОЛ, згідно рахунку, виставленого лізингодавцем. Крім того, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю неустойку в розмірі, що визначений п.10.5 даного Договору.

У разі виникнення підстав для односторонньої відмови лізингодавця від даного Договору, лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача достроково, протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання відповідної вимоги лізингодавця, сплатити розмір всіх майбутніх Лізингових платежів в частині відшкодування вартості ОЛ, штраф у розмірі 3-ох середньомісячних комісій лізингодавця та всі понесені лізингодавцем збитки/витрати, що настали на дату направлення такої вимоги. Якщо лізингоодержувач належним чином виконає вимоги даного пункту, лізингодавець передає право власності на ОЛ лізингоодержувачу на підставі Угоди (Акту) про перехід права власності на ОЛ (п.8.12 Загальних умов).

Згідно п.10.2 Загальних умов, у разі несвоєчасної сплати лізингового платежу та/або інших платежів, передбачених цим Договором, повністю або частково, лізингодавець має право вимагати сплати лізингоодержувачем пені в сумі, що дорівнює подвійній обліковій ставці НБУ від суми простроченого лізингоодержувачем платежу за кожен день прострочення.

Індивідуальна частина договору фінансового лізингу із загальними умовами до договору фінансового лізингу підписані сторонами.(т.1, арк.справи 13-23).

Матеріалами справи стверджується, що 07.02.2022 Банком-лізингодавцем та ОСОБА_1 -поручителем було укладено Договір поруки №0.19.0222.ЮО-ЛП, відповідно до п.2.1 якого, пору-читель поручається за виконання Боржником (ТзОВ «Зав-Агро»), або особою, яка в силу право- наступництва, переведення боргу, набуде цивільних прав та обов`язків за Основними догово-рами, усіх без винятком обов`язків , що виникли на підставі Основних договорів або можуть виникнути на підставі Основних договорів у майбутньому.

Згідно п.3.1 Договору поруки, Боржник та поручитель відповідають перед лізингодавцем за порушення обов`язків, перерахованих у п.2 Договору, у повному обсязі, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед лізингодавцем у тому обсязі, що і Боржник.

Відповідно до п.5.2 Договору поруки, даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою лізингодавця і діє до повного виконання зобов-язання Боржника за Основними договорами, які вказані в п.1.1 цього Договору. Порука за цим Договором припиняється, якщо протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов-язання, забезпеченого порукою, лізингодавець не пред`явить до поручителя вимоги або позову, а також в інших випадках передбачених чинним законодавством України.

Даний Договір поруки підписано обома сторонами.(т.1, арк.справи 27-29).

Матеріалами справи стверджено та не заперечується сторонами, що 07.02.2022 на виконання умов Договору Банк передав, а Товариство прийняло ОЛ комбайн New Holland CX 8080 загальною вартістю 3990494,04 грн, що зафіксовано Актом прийому-передачі об`єкта лізингу №0.20.0222.ЮО_Л, який підписаним сторонами.(т.1, арк.справи 12).

Як зазначив Позивач, всупереч умов договору лізингу, Відповідач-1 не виконав в повному обсязі зобов`язання зі сплати лізингових платежів, що зумовило утворення заборгованості в сумі 917813,89 грн. Зокрема, унаслідок несплати чергових лізингових платежів відповідно до Графіку платежів, у Відповідача-1 виникла заборгованість щодо оплати, а саме:

1) відшкодування вартості Об`єкта лізингу за період лізингу №8 у сумі 319 239,65 грн;

2) відшкодування вартості Об`єкта лізингу за період лізингу №10 у сумі 319 239,65 грн;

3) відшкодування вартості Об`єкта лізингу за період лізингу №11 у сумі 279 334,59 грн.

Матеріали справи свідчать, що вважаючи порушеними Відповідачем-1 зобов`язання за Договором лізингу, Банк 08.02.2023 надіслав Товариству повідомлення про відмову від договору фінансового лізингу №№0.20.0222.ЮО_Л від 07.02.2022, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти, списком згрупованих відправлень та описом вкладення у цінний лист від 08.02.2023.

З повідомлення вбачається, що через прострочення Товариством оплати лізингових платежів, відповідно до положень Цивільного Кодексу України, Закону України «Про фінансовий лізинг», Банк відмовляється від Договору. У випадку дострокового припинення Договору, відповідно до його умов лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу лізингодавцю в день припинення Договору, в цілості і схоронності за адресою, зазначеною лізингодавцем. Позивач вимагав негайно, за власний рахунок, здійснити повернення майна переданого у лізинг згідно з умовами Договору. Банк застережив, що у разі неповернення майна буде вимушений примусово вилучити власне майно та звернутись до суду з позовом про відшкодування збитків спричинених невиконанням обов`язків, стягнення штрафних санкцій, неодержаного прибутку та неустойки за користування річчю за час прострочення повернення.(т.1, арк.справи 24).

На переконання Позивача, оскільки станом на дату подання позову до суду, лізингоодержувач не повернув ОЛ, то Банк-лізингодавець вправі достроково вимагати сплати майбутніх лізингових платежів з відшкодування вартості ОЛ, заборгованість за якими складає: 1 676 007,22 грн відшкодування вартості Об`єкта лізингу за період лізингу №№ 20, 22, 23, 32, 33, 35 на загальну суму заборгованості зі сплати майбутніх платежів (оплата вартості об`єкту лізингу) та прострочена заборгованість з відшкодування вартості об`єкту лізингу 917 813,89 грн.

Крім того, оскільки всупереч прийнятих зобов`язань, Відповідачем-1 також не в повному обсязі сплачені комісії (проценти) за Договором лізингу на загальну суму 296 091,39 грн, а також суми коригування нарахованої комісії у зв`язку зі зміною курсу валюти за період користування коштами з 07.02.2022 по 16.01.2023 (враховуючи часткове погашення в сумі 227 987,44 грн) заборгованість за такими платежами становить 130 065,61 гривень.

Вважаючи, що зобов`язання за Договором лізингу щодо сплати лізингових платежів виконано Товариством не в повному обсязі, Позивач звернувся до господарського суду Волинсь-кої області з позовом про стягнення такої заборгованості солідарно з обох Відповідачів.

Як зазначалось вище, рішенням місцевого господарського суду в задоволенні позову відмовлено повністю.(т.1, арк.справи 171-175).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга безпідставна і не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Предметом даного спору є солідарне стягнення заборгованості за договором лізингу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 175 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень статті 509 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України), що кореспондує зі ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлін-сько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одно-стороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи стверджено, що 07.02.2022 сторони уклали Договір фінансового лізингу.

Відповідно до ч.1 ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержу-вачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг». За статтею 4 цього Закону лізингоодержувач фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця.

Порядок та умови набуття лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу у власність визначаються договором фінансового лізингу або зазначеним у такому договорі окремим догово-ром купівлі-продажу (викупу) об`єкта фінансового лізингу, або іншим договором, визначеним договором фінансового лізингу. Лізингоодержувач має право набути у власність об`єкт фінансового лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, за договором фінансового лізингу, у тому числі із сплати лізингових та інших платежів, а також (у разі виникнення) неустойки (штрафу, пені), якщо інше не передбачено таким договором ч.ч. 1, 2 ст.7 Закону).

Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов-язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Оскільки в силу особливостей регулювання правовідносин лізингу договором та законом право власності на передане в лізинг майно залишається за лізингодавцем, то наслідком припинення договору лізингу внаслідок відмови лізингодавця за приписами частини другої статті 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» є відсутність у АТ «Юнекс Банк» обов`язку надати предмет лізингу в майбутньому у власність відповідача і, відповідно, відсутність права вимагати оплати вартості предмета лізингу.

Лізингодавець не може вимагати і повернення об`єкта лізингу, і відшкодування вартості об`єкта лізингу (у межах здійснення лізингових платежів) водночас, тому для вирішення питання щодо стягнення заборгованості слід аналізувати умови договору та структуру лізингових платежів (аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №904/5726/19).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналізуючи умови Договору, колегія суддів приймає до уваги, що у даній справі, внаслідок несплати лізингових платежів належним чином, Лізингодавець скористався своїм правом односторонньої відмови від договору фінансового лізингу, про що повідомив лізинго-одержувачу листом №15.3-484 від 08.02.2023.(т.1, арк.справи 24).

Як зазначалося вище, в даному повідомленні, Позивач зазначив, що відповідно до умов Договору у випадку дострокового припинення Договору, лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу лізингодавцеві в день припинення Договору, в цілості і схоронності за адресою, зазначеною лізингодавцем. Позивач вимагав негайно, за власний рахунок, здійснити повернення майна переданого у лізинг згідно з умовами Договору, попередив, що у разі неповер-нення майна, буде вимушений примусово вилучити власне майно та звернутись до суду з позовом про відшкодування збитків спричинених невиконанням обов`язків, стягнення штрафних санкцій, неодержаного прибутку та неустойки за користування річчю за час прострочення повернення.

Колегія суддів звертає увагу, що пунктом 8.12 Загальних умов передбачено, що у разі виникнення підстав для односторонньої відмови лізингодавця від даного Договору, лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача достроково, сплатити розмір всіх майбутніх Лізингових платежів в частині відшкодування вартості ОЛ, штраф у розмірі 3-х середньомісячних комісій лізингодавця та всі понесені лізингодавцем збитки/витрати, що настали на дату направлення такої вимоги. Якщо лізингоодержувач належним чином виконає вимоги даного пункту, лізингодавець передає право власності на ОЛ лізингоодержувачу на підставі Угоди (Акту) про перехід права власності на ОЛ.

Згідно п.8.9.1 Загальних умов, поміж іншого, лізингоодержувач зобов`язаний відшкодувати лізингодавцю всі витрати, пов`язані з несвоєчасним поверненням ОЛ, згідно рахунку, виставленого лізингодавцем.

Зі встановленого слідує, що розриваючи договір в односторонньому порядку Позивач мав право вимагати від Відповідача достроково сплатити розмір всіх майбутніх платежів на підставі виставленого рахунку, і у випадку такого погашення, Товариство мало право на отримання у власність ОЛ.

Поруч з тим, матеріали справи не містять, а Позивачем не надано доказів надіслання Відповідачу рахунків чи листа з пропозицією такого погашення.

Крім того, з наданих пояснень в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.10.2023, Позивач стверджував, що оскільки останній скористався правом на односторонню відмову від Договору, то погашення Відповідачем всієї суми заборгованості не призвело б до переходу права власності на цей ОЛ, оскільки таке право втрачається з достроковим розірванням Договору.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у повідомленні від 08.02.2023 Позивач вимагав повернення ОЛ, а у випадку неповернення, повідомляв, що буде змушений звертатися до суду з позовом про відшкодування збитків.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає за необхідне ще раз зважити на позицію Великої Палати у подібних правовідносинах: лізингодавець не може вимагати і повернення об`єкта лізингу, і відшкодування вартості об`єкта лізингу (у межах здійснення лізингових платежів) водночас (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №904/5726/19).

Водночас, по суті заявленої позовної вимоги, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 14 ГПК України унормовано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст.15 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст.20 Госпо-дарського кодексу України (надалі в тексті ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.74 ГПК України).

Дослідивши обставини у даній справі, колегія суддів дійшла висновку, що листом від 08.02.2023 Скаржник згідно п.8.5 Загальних умов не лише повідомив про одностороннє розірвання Договору лізингу та вимагав повернення Відповідачем об`єкта лізингу в місці, яке буде визначене лізингодавцем, але й застережив про наслідки неповернення майна: примусове вилучення ОЛ та звернення до суду з позовом про відшкодування збитків спричинених невиконанням обов`язків, стягненням штрафних санкцій, неодержаного прибутку та неустойки за користування річчю за час прострочення повернення визначивши в такий спосіб алгоритм наступних дій сторін, передбачений Договором та Загальними умовами. Натомість до суду Позивач звернувся з вимогою про стягнення з Відповідача заборгованості, до складу якої входить прострочена заборгованість з відшкодування вартості об`єкту лізингу, заборгованість зі сплати майбутніх лізингових платежів, коригування нарахованої комісії у зв`язку зі зміною курсу валюти та заборгованість зі сплати комісії (процентів).

Вищезазначені обставини свідчать, що вимагаючи в досудовому порядку повернення майна (ОЛ) згідно п.8.5 Загальних умов у зв`язку з розірванням Договору лізингу в одно-сторонньому порядку звертаючись до суду Банк замість майнової вимоги, заявив грошову вимогу, якій відповідно до п.8.12 Загальних умов мала передувати письмова пропозиція протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання вимоги лізингодавця: сплатити розмір всіх майбутніх лізингових платежів в частині відшкодування вартості ОЛ, штраф у розмірі 3-ох середньомісячних комісій лізингодавця та всі понесені лізингодавцем збитки/витрати, що настали на дату направлення такої вимоги. Оскільки така пропозиція Відповідачу не направлялась, рахунки на сплату штрафу та понесених лізингодавцем збитків/витрат не виставлялись звернення із заявленою позовною вимогою вбачається суду передчасним, що зумовлює залишення позову без задоволення за безпідставністю.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, відтак не беруться до уваги апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправо-мірність висновків суду першої інстанції щодо відсутності порушених прав АТ «Юнекс Банк», рівно як і твердження щодо невмотивованості висновку про необґрунтованість заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктив-ному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.34,86,129,232,233,240,275,276,282,284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Юнекс Банк» на рішення господарського суду Волинської області від 08.08.2023 у справі №903/394/23 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №903/394/23 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.