ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. ОдесаСправа № 916/105/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю представників учасників процесу:

від АТ «Райффайзен Банк» - Семеняка В.В.

від боржника фізичної особи ОСОБА_1 - Довженко О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2023

по справі №916/105/22

за заявою боржника фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність

суддя суду першої інстанції Антощук С.І.

місце винесення ухвали: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

повний текст ухвали складено та підписано: 17 травня 2023 року.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.08.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Пояркова В.О.

У встановлений частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства строк до господарського суду звернувся 2 кредитори боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» та Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК».

Кредиторські вимоги ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» складаються з вартості наданих послуг при проведенні ремонтних робіт у двокімнатній квартирі, загальною площею 219,3 кв. м., житловою площею 115,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на замовлення боржника, на підставі договору оренди квартири від 01.02.2021.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.05.2023, зокрема, визнано конкурсні грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» до фізичної особи ОСОБА_1 у сумі 2 742 822, 61 грн., що підлягають задоволенню у другу чергу задоволення вимог кредиторів та витрати у сумі 4 962, 00 грн. (судовий збір), що підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів. У задоволенні іншої частини грошових вимог відмовлено.

Місцевим господарським судом при розгляді заяви встановлено, що вказаний договір оренди квартири є нікчемним та не має юридичних наслідків для його сторін. Однак, спростування у справі обставин щодо наявності між ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» та ОСОБА_1 взаємних прав та обов`язків щодо виконання ремонтних робіт в межах орендних правовідносин, не виключає їх фактичної наявності з інших підстав.

29.03.20221 ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» та ОСОБА_1 уклали Акт прийому-передачі квартири (т.2 а.с.125-128), яким засвідчили виконання ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» чернових ремонтно-будівельних робіт з розділу квартири АДРЕСА_2 , на 5 самостійних житлових приміщень, шляхом проведення чернових демонтажних робіт, сантехнічних робіт, робіт із кладки, штукатурки, гіпсокартонних робіт, електрики. Акт містить звіт про об`єм виконаних робіт та витратних матеріалів. Загальна вартість виконаних робіт та витрачених матеріалів по ремонту складає 60 000 дол. США.

З огляду на зазначене, суд зазначив, що ОСОБА_1 зобов`язана повернути ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» за отримане від останнього збагачення у вигляді ремонтно-будівельних робіт, які були отримані без достатньої правової підстави та оцінювались сторонами у сумі 60 000 тис доларів США.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 12.05.2023 у справі №916/105/22 в частині визнання конкурсних грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» до фізичної особи ОСОБА_1 .

Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» до фізичної особи ОСОБА_1 - відмови повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги з урахуванням уточнень.

Визнаючи грошові вимоги ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» господарський суд всупереч положенням Цивільного кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства не дивлячись на нікчемність договору оренди квартири від 01.02.2021, що був предметом іпотеки та вчинений без згоди АТ «Райффайзен Банк», не застосував правові наслідки недійсного (нікчемного) Правочину, встановлених абзацом другим частини першої статті 216 ЦК України.

Скаржник посилається на абзац другий частини першої статті 216 ЦК України якою унормовано, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі. відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Всупереч вказаній нормі, господарським судом не надавалась жодна правова оцінка та не досліджувалось питання повернення кредитору в натурі будівельних матеріалів або, вартості нібито виконаних будівельних робіт цінам, які існують на момент відшкодування.

AT «Райффайзен Банк» відзначає, що сам Акт приймання передачі виконаних будівельних робіт згідно Договору оренди квартири від 01.02.2021 за яким сторони домовились, що вартість наданих Орендарем Орендодавцю робіт щодо ремонту та перепланування, складає суму у гривнях, яка еквівалентна 60 000,00 доларів США не є беззаперечним доказом грошових зобов`язань, а має підтверджуватись первинними доказами взагалі проведення будь-яких ремонтних робіт, а тим більше, що такий ремонт готовий на 80%.

Подані кредитором - ТОВ «Лідер Консалтинг Груп» додатки є взаємосуперечливими з заявленими грошовими вимогами до боржника та викликають вмотивовані сумніви щодо реальності (дійсності) такої заборгованості, з огляду на наступне:

Підрядник - ТОВ «ІНТАЙМ ТЕХНО ТРЕЙД» не є суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність у сфері будівництва та будівельних робіт, в тому числі пов`язаних в розділі квартири на 5 (п`ять) відокремлених автономних приміщень;

Взаємо суперечливість розміру вимог за заявою ТОВ «Лідер Консалтинг Груп» в розмірі 3 437 185,18 грн., тоді як за договором підряду №7 від 04.02.2021 та актом виконаних робіт від 26.02.2021 вартість договору (робіт) становить 1 722 000,00 грн.;

Відсутні жодні докази оплати кредитором ТОВ «Лідер Консалтинг Груп» виконаних робіт за договором підряду №7 від 04.02.2021 на користь ТОВ «ІНТАЙМ ТЕХНО ТРЕЙД»;

Відсутні первинні документи (касові чеки, рахунки, видаткові накладні, платіжні доручення), які б підтверджували придбання будівельних матеріалів, та підтверджували дійсність їх використання при проведенні розділу квартири на 5 (п`ять) відокремлених автономних приміщень

В даному випадку, при підтвердженні сукупністю належними доказами проведення будівельних робіт, відшкодування їх вартості має здійснюватись боржником - ОСОБА_1 на користь фактичного виконавця даних будівельних робіт, яким є ТОВ «ІНТАЙМ ТЕХНО ТРЕЙД», а не «посередник / особа, яка діє від імені боржника» - ТОВ «Лідер Консалтинг Груп», а отже й кредитором є ТОВ «ІНТАЙМ ТЕХНО ТРЕЙД», а не ТОВ «Лідер Консалтинг Груп».

Процесуальний рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюк І.Г. судді Богатир К.В., Аленін О.Ю., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2023.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/105/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/105/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Райффайзен Банк на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2023 по справі №916/105/22 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

20.06.2023 матеріали справи №916/105/22 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 поновлено Акціонерному товариству «Райффайзен Банк» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 12.05.2023 у справі №916/105/22.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2023 у справі №916/105/22.

Призначено справу № 916/105/22 до розгляду на 12.09.2023 о 13:30 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.09.2023 відкладено розгляд справи № 916/105/22 на 07.11.2023 о 15:00 год.

В судовому засіданні 07.11.2023 представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник боржника в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін.

В судовому засіданні відмовлено у задоволенні клопотання представника боржника фізичної особи ОСОБА_1 - Довженко О.Ю. про повернення апеляційної скарги скаржнику АТ «Райффайзен Банк» (ухвала в протокольній формі).

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 45 КзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення відповідного оголошення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.07.2020 у справі № 904/3060/19.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2022 на офіційному сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі №916/105/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (публікація №69152 від 22.08.2022р.).

У встановлений частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства строк до господарського суду звернулись 2 кредитори боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» та Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК».

Обґрунтування кредиторських вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП»:

01.02.2021 між ОСОБА_1 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» (Орендар), був укладений договір оренди квартири АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Згідно п.1.4. договору Сторони домовились, що Орендар своїми можливостями та на свій розсуд виконує в квартирі будівельні роботи, які полягають у розділі її на 5 (п`ять) відокремлених автономних приміщень в рахунок подальшої орендної плати за квартиру.

Відповідно до п. 4.2.3. Договору Орендодавець зобов`язаний сплатити Орендарю вартість ремонтних робіт у повному обсязі у разі дострокового розірвання цього договору (за рішенням суду, або в односторонньому порядку) протягом трьох днів з дня направлення Орендарем вимоги про сплату вартості ремонту.

Згідно п.п 4.3.3., 4.3.4. Договору Орендар має право робити поточні будівельні роботи та ремонт у квартирі; передавати в суборенду третім особам квартиру, або частину квартири на будь-яких умовах.

Пунктом 4.4.3. договору визначено, що Орендар зобов`язаний вчасно здійснювати будівельні роботи та поточний ремонт у відповідності до умов Договору;

У розділі 5 цього Договору сторони узгодили, що в рахунок орендної плати Орендар зобов`язується провести в квартирі будівельні роботи, які полягають у розділі її на 5 (п`ять) відокремлених автономних приміщень в рахунок подальшої орендної плати за квартиру (п.5.1.). Орендар повинен виконувати будівельні та ремонтні роботи у квартирі кожен календарний місяць до 10 (десятого) числа кожного поточного місяця (п. 5.2.). Вартість оренди за даним Договором є договірною (п. 5.4.). Вартість ремонту, проведеного у квартирі Орендарем буде відображена у актах прийому-передачі виконаних робіт (п. 5.6).

Відповідно до п. 6.1. Договору Орендар зобов`язується повернути квартиру Орендодавцю в поліпшеному стані протягом 3-х (трьох) календарних днів з моменту закінчення строку оренди, або з моменту дострокового розірвання Договору у відповідності до умов цього Договору.

Строк оренди встановлюється з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі квартири та до 01.02.2023 року (п. 8.1 Договору).

Згідно п. 9.2. Договору Витрати понесені Орендарем на здійснення будівельних робіт та капітального ремонту, Орендодавцем відшкодовуються та зараховуються у якості орендної плати.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП», для проведення робіт, визначених п. 1.4. Договору оренди від 01.02.2021, уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТАЙМ ТЕХНО ТРЕЙД» договір підряду №7, відповідно до умов якого, останнє взяло на себе зобов`язання своїми силами виконати ремонтно-будівельні робити з розподілу квартири на 5 (п`ять) самостійних відокремлених житлових приміщень, шляхом будування нових перестінок та формування нових дверних пройомів, розведення електричних мереж, кожному відокремленому приміщенні відведення місця для санвузла з повною підводкою каналізаційних та водопровідних труб, та проведення повного комплексу ремонтно-будівельних робіт з улаштування підлог, відкосів, укладення плитки, малярних робот за адресою: АДРЕСА_1 , а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи і сплатити за них певну грошову суму відповідно до умов цього Договору. Сторони даного Договору узгодили, що загальна вартість Договору складає 1 722 000, 00 грн.

Заявником до матеріалів справи надано кошторисну документацію, довідку про вартість виконаних робіт від 26.02.2021 та акт приймання виконаних будівельних робіт, з якого вбачається виконання робіт загальною вартістю у 1 722 00, 00 грн.

У Акті прийому-передачі квартири від 29.03.2021 до договору оренди квартири від 01.02.2021 сторонами засвідчено виконання ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 . Загальна вартість виконаних робіт та витрачених матеріалів по ремонту складає 60 000 дол. США, які Орендодавець повинен виплатити Орендареві протягом 10 днів, з дня підписання цього Акту.

У заяві з грошовим вимогами Заявник зазначає, що неодноразово, за допомогою засобів мобільного зв`язку, звертався до Боржниці з вимогою про здійснення оплати вартості ремонтних робіт за вищезазначеним договором, однак станом на дату звернення до суду із даною заявою зобов`язання щодо оплати вартості ремонтних робіт ОСОБА_1 не виконано.

Станом на дату звернення Заявника до суду із заявою з грошовим вимогами до Боржниці курс долара США до гривні складав 1 долар США- 36,5686 грн.

Зважаючи на вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» просить суд визнати його грошові вимоги до ОСОБА_1 у загальній сумі 3 437 185, 18 грн., що складаються з 2 194 116, 00 грн. (60 000, 00 дол. США * 36,5686 грн.) основного боргу, 548 706, 61 грн. інфляційні збільшення та 694 362, 57 грн. пеня. В обґрунтуванні підстав нарахування грошових вимог по інфляційним збиткам та пені Заявник посилається на положення статей 549 та 625 Цивільного кодексу України.

29.09.2022 до господарського суду Одеської області надійшов відзив ОСОБА_1 на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП з грошовими вимогами, відповідно до якого Боржниця визнає заявлені кредитором грошові вимоги у повному обсязі.

Того ж дня, до суду надійшов відзив керуючого реструктуризацією боргів арбітражного керуючого Пояркова В.О. на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» з грошовими вимогами до боржника, відповідно до якого арбітражний керуючий заперечень щодо визнання грошових вимог кредитора не має.

Місцевий господарський суд дослідивши заяву кредитора, визнав конкурсні грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» до фізичної особи ОСОБА_1 у сумі 2 742 822, 61 грн., що підлягають задоволенню у другу чергу задоволення вимог кредиторів та витрати у сумі 4 962, 00 грн. (судовий збір), що підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів. У задоволенні іншої частини грошових вимог відмовив.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

25.05.2005 між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, відповідно до якого (зі змінами та доповненнями) ОСОБА_1 передано в іпотеку Банку належне на праві власності нерухоме майно - квартиру, загальною площею 219,3 кв. м., складається з двох кімнат, житловою площею 115,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень вищевказаного Договору іпотеки (пункт 3.3.4.), Іпотекодавець - ОСОБА_1 зобов`язувалась не відчужувати Предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в оренду, найм, не передавати в наступну заставу та інше тощо), не видавати довіреності на користування та/або розпорядження Предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це від Іпотекодержателя - Банку.

Частина 3 статті 9 Закону України «Про іпотеку» визначає, що Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Згідно частини 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку», правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду.

В силу частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1,ст. 236 ЦК України).

Укладення будь-яких правочинів про оренду / суборенду та капітальний ремонт заставного нерухомого майна стосується прав та інтересів AT «Райффайзен Банк» як Іпотекодержателя, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 9 та ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», а також умов договору іпотеки, Іпотекодавець має право передати предмет іпотеки в оренду, користування виключно на підставі згоди Іпотекодержателя, а тому будь-які договори (правочини) про оренду / суборенду заставного майна AT «Райффайзен Банк», є нікчемними з моменту укладення та не потребують їх визнання недійсними в судовому порядку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, AT «Райффайзен Банк», на користь якого передано в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 219,3 кв. м., житловою площею 115,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за Договором іпотеки письмову згоду на укладання будь-яких договорів оренди / суборенди заставного нерухомого майна, що належало на праві власності ОСОБА_1 , у т.ч. договору оренди від 01.02.2021, укладеного між ОСОБА_1 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» (Орендар), не надавав.

Отже, вказаний договір оренди є нікчемним правочином, тобто таким, недійсність якого прямо встановлена законом. А також, таким, що не створив жодних правових наслідків, у зв`язку з чим визнання заявленої ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» заборгованості за вказаним договором є безпідставним.

Крім того, місцевим господарським судом вірно встановлено, що положення договору оренди квартири від 01.02.2021, щодо проведення ремонтних робіт у об`єкті оренди в якості поточного та капітального ремонтів, а також зарахування вартості ремонту в рахунок оплати за оренду квартири (п.п.1.4., 4.3.3., 4.3.4., 4.4.3. та розділ 5 Договору) відповідають саме правовідносинам оренди житла, що врегульовані положеннями глав 58, 59 Цивільного кодексу України, а не правовідносинам будівельного підряду, що врегульовані розділом 3 глави 61 Цивільного кодексу України, як зазначає Боржниця.

Так, предметом розгляду є заява кредитора є вимога ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» про стягнення з ОСОБА_1 вартості наданих послуг при проведенні ремонтних робіт у двокімнатній квартирі, загальною площею 219,3 кв. м., житловою площею 115,5 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на замовлення останньої на підставі договору оренди квартири від 01.02.2021р.

У даній справі при розгляді заяви судом встановлено, що вказаний договір оренди квартири є нікчемним та не має юридичних наслідків для його сторін.

Задовольняючи частково кредиторські вимоги, суд першої інстанції зазначив, що спростування у справі обставин щодо наявності між ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» та ОСОБА_1 взаємних прав та обов`язків щодо виконання ремонтних робіт в межах орендних правовідносин, не виключає їх фактичної наявності з інших підстав.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 зобов`язана повернути ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» за отримане від останнього збагачення у вигляді ремонтно-будівельних робіт, які були отримані без достатньої правової підстави та оцінювались сторонами у сумі 60 000 тис доларів США.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.47 Кодексу про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч.1 ст.45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання.

За таких обставин, господарському суду під час розгляду заяви кредитора з відповідними грошовими вимогами до боржника варто керуватися не лише засадами, серед інших, належності (ст. 76 ГПК України) та допустимості (ст. 77 ГПК України) доказів, а й враховувати достатність (повноту та всебічність) поданих доказів як взаємозв`язок їх сукупності, що дозволяє суду зробити достовірний висновок про існування заборгованості.

Так, 29.03.20221 ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» та ОСОБА_1 уклали Акт прийому-передачі квартири (т.2 а.с.125-128), яким засвідчили виконання ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» чернових ремонтно-будівельних робіт з розділу квартири № 123, буд. 36, вул. Генуезька, м. Одеса, на 5 самостійних житлових приміщень, шляхом проведення чернових демонтажних робіт, сантехнічних робіт, робіт із кладки, штукатурки, гіпсокартонних робіт, електрики. Акт містить звіт про об`єм виконаних робіт та витратних матеріалів. Загальна вартість виконаних робіт та витрачених матеріалів по ремонту складає 60 000 дол. США.

Відповідно до наданих до матеріалів справи доказів, ТОВ «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» для проведення будівельних робіт з розділу квартири № 123, буд. 36, вул. Генуезька, м. Одеса, на 5 самостійних житлових приміщень уклало з ТОВ «ІНТАЙМ ТЕХНО ТРЕЙД» договір підряду №7 від 04.02.2021р. (т.4 а.с.217-220), відповідно до умов якого, останнє взяло на себе зобов`язання своїми силами виконати ремонтно-будівельні робити з розподілу квартири на 5 (п`ять) самостійних відокремлених житлових приміщень, шляхом будування нових перестінок та формування нових дверних пройомів, розведення електричних мереж, кожному відокремленому приміщенні відведення місця для санвузла з повною підводкою каналізаційних та водопровідних труб, та проведення повного комплексу ремонтно-будівельних робіт з улаштування підлог, відкосів, укладення плитки, малярних робот за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 36 кв. 123, а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи і сплатити за них певну грошову суму відповідно до умов цього Договору. Сторони даного Договору узгодили, що загальна вартість Договору складає 1 722 000, 00 грн.

Локальний кошторис за вказаним об`єктом було складно 04.02.2021р. (т.4 а.с.176-192). На підтвердження виконання наданих послуг за даним договором суду надано довідку про вартість виконаних робіт за лютий 2021 року від 26.02.2021р. (т.4 а.с.193), підсумкову відомість ресурсів (т.4 а.с.207-214), акт приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму з урахуванням ПДВ загальною вартістю 1 722 00, 00 грн.(т.4 а.с.194-206).

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

-перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

-при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

-під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина перша статті 75 Господарського процесуального кодексу України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.

Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів у разі ненадання заявником - кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог зумовлює прийняття судом рішення про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Колегія суддів вважає, що надані докази виконання робіт (акт приймання виконаних будівельних робіт, довідка про вартість виконаних робіт, локальний кошторис) повинні розглядатися у сукупності з іншими доказами.

Згідно з п.п.1.2., 2.1., 2.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Міністерством з питань УЖКГ України від 18.06.2007 №655, «...поділ об`єкта нерухомого майна на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси».

Так, в матеріалах справи відсутні первинні документи (касові чеки, рахунки, видаткові накладні, платіжні доручення), які б підтверджували придбання будівельних матеріалів, та підтверджували дійсність їх використання при проведенні розділу квартири на 5 (п`ять) відокремлених автономних приміщень.

Законність виконаних будівельних робіт, їх узаконення та приведення у відповідність технічної документації до фактичного стану (характеристики) квартири. Тобто, передумовою для проведення перепланування предмету іпотеки мало слідувати:

- звернення до Державної архітектурно-будівельної інспекції та отримання дозволу на виконання перепланування;

- розроблення проекту перепланування і подання декларації про те, що розпочато будівельні роботи;

- завершення перепланування квартири, розроблення нового технічного паспорту на помешкання і декларування, що зміни житла закінчено;

- відображення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змін нерухомості за результатами перепланування.

- Водночас матеріали справи не містять доказів отримання проектної та дозвільної документації на виконання будівельних робіт, отримання згоди мешканців суміжних квартир з підписами на проведення будівельних робіт з розділу квартири № 123, буд. 36, вул. Генуезька, м. Одеса, на 5 самостійних житлових приміщень, відсутній проект перепланування інженерних комунікацій.

Враховуючи встановлені обставини та наявні в матеріалах справи докази, висновки суду першої інстанції про обґрунтованість заяви є передчасними та свідчать про формальний підхід суду при розгляді вимог до боржника, який обмежився відтворенням у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали лише позиції заявника без ґрунтовного аналізу його вимог та доказів реального виконання ремонтно-будівельних робіт з розподілу квартири на 5 (п`ять) самостійних відокремлених житлових приміщень та заперечень іншого кредитора з цього приводу.

Судова колегія критично ставиться до висновків судового експерта Шишко Г.О. та експертного висновку Суслов В.Б., оскільки з текстів експертиз не вбачається, що експерти були безпосередньо присутні на об`єкті, здійснювали вимірювання, які технічні засоби використовували при обмірювання об`єкта, якій об`єм та вартість виконаних робіт був здійснений.

Колегія суддів зазначає, що у справах про банкрутство тягар доведення наявності вимог до боржника належними, достатніми та допустимими доказами покладається саме на кредитора.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

В силу положень ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не підтвердженні належними доказами, а пункт 1 ухвали Господарського суду Одеської області від 12.05.2023 у справі №916/105/22 є незаконним та необґрунтованим.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Стаття 277 ГПК України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку ухвалу було прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, щодо визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП»

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» підлягає задоволенню, а пункт 1 ухвали Господарського суду Одеської області від 12.05.2023 у справі №916/105/22 - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у визнанні грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» - задовольнити.

Пункт 1 ухвали Господарського суду Одеської області від 12.05.2023 по справі № 916/105/22 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНСАЛТІНГ ГРУП» з конкурсними грошовими вимогами до фізичної особи ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.11.2023.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир