УХВАЛА

31 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 916/1042/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Письменна О. М.,

за участю представників:

позивача - Сінявської Г. В. (самопредставництво, в режимі відеоконференції),

відповідача - Коваля В. В. (самопредставництво),

за матеріалами касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 (колегія суддів: Колоколов С. І. - головуючий, Разюк Г. П., Савицький Я. Ф.) і рішення Господарського суду Одеської області від 05.12.2022 (суддя Літвінов С. В.) у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД"

про стягнення 3 851 984,26 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1 У червні 2022 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД" (далі - ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД") про стягнення 3 851 984,26 грн з яких: 1 493 164,80 грн - сума основного боргу, 400 263,70 грн - пеня, 1 674 981,93 грн - штраф, 209 514,97 грн - інфляційні втрати, 74 058,86 грн - 3% річних.

1.2. Позовні вимоги ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" обґрунтовані порушенням ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД" строків виконання грошових зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0230-02024 за період з липня 2019 року до лютого 2022 року.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.12.2022, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 у справі № 916/1042/22, відмовлено у повному обсязі в задоволенні позовних вимог ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" до ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД" про стягнення 3 851 984,26 грн.

2.2. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем не надано належних, допустимих та вірогідних доказів, які би підтверджували погодження планових обсягів передачі електричної енергії, доказів надання відповідачу окремого рахунку на суму пені та / або штрафу, доказів направлення відповідачу письмових повідомлень із зазначенням суми заборгованості та кінцевого терміну її оплати, рекомендованих листів на підтвердження рахунків, актів приймання-передачі, актів звірки розрахунків.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 та рішенням Господарського суду Одеської області від 05.12.2022 у справі № 916/1042/22, до Верховного Суду звернулося ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" просить закрити провадження у справі № 916/1042/22 в частині стягнення з ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД" пені в сумі 112 958,84 грн, 3% річних у сумі 25 474,24 грн та основного боргу в сумі 1 493 164,80 грн.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" зазначає, що судові рішення господарських судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Скаржник вважає, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, неправомірно відмовили в задоволенні заяв ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" про закриття провадження в частині позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмета спору та не врахували висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, щодо застосування статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, положення якої, за доводами скаржника, є ідентичними із положеннями статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

3.4. Крім того, на думку скаржника, господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, не врахували висновки щодо застосування частини 3 статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 912/3237/18, від 09.07.2018 у справі № 903/647/17, від 08.08.2018 у справі № 908/1843/17, від 02.04.2019 у справі № 917/194/18, від 23.07.2019 у справі № 910/7398/18, від 28.08.2019 у справі № 910/11944/18, від 25.05.2023 у справі № 910/1382/22.

3.5. ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД" у відзиві на касаційну скаргу ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення господарських судів - без змін. ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД" вважає, що зобов`язання відповідача виникають з моменту отримання акта від позивача, і це, за доводами ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД", передбачено пунктом 6.5 договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0230-02024. Тому, на думку відповідача, нарахування штрафних санкцій є можливим лише щодо остаточного розрахунку з позивачем, а не щодо планових поетапних платежів.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що 01.01.2019 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (оператор системи передачі, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України до отримання ліцензії на провадження діяльності з передачі електричної енергії) (далі - ОСП) та ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД" укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0230-02024, згідно з пунктом 1.1 якого ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії відповідно до умов цього договору, а ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД" (користувач) зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору.

4.2. Господарські суди попередніх інстанцій зазначили, що 29.07.2019 внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р "Про погодження перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у Приватне акціонерне товариство" утворено ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності.

4.3. ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" є правонаступником майна, всіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

4.4. Додатковою угодою від 21.09.2019, укладеною між ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" та ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД", договір про надання послуг з передачі електричної енергії викладено в новій редакції.

4.5. Відповідно до пункту 3.1 договору про надання послуг з передачі електричної енергії (тут і далі - в редакції додаткової угоди від 21.09.2019) планова та / або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та планового та / або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (регулятором), та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет.

4.6. Для розрахунків за договором про надання послуг з передачі електричної енергії використовується плановий і фактичний обсяг послуги:

- плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

- фактичний обсяг послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі (пункт 4.1 договору про надання послуг з передачі електричної енергії).

4.7. Згідно з пунктом 5.1 договору про надання послуг з передачі електричної енергії розрахунковим періодом за цим договором є один календарний місяць.

4.8. Умовами пункту 5.2 договору про надання послуг з передачі електричної енергії передбачено, що користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: перший платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору відповідно до такого алгоритму:

- 2 платіж - до 10 числа розрахункового місяця;

- 3 платіж - до 15 числа розрахункового місяця;

- 4 платіж - до 20 числа розрахункового місяця;

- 5 платіж - до 25 числа розрахункового місяця.

4.9. Згідно з пунктом 5.3 договору про надання послуг з передачі електричної енергії у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач передає ОСП повідомлення про зміну обсягів послуги. ОСП протягом 5 робочих днів з моменту отримання такого повідомлення корегує розмір наступних планових платежів.

4.10. Відповідно до пункту 5.4 договору про надання послуг з передачі електричної енергії у разі зміни тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням регулятора про зміну тарифу.

4.11. Пунктом 5.5 договору про надання послуг з передачі електричної енергії встановлено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, в порядку, визначеному законодавством.

4.12. У пункті 5.6 договору про надання послуг з передачі електричної енергії сторони домовились про те, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

4.13. Пунктом 5.7 договору про надання послуг з передачі електричної енергії визначено, що у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

4.14. В абзаці 4 пункту 5.7 договору про надання послуг з передачі електричної енергії сторони погодили, що у разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх в оплату послуги наступних розрахункових періодів. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення.

4.15. Пунктом 8.1 договору про надання послуг з передачі електричної енергії передбачено, що при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до цього договору та законодавства України.

4.16. Апеляційний господарський суд також зазначив, що в матеріалах цієї справи наявні акти приймання-передачі послуг за період з серпня 2019 року до лютого 2021 року та рахунки-фактури. Крім того, зазначені акти приймання-передачі послуг підписані сторонами без будь-яких зауважень.

4.17. ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", звертаючись до суду з цим позовом, зазначало про систематичність порушення ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД" строків виконання грошових зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0230-02024.

5. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

5.1. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2022 у справі № 916/1042/22 визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_1 - головуючий, Рогач Л. І., Волковицька Н. О.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 08.08.2023 № 29.3-02/2092 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 916/1042/22 у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 01.08.2023 про відставку судді ОСОБА_1 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Зуєв В. А., Чумак Ю. Я.

Ухвалою Верховного Суду від 11.09.2023 у справі № 916/1042/22 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 і рішення Господарського суду Одеської області від 05.12.2022 у справі № 916/1042/22.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 30.10.2023 № 29.3-02/3103 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 916/1042/22 у зв`язку з відпусткою судді Зуєва В. А.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023 визначено колегію суддів у складі: Багай Н. О. - головуючий, Дроботова Т. Б., Чумак Ю. Я.

5.2. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на таке.

5.3. У справі № 916/1042/22, що розглядається, 12.07.2022 до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі щодо стягнення частини пені в сумі 112 958,84 грн та частини 3 % річних в сумі 25 474,24 грн.

5.4. 20.09.2022 від позивача надійшла заява про закриття провадження в частині боргу, у якій ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" просило суд закрити провадження у справі № 916/1042/22 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 1 493 164,80 грн з ТОВ "Одесенерготрейд" у зв`язку з його оплатою та повернути ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" судовий збір.

5.5. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяв позивача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, посилаючись на те, що на момент звернення позивача до суду з відповідним позовом основна сума боргу не існувала.

5.6. Водночас рішенням Господарського суду Одеської області від 05.12.2022, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 у справі № 916/1042/22, відмовлено у повному обсязі в задоволенні позовних вимог ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" до ТОВ "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД" про стягнення 3 851 984,26 грн.

5.7. У касаційній скарзі ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", зокрема, обґрунтовує наявність підстав для скасування судових рішень тим, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, неправомірно відмовили в задоволенні заяв ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" про закриття провадження в частині позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмета спору та не врахували висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, щодо застосування статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, положення якої, за доводами скаржника, є ідентичними із положеннями статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

5.8. Колегія суддів установила, що у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, на яку посилається скаржник, викладено такі висновки щодо застосування статті 255 Цивільного процесуального кодексу:

"Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань."

5.9. Подібні висновки викладені також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 522/1745/14-ц, від 20.10.2021 у справі № 668/13646/15, від 26.04.2022 у справі № 757/46995/17-ц, від 09.11.2022 у справі № 707/289/22-ц, від 15.03.2023 у справі № 201/2289/20, від 29.03.2023 у справі № 686/3717/22, від 21.06.2023 у справі 357/9051/18, від 18.10.2023 у справі 362/4790/14-ц, від 10.11.2021 та інших.

5.10. При цьому у постанові Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 об`єднана палата Касаційного цивільного суду зазначила, що «з огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, слід відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення».

5.11. Колегія суддів враховує, що зміст пункту 2 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого відсутність предмета спору є підставою для закриття провадження у справі, є ідентичним із змістом пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України. З урахуванням наведеного особливо важливим є формування єдиної правозастосовчої практики щодо тлумачення процесуальних норм, які визначають підстави закриття провадження у справі як у цивільному так і в господарському судочинстві.

5.12. Водночас колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, про те, що закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору можливе як у випадку, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і у випадку, якщо він відсутній на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

5.13. При цьому колегія суддів виходить із того, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

5.14. Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

5.15. Одночасно слід зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

5.16. Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

5.17. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

5.18. Подібні висновки були викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 910/23359/15, від 18.06.2019 у справі № 914/891/16, від 18.07.2019 у справі № 916/3147/16, від 26.11.2019 у справі № 920/240/18, від 18.07.2023 у справі № 906/1357/20, від 16.08.2023 у справі № 910/5571/22.

5.19. З урахуванням наведеного на сьогодні існує різний підхід до тлумачення процесуальних норм, які визначають підстави закриття провадження у справі у цивільному і в господарському судочинстві.

5.20. Колегія суддів вважає, що момент припинення існування (зникнення) предмета спору має важливе значення для розгляду та вирішення справи та повинен ураховуватися судами при вирішенні питання про наявність підстав для закриття провадження у справі чи відмови у позові.

5.21. Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.22. Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

5.23. Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

5.24. Аналіз зазначених норм права вказує на те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі.

5.25. Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до пункту 1 частини 1 вказаної статті основними засадами судочинства, у тому числі є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

5.26. Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

5.27. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

5.28. Водночас особа, яка звертається до суду з позовом повинна довести конкретні факти порушення її прав та інтересів, та підтвердити, що її права та законні інтереси буде захищено та відновлено з допомогою певного способу захисту, визначеного у позові.

5.29. При цьому порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

5.30. Водночас колегія суддів зазначає, що, вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.08.2023 у справі № 906/1175/18, від 20.06.2023 у справі № 910/5529/19, від 12.04.2023 у справі № 916/156/22, від 22.02.2022 у справі № 910/2330/21, від 06.09.2022 у справі № 910/9228/21, від 29.11.2022 у справі № 910/745/20, від 04.11.2021 у справі № 910/18029/16, від 15.06.2021 у справі № 910/10440/19, від 01.07.2021 у справі № 910/7029/20, від 01.09.2020 у справі № 910/14065/18, від 18.08.2020 у справі № 910/7631/18, від 16.06.2020 у справі № 922/3371/19, від 10.12.2019 у справі № 906/43/19, від 26.11.2019 у справі № 917/92/19, від 05.11.2019 у справі № 926/746/19, від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18.

5.31. При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові незалежно від інших встановлених судом обставин. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17, від 29.08.2023 у справі № 910/5958/20, 22.03.2023 у справі № 509/5080/18.

5.32. З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що відсутність предмета спору на момент звернення з позовом до суду свідчить про відсутність порушеного права позивача, а тому є підставою для відмови у позові, а не для закриття провадження у справі.

5.33. Крім того, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, є підставою для повернення сплаченої суми судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду. Таким чином, можливість закриття провадження у справі у разі, якщо предмета спору не існувало на момент звернення з позовом до суду, може призвести до необхідності повернення судового збору у випадку подання особою необґрунтованого позову.

5.34. Основним завданням Верховного Суду відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечення сталості та єдності судової практики.

5.35. Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування.

5.36. Наявність різних підходів до тлумачення норм права у подібних правовідносинах призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Саме на державу покладається обов`язок створити у своїй правовій системі ефективні механізми, що нададуть можливість подолати можливі розбіжності в судовій практиці (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Brezovec v. Croatia», № 13488/07, 29.03.2011).

5.37. Розбіжності у практиці вищого суду за умови, якщо він є останньою інстанцією у справі і його рішення є остаточними, неприпустимі та призводять до порушення права особи на суд. Відсутність механізму, який забезпечує узгодженість практики національних судів, утворює стан постійної невизначеності (ріщення Європейського суду з прав людини у справі «Tudor Tudor v. Romania», № 21911/03, § 31, 24.03.2009).

5.38. Відповідно до частини 3 статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

5.39. Відступленням від висновку слід розуміти або повну відмову Верховного Суду від свого попереднього висновку на користь іншого або ж конкретизацію попереднього висновку із застосуванням відповідних способів тлумачення юридичних норм (пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №823/2042/16).

5.40. З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі справи № 916/1042/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, про те, що закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору можливе як у випадку, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і у випадку, якщо він відсутній на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Передати справу № 916/1042/22 за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЕНЕРГОТРЕЙД" про стягнення 3 851 984,26 грн на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак