ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 Справа № 917/1471/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А. В. розглянувши справу № 917/1437/23

за позовною заявою Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. П. Орлика, 40 А, м. Полтава, 36020

до відповідача Громадської організації "Об`єднання громадян - Лихачівське", вул. Ореста Левицького, 19, м. Полтава, 36008

про стягнення 84 455,19 грн

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

15.08.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до відповідача Громадської організації "Об`єднання громадян - Лихачівське" про стягнення 84 455,19 грн заборгованості за договором №29-1 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 03.02.2015 року, з яких: 84 179,19 грн - основна заборгованість, 276,00 грн - заборгованість за надані послуги з абонентського обслуговування (вх. № 1573/22).

Також у позовній заяві позивач просить стягнути на його користь судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що в порушення умов договору, споживачем внесено оплату за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не в повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановлено відповідачеві строки: для подання відзиву на позов, оформленого з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.ст. 167,184 ГПК України; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 21.08.2023 року, яка направлялася відповідачу на адресу місцезнаходження (вул. Ореста Левицького, 19, м. Полтава, 36008), повернулися до суду без вручення з відміткою поштового відділення адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 54 - 57).

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 21.08.2023 року є 01.09.2023 року. Отже, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

03 лютого 2015 року між Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (далі - позивач, водоканал) та Громадською організацією «Об`єднання громадян» - «Лихачівське» (далі - відповідач, абонент) укладено договір № 29-1 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (надалі - договір, а. с. 8 - 14).

Відповідно до пункту 1.1. договору, предметом договору є комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Водоканал зобов`язується своєчасно надавати абоненту відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а абонент зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору, об`єктом користування послугами є житловий будинок за адресою вул. Ліхачова, 19, м. Полтава.

Розрахунки за воду, використану абонентом і прийняті від нього стічні води здійснюються згідно із глави 3, 5 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. (далі - Правила № 630) (п. 2.1 договору).

Вартість наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначається водоканалом по тарифам (регульованим) встановленим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (п. 2.2 договору).

Згідно із пунктом 2.4. договору, розрахунок водоспоживання та водовідведення по об`єкту (додаток №1) виконаний згідно з поданою заявкою та на підставі норм витрат води для різних споживачів.

Розрахунок вартості послуг - додаток №2 (п. 2.5 договору).

Пунктом 2.7. договору передбачено, що облік кількості використаної абонентом води здійснюється за нормами водоспоживання згідно постанови НКРКП №772 від 20.08.2014 р. і «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. (далі - Правила № 630).

Відповідно до п.3.1. договору, послуги оплачуються в безготівковій формі на рахунок водоканалу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що всі кошти абонента, що надходять на розрахунковий рахунок водоканалу, незалежно від призначення платежу, розподіляються в наступній послідовності: а) погашення боргових зобов`язань; б) оплата поточних платежів; в) оплата пені (якщо вона є); г) відшкодування збитків, що нанесені Водоканалу (якщо вони є); д) частина грошових коштів, що залишилась (якщо вона є), вважається передплатою.

Відповідно до підпункту 4.2.1. договору, абонент зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Пунктом 9.1. договору визначено, що цей договір вважається укладеним з дня його підписання і діє до 31.12.2015 р. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

В порушення вище викладених умов, споживачем вносилися оплати за спожиті послуги несвоєчасно та не в повному обсязі. Внаслідок зволікання відповідача від виконання своїх зобов`язань за договором з серпня 2022 року по 31 липня 2023 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 84 179,19 грн та за надані послуги з абонентського обслуговування в сумі 276,00 грн.

До позовної заяви додані рахунки на оплату послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з серпня 2022 р. по 31 липня 2023 року, наданих за договором № 29-1 від 03.02.2015 року та зведений реєстр отриманих платежів від контрагента Громадська організація «Об`єднання громадян - «Лихачівське», що підтверджують неповноту та несвоєчасність оплати відповідача (а. с. 18 - 32).

Як стверджує позивач, з метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача досудове попередження з додатками (рахунками №176-05 від 18.05.2023 року, № 176-06 від 19.06.2023 року та актом звірки взаємних розрахунків станом на 16.06.2023 року) ( (вих. № 1240 від 19.06.2023 року), з доказами направлення та отримання його абонентом (а. с. 34 - 36). Також, позивачем повторно було направлено відповідачу рахунку №176-07 від 19.07.2023 року (вих. № 1463 від 25.074.2023 року), отримання якого підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 37, 38).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 84 455,19 грн. заборгованості, у тому числі: 84 179,19 грн заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та 276,00 грн за надані послуги з абонентського обслуговування.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази (копії): договір № 29-1 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 03.02.2025 року з додатком №1, №2, №3; рахунки на оплату послуг з централізованого водопостачання та (або) водовідведення №№: 176-08 від 23.08.2022 року, 176-09 від 23.09.2022 року, 176-10 від 20.10.2022 року, 176-11 від 17.11.2022 року, 176-12 від 20.12.2022 року, 176-01 від 19.01.2023 року, 176-02 від 23.02.2023 року, 176-03 від 23.03.2023 року, 176-04 від 20.04.2023 року, 176-05 від 18.05.2023 року, 176-06 від 19.06.2023 року, 176-07 від 19.07.2023 року, зведений реєстр отриманих платежів від контрагента Громадською організацією «Об`єднання громадян» - «Лихачівське», досудове попередження вих. № 1240 від 19.06.2023 року, накладна № 101, роздруківку трекінгу відправлені, супровідний лист вих. № 1463 від 25.07.2023 року, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, витяг з наказу №139/К/тр від 17.07.2023 року, посадову інструкція завідувача канцелярії.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або : одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає з виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов`язання за договором № 29-1 від 03.02.2015 року щодо надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з серпня 2022 року по липень 2023 року. Позивачем надані докази, що підтверджують фактичний облік послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, рахунки на оплату послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, наданого за договором № 29-1 від 03.02.2015 р.

Відповідно до п.3.1. договору, послуги оплачуються в безготівковій формі на рахунок водоканалу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів цивільного законодавства України за надані послуги не розрахувався в повному обсязі.

Доказів на підтвердження виконання зобов`язань за договором № 29-1 від 03.02.2015 року щодо надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відносно здійснення оплати у вказаному розмірі відповідачем не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов`язань з боку відповідача щодо оплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в частині стягнення основного боргу в сумі 84 179,19 та послуги з абонентського обслуговування в сумі 276,00 грн. Вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського кодексу України, за якими судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому до стягнення з відповідача підлягає 2 684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 331 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської організації Об`єднання громадян - Лихачівське (вул. Ореста Левицького, 19, м. Полтава, 36008, ідентифікаційний ) на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (вул. Пилипа Орлика, 40а, м. Полтава, 36020, ідентифікаційний ) суми основного боргу у розмірі 84 455,19 грн та 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 09.11.2023 року (після виходу судді з лікарняного).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О. М. Тимощенко