ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.11.2023р. Справа №905/1068/23

за позовом: Торгового дому «Пальміра» Дочірнього підприємства компанії «Палма Груп С. А.» (Швейцарія) (65031, Одеська область, Біляївський р-н, 1665 км автошляху Санкт-Петербург-Київ-Одеса, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Дружківська» (84205, Донецька область, м.Дружківка, вул.Соборна, 30, )

про стягнення 118662,97 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Торговий дім «Пальміра» Дочірнього підприємства компанії «Палма Груп С. А.» (Швейцарія) звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Дружківська», м.Дружківка про стягнення суми боргу за поставлені товари в розмірі 67988 грн, 20% річних від простроченої суми у розмірі 19297,42 грн, пені в сумі 11902,56 грн та інфляційних втрат в розмірі 19474,99 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу №33 від 19.01.2021р., що стало підставою для нарахування пені, відсотків річних та інфляційних.

Ухвалою суду від 16.08.2023р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1068/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Дружківська» було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі №905/1068/23 та розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №006, довідка про доставку електронного листа.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписом ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать матеріали справи, 19.01.2021р. між Торговим домом «Пальміра» Дочірнього підприємства компанії «Палма Груп С. А.» (Швейцарія) (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Дружківська» (покупець) був укладений договір №33 купівлі-продажу, згідно з п.1.1 якого продавець зобов`язується продати покупцеві товар в асортименті й кількості, зазначеній у накладних, що є невід`ємною частиною даного договору, а покупець зобов`язується прийняти зазначений товар, і оплатити його вартість. Продавець є платником податку на прибуток на загальних підставах .

За умовами п.1.2 вказаного договору загальна вартість договору збігається із сумою по всіх накладних, виписаних на виконання даного договору.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами й діє до 31.12.2022р. (п.8.2 договору №33 від 19.01.2021р.).

В силу норм ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом №88 від 24.05.1995р. Міністерства фінансів України, документом, який містить відомості про господарську операцію є первинний документ.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У спірних правовідносинах первинними документами, які підтверджують здійснення господарських операцій з поставки товару за договором є видаткові накладні, які повинні містити, зокрема, прізвища, особистий підпис осіб або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій та, які є відповідальними за їх здійснення.

Як свідчать представлені до матеріалів справи видаткова накладна №852 від 21.02.2022р., на підставі укладеного сторонами договору №33 від 19.01.2021р., 21.02.2022р. позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 137988 грн.

Наведений первинний документ підписаний за допомогою електронного цифрового підпису з боку покупця Шульєвим О.І.

При цьому, згідно з інформацією, наявною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Шульєв О.І. є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Дружківська» на підставі статуту та має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи.

Такі дії відповідача свідчать про те, що товар за видатковою накладною №852 від 21.02.2022р. одержала, а вищевказаний документ підписала уповноважена особа, що за висновками суду, підтверджує здійснення поставки товару та його отримання відповідачем.

Також, господарський суд при розгляді спору приймає до уваги відсутність у матеріалах справи доказів стосовно наявності у відповідача, як покупця за договором, будь-яких заперечень та претензій щодо неналежного виконання продавцем прийнятих за договором зобов`язань з передання товару.

В матеріалах справи відсутні докази того, що передана згідно з представленими накладними продукція відповідачем не була прийнята з підстав неналежної якості або порушення продавцем умов щодо кількості та асортименту продукції, так само в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт застосування відповідачем передбачених законом та договором наслідків порушення продавцем умов договору щодо порядку та строків продажу, кількості, асортименту, якості товару.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами поставку товару на суму 137988 грн в межах договору №33 від 19.01.2021р.

Як вказує позивач, відповідач встановлений договором №33 від 19.01.2021р. обов`язок щодо оплати товару у визначений цим договором строк виконав частково, 29.04.2022р. сплатив 70000 грн, що підтверджується випискою по рахунку Торгового дому «Пальміра» Дочірнього підприємства компанії «Палма Груп С. А.» (Швейцарія), внаслідок чого позивачем заявлено, зокрема, вимогу про стягнення основного боргу в сумі 67988 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.5.1 договору №33 від 19.01.2021р. розрахунки за товари, що постачаються за даним договором, здійснюється покупцем у такий спосіб: відстрочення платежу на 14 календарних днів з моменту відвантаження товару, про що свідчить дата видаткової накладної.

Відтак, строк оплати товару настав 08.03.2022р.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи ухвалою від 16.08.2023р. господарського суду відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (за наявності).

Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів у розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості перед Торговим домом «Пальміра» Дочірнього підприємства компанії «Палма Груп С. А.» (Швейцарія) в сумі 67988 грн, не представлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за договором №33 від 19.01.2021р. у розмірі 67988 грн підлягають задоволенню на визначену позивачем суму.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до п.6.1 договору №33 від 19.01.2021р., у випадку порушення строку, зазначеного в п.5.1 даного договору, покупець виплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості отриманого товару за кожний день прострочення, а також згідно ст.625 Цивільного кодексу України 20% річних. Зазначене не позбавляє покупця від обов`язку сплатити продавцеві вартість отриманого товару та відшкодувати йому всі збитки, пов`язані з порушенням строку оплати.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 11902,56 грн пені, нарахованої у період з 08.03.2022р. по 03.09.2022р.

Розрахунок пені є арифметично вірним.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було зазначено вище, у п.6.1 договору №33 від 19.01.2021р. розмір відсотків річних визначений на рівні 20%.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 19297,42 грн 20% річних за період з 08.03.2022р. по 07.08.2023р. та 19474,99 грн інфляційних втрат за аналогічний період.

Розрахунок відсотків річних є арифметично вірним. Разом з тим, перевіривши розрахунок позивача щодо інфляційних втрат, суд встановив, що їх сума є фактично більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, суд визнає обґрунтованою визначену позивачем суму інфляційних у розмірі 19474,99 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, з`ясувавши обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 20% річних та інфляційних збитків, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню на визначені позивачем суми.

За таких обставин, позов Торгового дому «Пальміра» Дочірнього підприємства компанії «Палма Груп С. А.» (Швейцарія) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Дружківська» підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2684 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці на визначену згідно з процесуальним законом кінцеву дату розгляду цього спору у спрощеному позовному провадженні, а також з огляду на подальшу тимчасову непрацездатність судді, рішення у справі ухвалене у перший робочий день після закінчення лікарняного судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика «Дружківська» (84205, Донецька область, м.Дружківка, вул.Соборна, 30, ) на користь Торгового дому «Пальміра» Дочірнього підприємства компанії «Палма Груп С. А.» (Швейцарія) (65031, Одеська область, Біляївський р-н, 1665 км автошляху Санкт-Петербург-Київ-Одеса, ) суму боргу за поставлені товари в розмірі 67988 грн, 20% річних від простроченої суми у розмірі 19297,42 грн, пеню в сумі 11902,56 грн та інфляційні втрати в розмірі 19474,99 грн, а також судовий збір в сумі 2684 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 13.11.2023р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О.Паляниця