ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 рокуСправа № 912/1525/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому cудовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/1525/23 від 28.08.2023

за позовом: Першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області, код ЄДР 02910025, вул. Братів Лисенків, 5, м. Знам`янка, Кіровоградська обл., 27400 в інтересах держави в особі Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, код ЄДР 04365106, вул. Центральна, 24, с. Суботці, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27444

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" (далі - ТОВ "Знам`янський граніт"), код ЄДР 32315888, вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 411, м. Кропивницький, 25006

про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 866 453,22 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокуратури - Радкевич С.В., посвідчення №075389 від 01.03.2023;

від позивача - участі не брали;

від відповідача - адвокат Ларіна Д.С., ордер серія ВА №1061745 від 14.09.2023.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до ТОВ "Знам`янський граніт" з вимогами:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" (ЄДР 32315888, вул. Тараса Карпи, 84, кім.411, м. Кропивницький, 25006) на користь держави в особі Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (код ЄДР 04365106, юридична адреса: вул. Центральна, 24, с. Суботці, Кропивницький район, Кіровоградська обл., 27444) шкоду, завдану самовільним зайняттям земельної ділянки у розмірі 866453 (вісімсот шістдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят три гривні, 22 коп.) перерахувавши їх за платіжними реквізитами: розрахунковий рахунок: UА0011529 в ГУК у Кіровоградській області/тг с. Суботці, код платежу 24062200, МФО 37918230.

3. Стягнути з відповідача на користь Кіровоградської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 12996,80 грн. на р/р UА0004600 в банку - Державна Казначейська служба України, м. Київ МФО 820172, отримувач - Кіровоградська обласна прокуратура, код ЄДР 02910025.

4. Про дату і час слухання справи повідомити Знам`янську окружну прокуратуру та Кіровоградську обласну прокуратуру (м. Кропивницький, проспект Європейський, 4), якою забезпечуватиметься участь у розгляді справи в суді.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що відповідачем завдано шкоду державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області на суму 866 453,22 грн. Прокурор зазначає, що порушення інтересів держави полягає в ненадходженні коштів до місцевого бюджету України, а Суботцівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області попри наявність повноважень, не вживаються заходи до стягнення такої шкоди.

Ухвалою від 28.08.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1525/23, ухвалив справу №912/1525/23 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 26.09.2023 - 11:30, встановив сторонам строки для подачі заяв по суті справи.

19.09.2023 до господарського суду в межах строку, встановленого судом, від відповідача надійшов відзив №б/н від 15.09.2023 (В порядку ст. 165, 178 Господарського процесуального кодексу України) з вимогами:

1. Прийняти відзив;

2. Відмовити в задоволенні позовних вимог Першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 866 453,22 грн. в повному обсязі;

3. В разі якщо суд встановить порушення прав Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області просить відмовити в задоволенні позовних вимог Першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 866 453,22 грн. в повному обсязі у зв`язку із пропуском трирічного строку позовної давності.

В обґрунтування поданого відзиву зазначено таке.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.03.2004, укладеного між Закритим акціонерним товариством "Знам`янський кар`єр" та ТОВ "Знам`янський граніт", згідно протоколу №4120018 від 23.02.2004 проведення цільового аукціону з реалізації майна, що перебуває у податковій заставі, проведеного на Українській універсальній біржі брокерського контролю №27 (Кіровоградською філією СДП "Укрспецюст") останнім набуто право власності на майновий комплекс за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Суботці, вул. Кар`єрна, 1.

20.12.2006 між Знам`янської районною державною адміністрацією та ТОВ "Знам`янський граніт" укладено договір оренди землі, відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для відкритої розробки родовищ граніту, яка знаходиться на території Суботцівської сільської ради за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Суботці, вул. Кар`єрна, 1. Пунктами 2 та 3 Договору оренди землі передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 42,3888 га, у тому числі забудованих земель - 42,3888 га.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, комплекс будівель і споруд згідно свідоцтва про право власності СВА №457188 від 19.03.2004, СВА №457187 від 19.03.2004, а також інші об`єкти інфраструктури немає.

Таким чином, на земельній ділянці площею 42,3888 га, яка є об`єктом договору оренди землі від 20.12.2006 знаходиться нерухоме майно, належне ТОВ "Знам`янський граніт", а саме на майновий комплекс, набутий на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.2004, укладеного між Закритим акціонерним товариством "Знам`янський кар`єр" та ТОВ "Знам`янський граніт", згідно протоколу №4120018 від 23.02.2004 проведення цільового аукціону з реалізації майна, що перебуває у податковій заставі, проведеного на Українській універсальній біржі брокерського контролю №27 (Кіровоградською філією СДП "Укрспецюст").

ТОВ "Знам`янський граніт" після завершення строку дії договору оренди землі сплачувало плату за використання земельної ділянки.

Враховуючи те, що у відповідача наявне нерухоме майно на земельній ділянці площею 42,3888 га, та беручи до уваги висновки Верховного суду, згідно яких не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно, здійснення відповідачем відповідної оплати за користування земельною ділянкою в цей період, ТОВ "Знам`янський граніт" не допускало неправомірної поведінки під час використання земельної ділянки, а отже у зв`язку з цим відсутня одна із підстав складу цивільного правопорушення, що виключає можливість притягнення відповідача до цивільної відповідальності у формі стягнення шкоди.

Окрім того, у відповідності до вищезазначених висновків Верховного суду, належним способом захисту порушеного права, в разі використання земельної ділянки без документів на землю, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, а не стягнення шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки.

Таким чином, на переконання відповідача сторона позивача обрала не належний спосіб захисту свого права.

Також позивачем у справі не доведено належними та допустимими доказами неправомірної поведінки ТОВ "Знам`янський граніт", як одного із елементів складу цивільного правопорушення, передбаченого 1166 Цивільного кодексу України.

ТОВ "Знам`янський граніт" ніколи не отримувало в користування земельну ділянку 34,4536 га, жодного договору оренди землі загальною площею 34,4536 га не укладало, а отже не існуючий договір не міг закінчитись.

Починаючи ще з вересня 2016 року ТОВ "Знам`янський граніт" намагалося спочатку продовжити строк дії договору, а потім після його закінчення укласти новий договір.

Окрім того, на переконання ТОВ "Знам`янський граніт" про відсутність вини, тобто винної поведінки особи щодо самовільного зайняття земельної ділянки, як однієї складових складу цивільного правопорушення є те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких фактичних даних щодо самовільного зайняття земельної ділянки площею 34,4536 га. При цьому кожен документ справи про адміністративне правопорушення містить різну площу, як зазначає позивач у справі, самовільно зайнятої земельної ділянки, яку використовує ТОВ "Знам`янський граніт" після закінчення договору оренди землі 20.12.2016.

В свою чергу, ні акт обстеження земельної ділянки від 08.08.2017 №156-ДК/261/АО/10/01/-17, ні акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 08.08.2017 №156-ДК/156/АП/09/01/-17, ні розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ "Знам`янський граніт" на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (за межами населеного пункту) від 16.08.2017, ні протокол про адміністративне правопорушення від 14.08.2017 №156-ДК/0074П/07/01/-17, а також постанова про адміністративне правопорушення від 14.08.2017 №156-ДК/0067По/08/01/-17 не встановлюють вину особи у вчиненні правопорушення, а навпаки спростовують доводи позивача у даній справі щодо самовільного зайняття земельної ділянки 34,4536 га.

Крім того, завдати шкоду ТОВ "Знам`янський граніт" Суботцівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області не могло, так як остання не була у комунальній власності Суботцівської сільської територіальної громади.

Земельна ділянка, яка була предметом договору оренди землі від 20.12.2006 була віднесена до земель комунальної власності Суботцівської сільської територіальної громади в 2021 році на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин", що також підтверджується відповідною реєстрацією права власності за Суботцівською сільською радою, де підставою виникнення права власності вказано саме Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин".

Крім того, відповідач зазначає, що в разі, якщо суд встановить порушення прав Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, на переконання ТОВ "Знам`янський граніт" Суботцівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області пропущено трирічний строк позовної давності, визначений ст. 257 Цивільного кодексу України, наслідком чого є відмова в задоволенні позову в повному обсязі.

Також відповідач на виконання п. 8 ч. 3 ст. 165 ГПК України повідомив, що попередній (орієнтований) розрахунок витрат, які ТОВ "Знам`янський граніт" понесло або очікує понести, у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, окрім того, в разі апеляційного та касаційного оскарження рішення суду першої інстанції, розмір судових витрат становитиме суму судового збору за подачу апеляційної та касаційної скарг, а також витрати на професійну правничу допомогу у відповідній судовій інстанції. Докази понесення судових витрат будуть в подальшому подаватись у відповідності із Господарським процесуальним кодексом України.

22.09.2023 до господарського суду в межах строку, встановленого судом, від Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшла відповідь на відзив №52-7102ВИХ-23 від 21.09.2023 (в порядку ст. 166 ГПК України) з відповідним правовим обґрунтуванням.

Протокольною ухвалою від 26.09.2023 на підставі ч. 5 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 10.10.2023 о 14:30 год.

04.10.2023 до господарського суду від відповідача в межах строку, встановленого судом, надійшли заперечення №б/н від 02.10.2023 (В порядку ст. 167, 184 Господарського процесуального кодексу України) з відповідним правовим обґрунтуванням.

09.10.2023 від Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області до суду надійшла відповідь на заперечення №52-7510ВИХ-23 від 06.10.2023.

Проте господарський суд звертає увагу прокурора, що відповідно до ст. 161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Отже, так як нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено подання такої заяви по суті справи, у господарського суду відсутні правові підстави для прийняття до розгляду відповіді на заперечення прокурора.

Присутні у підготовчому засіданні представники учасників справи не подали інших заяв чи клопотань, які підлягають розгляду у підготовчому засіданні та не заперечили можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи №912/1525/23 до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 10.10.2023 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу №912/1525/23 до судового розгляду по суті на 24.10.2023 - 11:30 год.

23.10.2023 до господарського суду від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання/заява №б/н від 23.10.2023, відповідно до змісту якого, керуючись ч. 8 ст. 129 ГПК України, ТОВ "Знам`янський граніт" заявляє, що докази про розмір судових витрат, які ТОВ "Знам`янський граніт" сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом Господарським судом Кіровоградської області справи №912/1525/23, будуть подані ТОВ "Знам`янський граніт" до Господарського суду Кіровоградської області протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по справі №912/1525/23.

24.10.2023 на електронну адресу суду (з КЕП) від позивача надійшов лист №03-20/4103 від 24.10.2023, відповідно до змісту якого останній не заперечує проти задоволення позову і просить розгляд справи провести без участі представників сільської ради.

Протокольною ухвалою від 24.10.2023 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до 31.10.2023 о 14:30 год.

30.10.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання №б/н від 30.10.2023 про відкладення (перенесення) розгляду справи, відповідно до якого Суботцівська сільська рада не заперечує проти задоволення позову та має намір прийняти участь у судовому засіданні, проте у зв`язку з неможливістю представника ради прибути у судове засіданні призначене на 31 жовтня 2023 року, просить розгляд справи перенести на іншу дату.

Господарський суд враховує, що явка повноважного представника позивача не визнавалася обов`язковою, тому підстав для відкладення розгляду справи немає.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 31.10.2023 за відсутності представника позивача.

Прокурор в судовому засіданні 31.10.2023 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив таке.

Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 02.08.2017 видано наказ №156 "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності" щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки стосовно земельних ділянок, розташованих на території Суботцівської сільської ради колишнього Знам`янського району Кіровоградської області.

Відповідно до наказу №156 від 02.08.2017 державними інспекторами з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бірюковим А.В., Демешком В.В. проведена перевірка та складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 08.08.2017 №156-ДК/156/АП/09/01/-17, відповідно до якого встановлено, що на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області земельна ділянка площею 46,9182 га (заміри земельної ділянки згідно технічного звіту інженера землевпорядника ДП "Кропивницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" Плис А.О. від 09.08.2017), використовується ТОВ "Знам`янський граніт" в особі голови Пацелі Богдана Анатолійовича, з них площа 3,8420 га територія майстерні, площа 2,5321 га робоча площадка, площа 6,0905 га погрузочна площадка, площа 7,0568 га неупорядкована територія, площа 2,3769 га неупорядкована територія, площі 19,7628 га, 1,5468, 2,9466 га зони видобутку, площа 0,7637 га проїзд. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Склад угідь: забудовані землі промисловості, землі під кар`єром. Цільове призначення земель - для відкритої розробки родовищ граніту.

В ході перевірки встановлено, що розпорядженням Кіровоградської обласної державної адміністрації від 24.03.2017 №137 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості ТОВ "Знам`янський граніт" в особі директора Пацелі Богдана Анатолійовича, який використовує на території Суботцівської сільської ради земельну ділянку загальною площею 46,9182 га з них: земельна ділянка під будівлями згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.03.2004 №3115883 (територія майстерні площею 3,8420 га, погрузочна площадка 6,0905 га) використовується без правовстановлюючих документів (відсутній договір оренди на земельну ділянку під будівлями, на які є свідоцтво про право приватної власності, дозвіл №33 від 12.12.2003 на придбання Технологічного та допоміжного обладнання ІІІ лінії дробильного цеху площею 2,5321 га, 34,4536 га використовує без договору оренди землі (термін дії договору оренди землі закінчився 20.12.2016) чим порушує вимоги ст. 116, ст. 125, 126 Земельного Кодексу України, відповідальність за вчинене правопорушення передбачена пунктами б) частини першої ст. 211, частини першої ст. 212 Земельного кодексу України, частини шістнадцятої ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами перевірки державними інспекторами з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бірюковим А.В., Демешком В.В. здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ "Знам`янський граніт" на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району (за межами населеного пункту), відповідно до якого розмір заподіяної шкоди склав 866 453 грн. 22 коп., виходячи із площі самовільно зайнятої земельної ділянки - 34,4536 га.

Розрахунок 16.08.2017 вручено директору ТОВ "Знам`янський граніт" Пацелі Б.А.

14.08.2017 державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Демешко В.В. відносно ОСОБА_1 (директора ТОВ "Знам`янський граніт") складений протокол про адміністративне правопорушення №156-ДК/0074П/07/01/-17, відповідно до якого встановлено, що на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району ТОВ "Знам`янський граніт" розпорядженням Кіровоградської обласної державної адміністрації від 24.03.2017 №137 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості ТОВ "Знам`янський граніт" в особі директора Пацелі Богдана Анатолійовича, який використовує на території Суботцівської сільської ради земельну ділянку загальною площею 46,9182 га, з них: площа 36,9857 га використовує без правовстановлюючих документів (без договору оренди землі) термін дії договору оренди землі закінчився 20.12.2016 на момент перевірки відповідний договір оренди неукладений. Заподіяно шкоду на суму 866 453,22 грн, що є порушенням частини першої ст. 116, ст. 125, 126 Земельного кодексу України та частини шістнадцятої ст. 1 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Демешком В.В. винесено постанову про закриття справи від 14.08.2017 №156-ДК/0067По/08/01/-17, відповідно до якої постановлено справу про адміністративне правопорушення, яке вчинив громадянин (громадянка) ОСОБА_1 закрити, матеріали справи передати до Управління СБУ в Кіровоградській області.

Відповідач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 02.08.2017 №156 "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності".

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.10.2017, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017, у справі №П/811/1424/17 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 13.01.2022 постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2017 залишено без змін.

За фактом самовільного зайняття ТОВ "Знам`янський граніт" земельної ділянки, 09.02.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000023 за ознаками ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-22/3253-ЕК від 25.05.2021 Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судового економічної експертизи, проведеної в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2022 за №0000023, розрахунок розміру шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ "Знам`янський граніт" на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району до Акту обстеження від 08.08.2017 №156-ДК/261/АО/Ю/01/-17 проведеного державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління у Кіровоградській області Демешко В.В. документально та арифметично підтверджується в сумі 866 453,22 грн.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.02.2023, яка набрала законної сили 23.02.2023, по справі №389/27/23, провадження №1-кп/389/3/23 клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника задоволено; на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; кримінальне провадження, внесене 09.02.2022 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000023 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, - закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; процесуальні витрати на залученні експертів у кримінальному провадженні в розмірі 2745,92 грн., віднесено на рахунок держави; цивільний позов Суботцівської сільської ради до обвинуваченого ОСОБА_1 , ТОВ "Знам`янський граніт" про солідарне відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, майнової шкоди в сумі 866 453 грн. 22 коп. залишено без розгляду; роз`яснено представнику потерпілого, що залишення цивільного позову без розгляду в рамках кримінального провадження не позбавляє права звернутися до суду із позовом в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим і після 13.01.2022 ТОВ "Знам`янський граніт" шкоду, заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки в сумі 866 453,22 грн не відшкодувало.

Зазначені обставини стали підставою для звернення прокурора до суду з позовом за наявності обґрунтованих підстав для представництва прокурором інтересів держави в даній справі, викладених у позовній заяві, із дотриманням прокурором порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з відповідним позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" (тут і далі в редакції станом на час проведення перевірки) визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Статтею 9 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом, зокрема, проведення перевірок.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

За приписами ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Прокурором заявлено позов про стягнення шкоди за самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки; нормативно-правовим обґрунтуванням позову вказані ст. 211 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. 1166 ЦК України.

У випадках самовільного зайняття земельних ділянок шкода (збитки) відшкодовуються відповідно до ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, ст. 156, 211-212 ЗК України у повному обсязі особами, що її заподіяли (відповідно до п. 12 і 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ").

Самовільне зайняття земельної ділянки згідно зі ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

За умовами ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок, за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням та відхилення від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, в тому числі, Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Характерною умовою для стягнення збитків вище переліченими нормами права є доведення складу цивільного правопорушення, наявність усіх чотирьох його елементів.

У даному випадку щодо наявності шкоди та протиправної поведінки відповідача господарський суд зазначає таке.

Прокурор на підтвердження факту самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки посилається на Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, розрахунок розміру шкоди, протокол про адміністративне правопорушення, рішення судів по справі №П/811/1424/17, ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.02.2023.

Проте, акти перевірки та обстеження за своїм змістом є документами, які складаються посадовими особами контролюючого органу, що проводили перевірку, які фіксують факт її проведення та результати; заперечення, зауваження до акту перевірки (за їх наявності) та висновки на них.

У цьому випадку акти перевірки (обстеження), в яких відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень не є правовими документами, які встановлюють відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актами індивідуальної дії.

Таким чином, дії службової особи, пов`язані з включенням до акту певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді, оскільки висновки, викладені у акті, є невід`ємною його частиною, не породжують обов`язкових юридичних наслідків, не встановлюють відповідальність суб`єкта господарювання, та, відповідно, акт перевірки не є актом індивідуальної дії у розумінні ч. 1 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, через що не може бути оскаржений у судовому порядку.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, акт обстеження земельної ділянки, протокол про адміністративне правопорушення, постанова про закриття справи є письмовими доказами, які мають оцінюватися у сукупності з іншими доказами на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Згідно з ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно постанова по справі про адміністративне правопорушення не має для господарського процесу преюдиційного значення, оскільки постановою від 14.08.2017 вина не встановлювалась, так само і не встановлювався склад адміністративного правопорушення.

Посилання прокурора на те, що Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, дійшов висновку, що в діях обвинуваченого містився склад інкримінованого йому кримінального правопорушення господарський суд оцінює критично, оскільки ухвала від 15.02.2023 таких висновків не містить.

Відповідно до ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 288 Кримінального процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 року у справі №730/67/16-к указав, що передбачений законом (ст. 49 Кримінального кодексу України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Обвинувачений ОСОБА_1 не визнавав вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України, проте це не позбавляло його права надати свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Крім того, це конституційне положення відображено і в ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України.

Також слід враховувати, що основною складовою частиною розрахунку шкоди є площа самовільно зайнятої земельної ділянки (в гектарах).

Між тим, з вказаних вище документів не вбачається, яким чином було визначено площу земельної ділянки у розмірі саме 34,4536 га, при цьому до матеріалів справи не надано доказів реєстрації у Державному земельному кадастрі такої земельної ділянки.

Для проведення розрахунку використано нічим не підтверджена площа земельної ділянки у розмірі 34,4536 га, яка безпосередньо впливає на результати проведення такого розрахунку і визначення розміру заподіяної шкоди.

Одночасно слід зазначити, що відомості про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, як передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державний земельний кадастр", містяться в єдиній державній геоінформаційній системі - Державний земельний кадастр.

Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю. (ст. 2 Закону України "Про державний земельний кадастр").

Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; єдності методології ведення Державного земельного кадастру; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються; документування всіх відомостей Державного земельного кадастру (ст. 3 Закону України "Про державний земельний кадастр").

Відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим (ч. 1 ст. 20 Закону України "Про державний земельний кадастр").

У даному випадку, у матеріалах справи відсутні докази внесення до Державного земельного кадастру відомостей щодо земельної ділянки площею 34,4536 га, тому вона не може вважатися сформованим об`єктом цивільних прав.

Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу від 05.03.2004, укладеного між Закритим акціонерним товариством "Знам`янський кар`єр" та ТОВ "Знам`янський граніт", згідно протоколу №4120018 від 23.02.2004 проведення цільового аукціону з реалізації майна, що перебуває у податковій заставі, проведеного на Українській універсальній біржі брокерського контролю №27 (Кіровоградською філією СДП "Укрспецюст") останнім набуто право власності на майновий комплекс до складу якої входить - адмінприміщення (літ. Б1, б) площею 192,9 кв.м., майстерня (літ. В1) площею 108,3 кв.м., туалет (літ Г1) площею 3,5 кв.м., гаражі (літ. Д1) площею 64,5 кв.м., льох (літ. Е) площею 37 кв.м., їдальня (літ Ж1) площею 128,7 кв.м., механічні майстерні (літ. З1) площею 246,3 кв.м., склад (літ. К1) площею 239,8 кв.м., літня кухня (літ. Л) площею 104,5 кв.м., майстерня дробільного цеху (літ. М) площею 85,5 кв.м., гаражі (літ. Н.н) площею 232,9 кв.м., баня (літ. О,о) площею 96,4 кв.м., склад ПММ (літ. П) площею 10,6 кв.м., склад (літ. Щ), заправка (літ. Р), склад наземного зберігання ПММ (І-15), ВЛ 6 кВт; за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Суботці, вул. Кар`єрна, 1.

20.12.2006 між Знам`янської районною державною адміністрацією та ТОВ "Знам`янський граніт" укладено договір оренди землі, відповідно до п. 1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для відкритої розробки родовищ граніту, яка знаходиться на території Суботцівської сільської ради за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Суботці, вул. Кар`єрна, 1. Підставою для укладання даного договору є розпорядження голови Знам`янської районної державної адміністрації від 08.08.2005 №284-р.

Пунктами 2 та 3 Договору оренди землі передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 42,3888 га, у тому числі забудованих земель - 42,3888 га. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, комплекс будівель і споруд згідно свідоцтва про право власності СВА №457188 від 19.03.2004, СВА №457187 від 19.03.2004, а також інші об`єкти інфраструктури немає.

Відповідно до п. 8 Договору оренди землі договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір зареєстрований у Знам`янському відділі Державного підприємства "Кіровоградська регіональна філія центру державного земельного кадастру" при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 20 грудня 2006 року за №69.

З вересня 2016 року ТОВ "Знам`янський граніт" намагалося продовжити строк дії договору, а потім після його закінчення укласти новий договір, що підтверджується листами №25 від 20.09.2016, №28 від 28.10.2016, №202 від 07.12.2016, №7 від 27.01.2017 на адресу Кіровоградської обласної державної адміністрації.

Розпорядженням №137-р від 24.03.2017 голови Кіровоградської обласної державної адміністрації "Про дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) між земельної ділянки в натурі (на місцевості) ТОВ "Знам`янський граніт" (Суботцівська сільська рада) надано дозвіл товариству з обмеженою відповідальністю "Знам`янський граніт" на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 42,3888 га, за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення державної власності, що перебували у користуванні ТОВ "Знам`янський граніт" на підставі договору оренди землі від 20 грудня 2006 року, зареєстрованого 20 грудня 2006 року за №69, за адресою: вул. Кар`єрна, 1, с. Суботці Знам`янського району, для відкритої розробки родовищ граніту (код класифікатора видів цільового призначення земель - 11.01.).

В подальшому, 25.05.2018 між Орендодавцем Кіровоградською обласною державною адміністрацією та Орендарем ТОВ "Знам`янський граніт" укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення державної власності, що перебували у користуванні ТОВ "Знам`янський граніт" на підставі договору оренди землі від 20 грудня 2006 року за №69 та знаходиться за адресою: вул. Кар`єрна, 1, с. Суботці Знам`янського району.

Відповідно до п. 3 Договору оренди землі, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 42,3888 га кадастровий номер :02:000:8515.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою є (пункт "ґ" ч. 2 ст. 25 Закону України "Про землеустрій").

Замовниками документації із землеустрою можуть бути, зокрема, органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про землеустрій").

Розробники документації із землеустрою (юридичні особи, які мають не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, або фізичні особи-підприємці, які мають такий же статус) зобов`язані виконувати роботи зі складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору (п. "г" ч. 2 ст. 28 Закону України "Про землеустрій").

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" ч. 1 ст. 141 ЗК України).

Частина 1 ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" ч. 1 ст. 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст. 125 ЗК України).

За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи ч. 2 ст. 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

До зазначеного висновку неодноразово приходив Верховний суд, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 та постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі №913/169/18, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 червня 2020 року по справі №922/2417/19.

За змістом ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак володіння нерухомим майном, яке належить відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Таким чином, у зв`язку з володінням відповідачем нерухомим майном презюмується його користування спірною земельною ділянкою.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу від 05.03.2004, укладеного між Закритим акціонерним товариством "Знам`янський кар`єр" та ТОВ "Знам`янський граніт", згідно протоколу №4120018 від 23.02.2004 проведення цільового аукціону з реалізації майна, що перебуває у податковій заставі, проведеного на Українській універсальній біржі брокерського контролю №27 (Кіровоградською філією СДП "Укрспецюст") останнім набуто право власності на майновий комплекс за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Суботці, вул. Кар`єрна, 1.

Таким чином, на земельній ділянці площею 42,3888 га, яка є об`єктом договору оренди землі від 20.12.2006 знаходиться нерухоме майно, належне ТОВ "Знам`янський граніт", а саме на майновий комплекс, набутий на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.2004, укладеного між Закритим акціонерним товариством "Знам`янський кар`єр" та ТОВ "Знам`янський граніт", згідно протоколу №4120018 від 23.02.2004 проведення цільового аукціону з реалізації майна, що перебуває у податковій заставі, проведеного на Українській універсальній біржі брокерського контролю №27 (Кіровоградською філією СДП "Укрспецюст").

Відтак, відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок.

За вищевикладеного господарський суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог, зокрема недоведеність належними, достатніми та достовірними доказами, наявності складу цивільного правопорушення, передбаченого ст. 1166 ЦК України, зокрема протиправної поведінки; збитків та їх розміру; причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками; вини заподіювача шкоди.

Крім того, господарський суд зазначає, що у процесуальному законодавстві діє принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). При вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на "норму права", що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення Господарського процесуального кодексу України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia (такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №904/5726/19).

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що зазвичай, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (п. 5.5, 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). Інакше кажучи - це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (п. 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №310/11024/15-ц).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі №48/340, від 22.10.2019 у справі №923/876/16 та інших.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (п. 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №925/642/19, п. 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі №910/10011/19).

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2023 у справі №906/129/21.

Отже прокурором обрано неналежний спосіб захисту, проте господарський суд позбавлений можливості застосувати принцип "jura novit curia", оскільки механізми нарахування шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, та розміру безпідставно збережених коштів є різними за своєю правовою природою.

З приводу заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає таке.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч. 1 ст. 258 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом наведеної норми позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушені право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права, а отже, і обґрунтованості позовних вимог.

Оскільки у даній справі суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні позову, правила про позовну давність не застосовуються.

Крім цього, пунктом 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19) постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" по всій території України з 12.03.2020 встановлено карантин, який неодноразово продовжувався та діяв до 30.06.2023.

Також, п. 19 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (із змінами) в Україні з 24.02.2022 на території України діє воєнний стан.

Таким чином, починаючи з 12.03.2020 строки позовної давності, визначені ст. 257 ЦК України, продовжені на строк дії карантину та воєнного стану.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю та відсутністю беззаперечних, допустимих та належних доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також обранням позивачем неналежного способу захисту своїх прав.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94 року серія A, №303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на встановлені обставини, всі інші доводи та міркування сторін не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на особу, яка звернулась із позовом.

Крім того, господарським судом враховано, що 23.10.2023 до господарського суду від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання/заява №б/н від 23.10.2023, відповідно до змісту якого, керуючись ч. 8 ст. 129 ГПК України, ТОВ "Знам`янський граніт" заявляє, що докази про розмір судових витрат, які ТОВ "Знам`янський граніт" сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом Господарським судом Кіровоградської області справи №912/1525/23, будуть подані ТОВ "Знам`янський граніт" до Господарського суду Кіровоградської області протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по справі №912/1525/23.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу, Знам`янській окружній прокуратурі Кіровоградської області, Кіровоградській обласній прокуратурі, представнику відповідача - адвокату Ларіній Д.С., відповідачу (засобами поштового зв`язку).

Повне рішення складено 10.11.2023.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.