ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1224/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Бондарчук А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Черниш О.М. - ордер АМ №1067531 від 19.10.2023;

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Будівництво та будівельна комплектація"

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області

про стягнення 898698,00 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Будівництво та будівельна комплектація" звернулося до суду з позовом про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області 898698,00 грн боргу за виконані будівельні роботи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору підряду №498-19.

Ухвалою від 27.03.2023 позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 25.09.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 19.10.2023.

04.10.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 66-76).

Ухвалою від 19.10.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.11.2023.

01.11.2023 на адресу суду, з відміткою поштового відділення:" адресат відсутній за вказаною адресою" повернулась копія ухвали від 25.09.2023, яка направлялася позивачу.

Представник позивача в судовому засіданні 06.11.2023 позовні вимоги підтримував у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області 898698,00 грн боргу за виконані будівельні роботи, 13480,47 грн судового збору та 10000,00 грн витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно клопотання від 27.10.2023, просив здійснювати розгляд справи без його участі (а.с. 82-87).

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалася, суд вважає, що неявка представника відповідача, не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.11.2019 між Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Житомирській області (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Будівництво та будівельна комплектація" (виконавець, позивач) було укладено договір підряду №498-19 від 29.11.2019 (далі - Договір (а.с. 51-57)).

11.02.2020 сторони уклали додаткову угоду №1 та 16.06.2020 - додаткову угоду №2, згідно яких внесли зміни до п.п. 11.8.1. п. 11.8. розділу 11 "Інші умови" (а.с. 58-59).

Позивач стверджує, що на виконання умов вказаного договору виконав роботи на загальну суму 898698,00 грн, а відповідач прийняв дані роботи, підписавши відповідні Акти приймання виконаних будівельних робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт.

Пояснив, що 11.05.2023 звернувся до відповідача з листом-вимогою погасити заборгованість (а.с. 34), у відповідь на який останній вказав, що позбавлений можливості погасити заборгованість у зв`язку із відсутністю кошторисних призначень (а.с .35).

Оскільки відповідач розрахунки за виконані роботи не здійснив, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.72-73) вартість та обсяги виконаних робіт не заперечував. Вказав, що є державною неприбутковою установою, яка фінансується з державного бюджету України та є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня. Пояснив, що неодноразово звертався до ДСА України як головного розпорядника бюджетних коштів про виділення коштів на суму 898698,00 грн для погашення заборгованості за договором, внаслідок чого в кошторисі на 2022 були виділені кошти, проте в березні 2022 року ці кошти були зняті, що підтверджується Довідкою про зміни до кошторису на 2022 рік від 14.03.2022. Додатково повідомив, що на 2023 рік зазначена сума коштів головним розпорядником ТУ не виділена, тому сплатити заборгованість не має можливості.

Оцінивши в сукупності надані до справи документи, проаналізувавши вимоги законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору підряду №498-19 від 23.11.2019 з додатковими угодами №1 та № 2 до нього (а.с. 51-59).

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 1.1. Договору, підрядник приймає на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи за робочим проектом: "капітальний ремонт будівлі Малинського районного суду за адресою: м. Малин, площа Соборна, 8 (коригування)" (Код ДК 021:20-7-Капітальний ремонт і реставрація) (далі - Об`єкт), а замовник прийняти та оплатити такі роботи відповідно до договірної ціни, кошторису витрат на виконання робіт та проектно-кошторисної документації.

Склад та обсяг робіт визначаються проектно-кошторисною документацією (з п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 4.1. договору, розрахунки за останнім проводяться шляхом оплати за фактично виконані роботи (п. 4.1. Договору).

Змовник здійснює оплату за фактично виконані роботи, на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), Актів здачі-приймання змонтованого обладнання та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання вищевказаних документів (п. 4.2. Договору).

Облік та оплата виконаних робіт здійснюється на підставі акту виконаних підрядних робіт, складеного за формою КБ 2в і довідки про вартість виконаних підрядних робіт, складеної за формою КБ3 (п. 4.3. Договору).

Суд встановив, що на виконання умов Договору позивач виконав, а відповідач прийняв роботи на загальну суму 898698,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами:

- актом приймання виконаних будівельних робіт від 24.12.2020 за грудень 2020 року (КБ-2в) на суму 720842,00 грн та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2020 року (КБ-3) від 24.12.2020 (а.с. 12-16);

- актом приймання виконаних будівельних робіт від 24.12.2020 за грудень 2020 року (КБ-2в) на суму 170019,00 грн та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2020 року (КБ-3) від 24.12.2020 (а.с. 17-22);

- актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2020 року, за формою ПД_КБ2в від 24.12.2020 на суму 7837,00 грн та реєстром активів кошторисів вартості устаткування, що придбавається виконавцем, додатком до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2020 року, на суму 7837,00 грн (а.с. 23-33).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні норми містяться в ст.193 ГК України.

З огляду на вказане, умови п. 4.2. Договору та приписи ст. 254 ЦК України, відповідач повинен був здійснити розрахунки у строк до 25.01.2021 включно (24.12.2020 + 30 (тридцять) календарних днів з дати підписання вищевказаних документів (23.01.2021, 24.01.2021 - субота, неділя).

Посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів для фінансування оплати робіт за Договором, не звільняє його від проведення розрахунків. Вказана позиція викладена також Європейським судом з прав людини в рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Бакалов проти України" де зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 21.02.2018 у справі № 923/1292/16, від 23.03.2018 у справі №904/6252/17, від 28.01.2019 у справі №917/611/18.

Статтею 73 ГПК України обумовлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За наведеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 898698,00 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Що стосується заявлених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 10000,00грн, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1,2 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У позовній заяві позивач вказав, що попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат позивача, пов`язаних із розглядом справи складає: 13480,47 грн судового збору та 10000,00 грн витрат пов`язаних із наданням правової допомоги. При цьому, в судовому засіданні 06.11.2023 представник позивача просив суд стягнути з відповідача 13480,47 грн судового збору та 10000,00 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Положеннями п.3 ч.1 ст.3, ст.6 ЦК України закріплено принцип свободи договору.

У матеріалах справи міститься копія Договору про надання адвокатських послуг №07/06/2023 від 07.06.2023 (а.с. 36-37), укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Будівництво та будівельна комплектація" (замовник) та Адвокатським об`єднанням правовий консалтинг" в особі керуючого партнера Черниша Олександра Миколайовича (виконавець), згідно з п. 1.1. якого виконавець зобов`язався за замовленням замовника надати адвокатські послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.3. Договору, замовник погоджується на те, що виконання послуг за даним Договором може доручатися виконавцем адвокатам та юристам на підставі договорів, ордерів та довіреностей. При цьому, виконавець несе повну відповідальність за дії осіб, яким він передоручив надання послуг за даним Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору, виконавець надає замовнику наступні послуги: розробляє, підписує та подає позовну заяву до суду про стягнення заборгованості з територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області. Має право завіряти копії документів, які подає до суду в якості доказів по справі (2.1.1.); представляє інтереси замовника у суді першої інстанції з усіма правами наданими замовнику як позивачу (2.1.2.); здійснює збір доказів необхідних для належного виконання виконавцем своїх обов`язків за даним Договором (2.1.3.); представляє інтереси замовника в установах, організаціях будь-якої форми власності та державних органах та органах місцевого самоврядування, з метою збору доказів по справі (2.1.4.); здійснює дії, які на думку виконавця будуть необхідними для своєчасного якісного надання послуг за даним договором (2.1.5.).

За п. 3.1. Договору, вартість послуг, що надаються за даним Договором визначається сторонами за результатами їх надання та фіксується в Акті прийому-передачі наданих послуг. На умовах часткової передплати замовник сплачує виконавцю 10000 грн 00 коп. на протязі п`яти календарних днів від дати укладення даного Договору.

При цьому, згідно з п. 3.2. Договору, замовник оплачує виконавцю послуги на умовах передплати.

Матеріали справи містять копії Ордерів на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1063700 від 11.09.2023 та № 1067531 від 19.10.2023, виданих адвокатським об`єднанням "Міжнародний правовий консалтинг" адвокатам Радченко Світлані Григорівні та Чернишу Олександру Миколайовичу на надання правничої (правової) допомоги ТОВ Фірма "Будівництво та будівельна комплектація" на підставі договору про надання правової допомоги №07/06/2023 від 07.06.2023, а також копії свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЖТ №001382 від 28.07.2023, видане адвокату Радченко Світлані Григорівні та №568 від 10.03.2011, видане адвокату Чернишу Олександру Миколайовичу (а.с. 38, 40 77, 78).

Також позивач додав платіжну інструкцію №2507 від 12.06.2023 про сплату адвокатських послуг на суму 10000,00 грн (а.с. 6).

Відповідно до частин першої і другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частинами 4-6 статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.5ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто, для визначення суми гонорару, яка підлягає відшкодуванню, має бути встановлено, що такі витрати пов`язані з розглядом справи, були необхідними та фактично понесені, а їх розмір є розумним та виправданим.

Водночас, Європейський суд з прав людини у пункті 95 рішення від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", пунктах 34-36 рішення від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інші проти України", пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", пункті 88 рішення від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" неодноразово наголошує про те, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, Верховний Суд, у постановах від 09.06.2020 у справі №466/9758/16-ц, від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц, наголошував, що витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Суд враховує, що позивач, в порядку ч.3 ст.126 ГПК України не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідним для визначення розміру обгрунтованих витрат на правничу допомогу, встановлення їх пов`язаності з розглядом справи, фактичного понесення, співмірності та необхідності.

У п.3.3 Договору про надання адвокатських послуг №07/06/2023 від 07.06.2023 сторони визначили, що впливає на формування ціни на послуги, які надаються, однак також не деталізували вартість в розрізі послуг, що виконуються (надаються) адвокатом, з описом робіт (послуг), із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, при цьому вказано, що 10000,00 грн сплачується замовником виконавцю на умовах часткової передплати. Які послуги оплачуються в порядку передоплати Договором не визначено.

Також не надано і акту приймання-передачі наданих послуг. Тобто, визначити які саме надані послуги увійшли до часткової передплати, встановити не можливо.

Відсутність детального опису робіт (послуг) чи акту приймання - передачі, виконаних (наданих) адвокатом робіт (послуг), зокрема із зазначенням вартості та витраченого часу на відповідні види робіт, унеможливлює визначення обсягу фактично наданих послуг, та встановлення того, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, необхідним і пропорційним.

Крім того, у п. 3.6. Договорі сторонами погоджено, що акт прийому-передачі наданих послуг сторони зобов`язані підписати на протязі чотирнадцяти днів від дати набрання рішенням законної сили. Якщо акт прийому-передачі наданих послуг не буде підписаний сторонами в строк, вказаний в п. 3.3. Договору, за умови винесення судом першої інстанції рішення, послуги, що є предметом Договору вважаються такими, що надані виконавцем та підлягають оплаті замовником, відповідно до умов п. 3.1. Договору.

Оскільки наведені умови Договору підтверджують те, що станом на час розгляду справи, за погодженням його сторін, акт прийому-передачі наданих послуг не міг бути підписаний та наданий суду, для вирішення питання щодо розподілу заявлених витрат на надання правничої допомоги, зокрема і для забезпечення права відповідача на здійснення аналізу таких витрат та надання суду власної позиції щодо їх стягнення з урахуванням ч.6 ст. 126 ГПК України, необхідним було виконання позивачем вимог ч.2,3 ст. 126 ГПК України.

Суд враховує, що в судовому засіданні представник позивача просив розглянути та стягнути витрати під час ухвалення рішення. Однак, зважаючи на те, що надані до справи документи, всупереч приписів ч.2,3 ст. 126 ГПК України, не містять доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті, внаслідок чого у суду відсутня можливість застосувати приписи ч. 4-5 ст.126 та ч.5 ст. 129 ГПК України, тому витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн попередньої оплати не можуть бути покладені на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області (10014, Житомирська обл., місто Житомир, вул. Бориса Лятошинського, буд. 5, ід. код 26278626) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Будівництво та будівельна комплектація" (10014, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Київська, буд. 7/4, кв. 2, ід. код 22063923):

- 898698,00 грн заборгованості за виконані будівельні роботи;

- 13480,47 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.11.23

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи

2 - позивачу (рек.)

- відповідачу - Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.