номер провадження справи 5/194/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 Справа № 908/2192/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (електронна пошта: ; вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м.Київ, 03150; ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (електронна пошта: ; вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРЛАЙН" (електронна пошта: ; ; вул. Святого Миколая, буд. 71, м. Запоріжжя, 69002; )

про стягнення 1 473 600,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Дашинська О.В. (в режимі відеоконференції), довіреність № 1062.1063 від 23.08.2023;

від відповідача: Штабовенко Д.В. (в залі суду), ордер серії АР № 1113952 від 31.07.2023;

СУТЬ СПОРУ

04.07.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРЛАЙН" про стягнення 1 473 600,00 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2023 справу №908/2192/23 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 10.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №908/2192/23 в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження - 5/194/23 та підготовче засідання призначено на 02.08.2023 об 12 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явку представників сторін визнано обов`язковою.

У судовому засіданні 02.08.2023 відкладено розгляд справи у підготовчому провадженні на 29.08.2023 об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 29.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті та перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено 05.10.2023 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою. Задоволено усне клопотання представника позивача про забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 05.10.2023 о 12 год. 00 хв. в режимі відео конференції.

Ухвалою від 05.10.2023р. судом оголошено перерву з розгляду справи по суті до 19.10.2023 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін, яке проводити в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 19.10.2023р. судом оголошувалася перерва до 26.10.2023р., в якому судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 197, ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 26.10.2023 проводилось в режимі відеоконференцзв`язку і фіксувалось з використанням підсистеми "Електронний суд".

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача штрафу в сумі 168 000,00 грн. та пені в сумі 1 305 600,00 грн. за прострочення строку надання послуг за договором від 20.10.2021 №ОД/П-21-620НЮ. Посилаючись на ст.ст. 526, 530, 610, 612, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 230, 231 ГК України, позивач просить суд позов задовольнити та вказує, що відповідно до умов укладеного 20.10.2021 між акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (далі - Замовник/Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "АЕРЛАЙН" (далі - Виконавець/Відповідач) договору № ОД/П-21-620НЮ про надання послуг з середнього ремонту дрезини ДГКу № 4421 (далі - Договір) Виконавець прийняв на себе зобов`язання за завданням Замовника особисто надати послуг з середнього ремонту дрезини ДГКу № 4421, а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити Виконавцю зазначені послуги у порядку та на умовах Договору. За актом приймання-передачі в ремонт Замовником Виконавцю для проведення ремонту 12.11.2021 була передана дрезина ДГКу №4421. В порушення п.4.6 Договору Відповідачем прострочено термін надання послуг з середнього ремонту дрезини ДГКу № 4421, який повинен був бути виконаний до 24.12.2021. Враховуючи те, що ТОВ «АЕРЛАЙН» станом на 21.06.2023 не виконало свої зобов`язання за договором № ОД/П-21-620НЮ, вказує, що загальна кількість днів прострочення на момент подачі позовної заяви становить 544 дня. Загальна сума пені та штрафу за невиконання послуг за договором складає 1 473 600,00 грн., яку Позивач просить стягнути з Відповідача.

Заперечуючи проти позову Відповідач посилається на те, що згідно із п. 4.7 Договору, місцем надання послуг була територія виконавця за адресою: 72330, Запорізька обл., Мелітопольський р-н, сел. Новобогданівка, ст. Федорівка, вул. Першого Травня, 133. Загальновідомо, що вказане місце надання послуг за Договором № ОД/П-21-620НЮ від 20.10.2021рю. було окуповано ще у лютому 2022р. Вважає, що нарахування штрафних санкцій на протязі 544 днів (до моменту подання позову) є необґрунтованим, оскільки як місце надання послуг так і дрезина ДГКу №4421 знаходяться на тимчасово окупованій території, що відповідно, унеможливлює виконання або прийняття будь яких робіт. При цьому, посилаючись на п. 11.1. Договору, ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», вказує на те, що Торгово-промисловою палатою України (ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Сертифікатом Запорізької торгово-промислової палати №2300-23-3387 про форс-мажорні обставини від 26.07.2023 № 033/784 засвідчено форс-мажорні обставини: карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України; військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану (тимчасова окупація м. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області). Період дії форс-мажорних обставин: 01.12.2021 тривають станом на 26.07.2022. Отже, беручи до увагу дію форс-мажорних обставин що діють з 01.12.2021 та тривають станом на 26.07.2022р., вважає позовні вимоги передчасними, а також таким що задоволенню не підлягають. Також відповідно до пунктів 5.1. та 5.2 загальна ціна договору яка складає 2 400 000,00, а є фактична вартість, яка вказується на підставі фактичних калькуляцій, виконаних та прийнятих робіт, яка і мала братися Позивачем для обрахунку штрафних санкцій. Відповідно до п. 8.11 та п 16.1. Договору позивач мав довести які саме роботи, щодо середнього ремонту дрезини ДГКу №4421 не були виконані, та, відповідно, вираховувати штрафні санкції саме від них. Відповідач виконав зобов`язання частково, Разом з тим, позивач не здійснив жодної оплати на користь відповідача, тобто позивач не поніс збитків у зв`язку із простроченням відповідача. Позивач не надав доказів того, що часткове невиконання Відповідачем Договору завдало будь-яких інших збитків Позивачу, адже вони відсутні, позивач по цей час (протягом року з для закінчення строку дії договору та строку на ремонт) не забирає належне йому майно, а воно знаходиться на зберіганні відповідача, попри неодноразові спроби повернути майно. Матеріали справи не містять доказів того, що порушення зобов`язання за Договором Відповідачем призвело до неминучих витрат для Позивача. Заявлена сума штрафу, що заявлена позивачем до стягнення з Відповідача 1 473 000,00грн. є неспівмірною, розмір штрафних санкцій, що заявлено до стягнення не просто перевищує розмір збитків кредитора, оскільки збитки кредитора взагалі відсутні. Зазначає, що зв`язку з проведенням військових дій на території Запорізької області, з квітня 2022р. частина виробничих потужностей підприємства відповідача не контролюються відповідача та відповідно господарська діяльність підприємства тимчасово призупинена. Також, в наслідок обстрілів зазнали ушкоджень виробничі потужності підприємства, офісні приміщення. Суттєва кількість працівників підприємства продовжує знаходитись на тимчасово окупованій території. Таким чином, підприємство перебуває у скрутному фінансовому положенні, а стягнення непомірного штрафу розміром 1 473 000.00 грн. призведе до вкрай негативних наслідків, що відобразяться функціонуванні підприємства та на його провадженні господарської діяльності в майбутньому. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Вона не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Посилаючись на норми ч.3 ст. 509, ч.3 ст. 551, ст. 549 ЦК України , ч. 2 ст. 216 , ч.ч. 1, 2 ст. 217, ст. 233 ГК України та практику Верховного Суду та виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, просить суд зменшити розмір неустойки до її розумного розміру, або відмовити в задоволенні позову.

У своїй відповіді на відзив Позивач вказав, що згідно п. 11.1 договору № ОД/П-21-620НЮ сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання цього Договору та виникли поза волею сторін, зокрема: надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань за Договором. Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18 здійснив висновок про те, що непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути. Укладаючи 20.10.2021 договір Відповідач повинен був врахувати таку обставину, як вже впроваджений на всій території України карантин у зв`язку із постійно зростаючою захворюваністю, погіршення епідемічної ситуації в країні. Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 по справі № 917/1053/18 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. З огляду на зміст сертифікату № 2300-23-3387 Запорізької Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини, вбачається, що він виданий на підставі зокрема штатного розкладу, наказів про оголошення простою на підприємстві та відправлення на самоізоляцію, довідок від лікаря про перебування на лікуванні певної кількості людей. Договір від 20.10.2021 № ОД/П-21-620НЮ між Позивачем та Відповідачем було укладено з дотриманням процедури публічної закупівлі. Під час подання пропозиції для участі у публічних закупівлях Відповідачем у складі тендерної пропозиції надавався певний перелік документів, у тому числі й працівників, які можуть виконувати певний вид робіт, а також гарантувалось виконання зобов`язань у визначені договором термін та висунуті Замовником вимоги. Згідно Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у Виконавця за Договором щонайменше у розпорядженні є 23 працівника, у яких є дозвіл на виконання робіт на висоті понад 1,3 метри. Отже, загальна кількість працівників на даному підприємстві сягає понад 23 особи, а тому хвороба семи працівників не є причиною неможливості подальшого виконання роботи по Договору. До того ж, взагалі невідомо в який саме період часу працівники, вказані у сертифікаті № 2300-23-3387, перебували на лікарняному. Відповідно до додатку 5 до Стандартів медичної допомоги "Коронавірусна хвороба (Covid-19)", затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України «Організація надання медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу (Covid-19)» від 28.03.2020 № 722, введення керівництвом ТОВ "АЕРЛАЙН" простою на підприємстві для самоізоляції всіх працівників без урахування особливостей, які викликають таку необхідність, та більше ніж на сім днів не є необхідністю та не відповідає рекомендаціям Міністерства охорони здоров`я України. Відповідно до пп. 7.2.3 п. 7.2 договору Відповідач мав право відмовитися від прийняття у ремонт обладнання, якщо воно передається у ремонт пізніше 01.10.2021. Однак, під час передачі Позивачем дрезини ДГКу №4421 в ремонт 12.11.2021 Відповідач не скористався зазначеним правом. Листом від 13.12.2021 № 1312/07-21 Відповідач запропонував Позивачу підписати додаткову угоду про внесення змін до договору щодо продовження його дії до 10.02.2022 включно, але не повідомив Замовника про існування на той момент такої форс-мажорної обставини як спалах захворюваності, у зв`язку з чим наказом Відповідача від 01.12.2021 був оголошений простій та самоізоляція, що не відповідає умовам п. 11.2 Договору. Отже, наявні в матеріалах справи документи суперечать висновку Запорізької Торгово-промислової палати, зробленому у сертифікаті № 2300-23-3387 про існування у період з 01.12.2021 форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання договору № ОД/П-21-620НЮ. Стверджує, що виконання Договору Відповідачем передбачалось у строк до 24.12.2021, але він то замість того щоб намагатись відповідно до ст. 193 ГК України вжити всіх необхідних та залежних від нього заходів для належного виконання договірних обов`язків, Відповідач виправдовує свою недобросовісну поведінку з приводу невиконання Договору захворюванням на Covid-19 своїх семи підлеглих, а потім нападом держави-агресора та територію України. Також Позивач не погоджується з позицією Відповідача щодо відсутності негативних наслідків для Позивача, оскільки: якщо ДГКу №4421 знаходиться на окупованій території і не може бути повернута Позивачу, то збитки АТ «Укрзалізниця» складають вартість втраченого майна; Позивач і Відповідач є господарюючими суб`єктами, які несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення розміру штрафу та пені, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої такі санкції застосовується, довести згідно з ст. 74 ГПК України, ст. 233 Господарського кодексу України те, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не залежали від нього. Беручи до уваги, що питання зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а є його правом і виключно у виняткових випадках, враховуючи невиконання своїх зобов`язань, втрату переданого Відповідачу майна, а також обставини, на які посилався Відповідач, як на підставу зменшення штрафу, вважає, що такі підстави для зменшення розміру штрафних санкцій відсутні. Оскільки дрезина ДГКу №4421 та документи, які підтверджують вартість запасних частин, обладнання та матеріалів, що застосовувались при проведенні її ремонту, так і не були надані Замовнику для здійснення приймання-передачі наданих послуг за договором, а тому відповідно й порахувати штрафні санкції, з урахуванням нез`ясованого місцезнаходження дрезини ДГКу №4421, Позивач зміг лише на підставі загальної вартості послуг, яка була визначена на підставі калькуляцій, які відповідно до п. 5.1 Договору були надані самим Відповідачем, а тому просить задовольнити позов у повному обсязі.

У запереченнях на відповідь на відзив Відповідач вказав, що п. 4.6. Договору передбачено що термін надання послуг складає 90 календарних днів з моменту підписання актів здачі в ремонт дрезини, але не пізніше 24.12.2021р. Однак, як сам підтверджує позивач, дрезина була передана лише 12.11.2021р. що істотно звузило строки виконання робіт, а спалах захворюваності на підприємстві ТОВ «АЕРЛАЙН» унеможливив виконання умов договору протягом встановленого періоду, про що відповідач попереджався відповідним листом. Позивач не враховує того, що причиною затримки у виконанні ремонту дрезини не було само по собі запровадження карантину Covid-19, а був спалах захворюваності серед працівників ТОВ «АЕРЛАЙН». 25 жовтня 2021р. наказом №2510 ТОВ «АЕРЛАЙН» було призначено відповідальних осіб за виконання договору №ОД/П-21-620НЮ від 20.10.2021 р. Наказом №0112 від 01 грудня 2021р. було оголошено простій на підприємстві строком на 14 днів та відправлено співробітників відповідальних за виконання договору №ОД/П-21-620НЮ від 20.10.2021р. на самоізоляцію. Наказом від 20 грудня 2021р. № 2012 було продовжено простій на підприємстві ще на 14 днів. При цьому, станом на 24.02.2022р. дрезина ДГКУ №4421 була повністю відремонтована та знаходилась на території місця надання послуг. Відповідно, оскільки дрезина була відремонтована, а в силу досягнутих між сторонами домовленостей, забір з ремонту здійснює Замовник (позивач), вважаємо що саме дія форс-мажорних обставин стала на заваді при виконанні умов цього Договору. Позивач не скористався своїм правом на розірвання договору після 24.12.2021р., поверненням дрезини або залучення іншого виконавця для виконання ремонтних робіт, що є проявом не бажання отримання відремонтованої дрезини, а бажанням отримання з виконавця штрафних санкцій. Натомість, стверджуючи про те, що відповідачем не було виконано умов договору та заявляючи до стягнення пеню за 544 дні, позивач не довів суду що станом на дату окупації місця надання послуг дрезину не було відремонтовано, адже такі докази можуть бути отримані позивачем лише при проведенні огляду та випробовуванні, яке можливе лише після деокупації регіону. Втрата дрезини внаслідок окупації села Новобогданівка не є наслідком неправомірних дій відповідача, а є наслідком форс-мажорної обставини - нападу держави-терориста на Україну. Крім того, сам позивач підтверджує знаходження дрезини на окупованій території, що, відповідно, унеможливлює виконання умов Договору, проте позивач нараховую пеню протягом 544 днів, тобто той період коли внаслідок окупації сел. Новобогданівка відповідач не міг виконувати ремонт апріорі. Внаслідок перебування дрезини на тимчасово окупованій території, було унеможливлено виконання відповідачем договору після закінчення строку його дії, що не є простроченням боржника, а є форс-мажорною обставиною, яка. у свою чергу, унеможливлює здійснення нарахування пені за кожен день прострочення після закінчення строку дії договору, тобто за період, коли боржник не мав можливості виконати свої обов`язки відповідно до договору. За таких обставин, не виконання Відповідачем умов Договору після 24 лютого 2022р. є наслідком тимчасової окупації села Новобогданівка де знаходилась дрезина, тобто обставини непереборної сили, що відповідно унеможливлює нарахування штрафних санкцій. Наполягає на тому, що заявлена до стягнення пеня (1 473 000) перевищує 50% загальної вартості робіт за договором (2 400 000). та є неспівмірною із збитками завданими Відповідачем внаслідок своєчасного невиконання умов договору, у зв`язку з чим посилається на судову практику у сфері зменшення розміру штрафних санкцій.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по-суті.

Заслухавши доводи представників учасників судової справи та дослідивши надані сторонами докази, суд

З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2021 між акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Замовник/Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "АЕРЛАЙН" (далі - Виконавець/Відповідач) укладено договір № ОД/П-21-620НЮ про надання послуг з середнього ремонту дрезини ДГКу № 4421 (далі - Договір).

За умовами Договору Виконавець прийняв на себе зобов`язання за завданням Замовника особисто надати послуг з середнього ремонту дрезини ДГКу № 4421, кількість, перелік послуг та їх вартість визначені у Додатку №1 до вказаного договору, а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити Виконавцю зазначені послуги у порядку та на умовах Договору.

Також з п. 1.1. вбачається, що Цей Договір укладений за результатами процедури закупівлі в електронній системі закупівель Рrozorro за унікальним номером UА-2021-08-20-011149-а.

Пунктом 1.5 визначено, що Виконавець повинен надати послуги за рахунок власних сил та засобів без залучення субпідрядних організацій/співвиконавців.

2.5. Замовник має право здійснювати контроль за наданням послуг.

2.6. Виконавець зобов`язаний у точності виконувати усі вимоги Замовника з приводу надання послуг.

2.7. Виконавець зобов`язаний негайно інформувати Замовника у випадку, якщо дотримання вказівок Замовника загрожує якості послуг, що надаються.

2.8. Якщо під час надання послуг Виконавець відступив від умов цього Договору, що привело до погіршення якості послуг, то на вимогу Замовника він зобов`язаний безкоштовно виправити усі виявлені недоліки у встановлений за згодою Сторін термін.

4.1. Надання послуг проводиться протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової Заявки (Рознарядки) Замовника, яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності Замовника до приймання послуг.

4.2. Виконавець зобов`язаний приступити до надання послуг тільки після одержання від Замовника Рознарядки засобами електронної пошти або рекомендованим листом. Підтвердження отримання Заявки (Рознарядки) є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення

4.6. Термін надання послуг - не більше 90 (дев`яноста) календарних днів з моменту підписання актів здачі в ремонт дрезини, але не пізніше 24.12.2021 із правом дострокового виконання.

4.7. Місце надання послуг: територія Виконавця за адресою: 72330, Запорізька і обл., Мелітопольський р-н., сел. Новобогданівка, ст. Федорівка, вул. Першого Травня, 133.

5.1. Вартість послуг визначена на підставі наданої Виконавцем калькуляції згідно Додатку 1 Договору, і складає 2 000 000,00 грн. (Два мільйона грн. 00 коп.) без ПДВ, крім того ПДВ - 400 000,00 грн. (чотириста тисяч грн. 00 коп.). Загальна вартість Договору спадає 2 400 000,00 грн. (два мільйона чотириста тисяч грн. 00 коп.) з ПДВ

5.3. Розрахунки за наданні послуги здійснюються у безготівковій формі в національній валюті України.

5.4. Термін сплати за надані послуги настає на 45 (сорок п`ятий) банківський день з дня реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по наданню послузі які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлених чинним законодавством порядку та строки.

7.1.1. Замовник має право не приймати виконання зобов`язання частинами;

7.1.2. На кожному етапі надання послуг з ремонту, Замовник має право контролювати якість ремонту та виконання його у строки, встановлені цим Договором.

7.2.Права Виконавця:

7.2.1. Своєчасно та у повному обсязі отримувати плату за надані послуги;

7.2.2. На дострокове надання послуг;

7.2.3. Виконавець має право не приймати у ремонт обладнання за даним Договором, якщо воно передається у ремонт пізніше 01.10.2021.

7.3. Замовник зобов`язується:

7.3.1. Своєчасно та у повному обсязі сплатити за надані послуги;

7.3.2. Прийняти надані послуги, у разі відсутності зауважень, згідно з актом здачі-приймання наданих послуг,

7.4. Виконавець зобов`язується:

7.4.2. Забезпечити надання послуг у строки, що встановлені цим Договором;

7.4.3. Прийняти та погодити акт-здачі в ремонт, та приступити до надання послуг протягом доби з моменту прибутні представників Замовника.

7.4.4. Забезпечити надання послуг, якість яких має відповідати вимогам щодо якості надання послуг (розділ II цього Договору):

7.4.5. Своєчасно попереджати Замовника про існування обставин, які заважають або виключають можливість надання послуг відповідно до умов Договору.

8.1. Невиконання або неналежне виконання умов даного Договору є порушенням зобов`язанім за цим Договором.

8.2. За порушення виконання зобов`язання за цим Договором Сторони несуть відповідальність відповідно до цього Договору та вимог чинного законодавства України.

8.9. За односторонню відмову від виконання зобов`язання за Договором із Виконавця стягується штраф у розмірі 20% (двадцяти відсотків) загальної вартості цього Договору.

8.10. За порушення термінів виконання зобов`язання стягується штраф у розмірі 0,1% (нуль лих одна десята відсотків) вартості послуг, з яких допущено прострочення кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів - додатково у розмірі 7%.

8.11. Сплата пені, штрафу та відшкодування збитків за порушення зобов`язання не звільняють Сторони від виконання своїх зобов`язань за даним Договором.

8.13. Строк нарахування Виконавцю неустойки (штрафу, пені), передбачених даним Договором, не обмежується шестимісячним строком згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Сторони встановили позовну давність щодо неустойки за цим Договором тривалістю 2 (два) роки відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України.

10.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, і діє до 24.12.2021р., а в частині розрахунків - до повного виконання.

10.2. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення його умов, якщо такі мали місце під час дії цього Договору.

Відповідно до п. 11.1. Договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували підчас укладання цього Договору та виникли поза волею Сторін, зокрема: надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

11.2. Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів.

11.3. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи які видаються Торгово-промисловою палатою України або країни, на території якої мали місце такі обставини.

На виконання п. 4.1 Договору регіональна філія «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» надіслало до ТОВ «АЕРЛАЙН» лист від 27.10.2021 № НГ(НЗ)-202/126 на підтвердження готовності Замовника приймання від Виконавця послуг.

12.11.2021 Замовником для проведення ремонту була передана Виконавцю дрезина ДГКу №4421, що підтверджується підписаним з обох сторін актом приймання-передачі та не заперечується сторонами спору.

03.12.2021 виробничим підрозділом «Долинська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на адресу ТОВ «АЕРЛАЙН» було надіслано лист щодо надання інформації по виконанню середнього ремонту дрезини ДГКу № 4421.

ТОВ «АЕРЛАЙН» листом від 08.12.2021 № 081221/1 надіслало Замовнику пропозицією про внесення змін до договору від № ОД/П-21-620НЮ 20.10.2021 щодо строків проведення робіт за договором, в якому зазначило наступне:

«Відповідно до п. 4.6 Договору, термін надання послуг - не більше 90 к/днів з моменту підписання акту здачі дрезини в ремонт. Отже, початок перебігу строку ремонту обумовлений моментом здачі дрезини в ремонт. Дрезина ДГКу №4421 здана в ремонт за актом від 12.11.2021р., а тому термін виконання ремонту, відповідно до п. 4.6 Договору, до 10.02.2022р. (включно). Відповідно до п. 10.1 Договору, Договір діє до 24.12.2021р. враховуючи вищевикладене, керуючись п. 3.14 «Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу» (затвердженого наказом Міністерства транспорту України №261 від 22.04.2002р.), просимо Вас розглянути можливість внесення змін до п. 4.6 Договору, замінивши слова «але не пізніше 24.12.2021р.» на але не пізніше 10.02.2022р.», та до п. 10.1 Договору, замінивши слова «і діє до 24.12.2021р.» на «і діє до 10.02.2022р. включно», шляхом підписання відповідної додаткової угоди.»

Також подібного змісту лист від 13.12.2021 № 1312/07-21 надійшов від Відповідача до служби колії регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

На вказану пропозицію службою колії регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» була надана відповідь листом від 29.12.2021 № Пмех.-09/753, в якій вказано, що закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання своїх

зобов`язань, пролонгація термінів надання послуг по договору від 20.10.2021 № ОД/П-21-620НЮ неможлива, оскільки даний договір був укладений за результатами проведення процедури публічних закупівлі, а істотні умови договору відповідно до п.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків,передбачених даним пунктом.

В подальшому ТОВ «АЕРЛАЙН» направило Позивачу лист від 20 січня №200122/2, в якому вказало, що на підприємстві виник спалах захворюваності на Covid-19, що спричинило зупинку діяльності підприємства в цілому, зокрема через перебування частини персоналу на лікарняному, а іншої частини на самоізоляції в зв`язку з контактуванням з хворими на Covid-19. Дана обставина унеможливить виконання ремонту дрезини ДГКу №4421 в обумовлений договором строк (до 10.02.2022р.). Також повідомило про звернення Відповідача до Запорізької торгово-промислової палати за отримання сертифікату про форс-мажорні обставини у зв`язку зі спалахом захворюваності на Covid-19 та просило погодити вказане питання.

Листом від 25.01.2022 № П-11/27-1 Позивач з посиланням на розділ 11 Договору повідомив, що термін надання послуг згідно умов Договору не пізніше 2412.2021, та відповідно до п.8.11 Договору нарахував штрафні санкції за невиконання умов договору №ОД/П-21-620НЮ на загальну суму 244800 грн. та не заперечував проти звернення Відповідача до Торгово-промислової палати України.

З підписаного з обох сторін акту проміжного огляду середнього ремонту ДГКУ4421 від 03.02.2022 вбачається, що колеса дрезини ДГКу № 4421 цільнокатані знаходяться в ремонті, роботи з встановлення та заміни електрообладнання не закінчені, лако-фарбувальні роботи не проведені, роботи по встановленню обшивки кабіни не закінчені.

В подальшому Позивачем на виконання вимог п. 14.1 Договору на адресу ТОВ «АЕРЛАЙН» було надіслано претензію від 23.02.2022 № НЮ-09/24 щодо сплати штрафних санкцій за прострочення строку виконання зобов`язань, відповідь на яку так і не було отримано.

Також 28.04.2022 на адресу ТОВ «АЕРЛАЙН» Позивачем надіслано лист № П-07/1037 з проханням надати інформацію щодо поточної дислокації дрезини ДГКу № 4421 та автомотриси АГД-1А № 519 з причепом УП-4 № 586, стадії проведення ремонту та термін виконання договорів № ОД/П-21-620НЮ та № ОД/П-21-619НЮ.

На вказаний лист від ТОВ «АЕРЛАЙН» надійшла відповідь від 02.05.2022 № 20522/3, в якій була надана інформація лише щодо автомотриси АГД-1А № 519 з причепом УП-4 № 586. Жодної інформації стосовно дрезини ДГКу № 4421 Замовнику Виконавцем надано не було.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів повного фактичного виконання своїх зобов`язань за договором, доводів Позивача в цій частині не спростував, але наполягає на тому, що невиконання умов договору щодо своєчасного ремонту сталося через захворювання працівників на Covid-19 та через початок повномасштабної агресії Російської Федерації проти України.

Оцінюючи доводи відповідача суд дослідив Сертифікат № 2300-23-3387 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Запорізькою торгово-промисловою палатою, яким засвідчено ТОВ «АЕРЛАЙН» настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України; військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану (тимчасова окупація м. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області), щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: надати послуги з середнього ремонту дрезини ДГКу №4421 (Виробничого підрозділу служби колії "Долинська дистанція колії"), у термін: до 24.12.2021 року, за Договором про надання послуг з середнього ремонту дрезини ДГКу №4421 № ОД/П-21-620НЮ від 20.10.2021 року, укладеним з РЕГІОНАЛЬНОЮ ФІЛІЄЮ "ОДЕСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (код ЄДРПОУ/ІПН 40081200), які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 01 грудня 2021 року; дата закінчення: тривають на 26 липня 2023 року.

Вказаний висновок ЗТПП зробила на підставі дослідження наступних наданих ТОВ «АЕРЛАЙН» документів:

- Договору про надання послуг з середнього ремонту дрезини ДГКу №4421 № ОД/П-21-620НЮ від 20.10.2021 року, з Додатком №1 (Планова калькуляція);

- Штатного розкладу ТОВ "Аерлайн" станом на 01.12.2021р.;

- Наказу № 2510 від 25.10.2021р. ТОВ "Аерлайн" "Про призначення відповідальних осіб для надання послуг за Договором" № ОД/П-21-620НЮ від 20.10.2021 року;

- Наказу № 0112 від 01.12.2021р. про оголошення простою на підприємстві та відправлення на самоізоляцію;

- Наказу про Подовження простою на підприємстві та відправлення на самоізоляцію" №2012 від 20.12.2021р.;

- Довідок від лікаря про перебування на амбулаторному лікуванні з діагнозом Covid-19 працівників ТОВ "Аерлайи": ОСОБА_6., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

- Довідки ТОВ "Аерлайи" - Технологічний процес надання послуг з середнього ремонту дрезини ДКГУ №4421;

- Довідки ТОВ "Аерлайи" - про знаходження дрезини ДКГУ №4421 станом на 24.02.2022р. на території місця надання послуг за адресою: Запорізька обл., Мелітопольський район, смт. Новобогданівка, ст. Федорівна, пул. Першого Травня, 133;

- Листа ТОВ "Аерлайн" №06122021/1 від 06.12.2021р. начальнику структурного підрозділу апарату управління - служби колії РФ «Одеська залізниця АТ «Українська залізниці»;

- Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №1236 від 09.12.2020р.;

- Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від

24.02.2022р., із змінами внесеними Указами від 14.03.2022р. №133/2022, від 18.04.2022р., №259/2022, від 17.05.2022р. №341/2022, від 12.08.2022р. №573/2022, від 07.11.2022р. №757/2022, від 06.02.2023р. №58/2023, від 01.05.2023р. №254/2023;

- Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" №309 від 22.12.2022р.

Приймаючи рішення суд також враховує, що з листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що "Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)."

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що вказані у листі обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч.2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

На виконання п. 11.2 Договору Відповідач листом від 20 січня № 200122/2 повідомив Позивача про те, що не може виконувати зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, пов`язаних із захворюванням працівників, залучених до виконання Договору, на Covid-19.

Проте, доказів своєчасного повідомлення Позивача про виникнення форс-мажорних обставин у зв`язку з початком військової агресії РФ проти України Відповідач суду не надав, а лише в своїх запереченнях проти позову в цій частині посилається на факт перебування об`єкта договору - дрезини на тимчасово окупованій території у смт. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області та вказаний вище Сертифікат ЗТПП.

При цьому суд відзначає, що 90-денний строк закінчення ремонту дрезини за договором, на якому наполягає сам Відповідач, закінчився ще 10.02.2022р., тобто до початку військової агресії РФ проти України 24.02.2022р.

Оцінюючи доводи сторін суд також виходить з наступного.

Як встановлено ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положень статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, спірний Договір укладено за наслідками процедури публічної закупівлі. При цьому під час подання пропозиції для участі у публічних закупівлях Відповідачем у складі тендерної пропозиції надавався певний перелік документів, у тому числі й працівників, які можуть виконувати певний вид робіт, а також гарантувалось виконання зобов`язань у визначені договором термін та висунуті Замовником вимоги.

Так, ТОВ "АЕРЛАЙН" для участі у процедурі закупівлі послуг з середнього ремонту дрезини ДГКу № 4421 в електронній системі Рrozorro за номером UА-2021-08-20-011149-а, було надано Декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, де зазначено, що у Виконавця щонайменше у розпорядженні є 23 працівника, у яких є дозвіл на виконання робіт на висоті понад 1,3 метри.

Вказане свідчить про те, що загальна кількість працівників Відповідача становить понад 23 особи, а тому хвороба семи працівників сама по собі не могла стати причиною неможливості подальшого виконання роботи за Договором. Доказів того, в який саме період часу працівники, вказані у сертифікаті № 2300-23-3387, перебували на лікарняному, Відповідачем суду не надано.

При цьому суд враховує та погоджується з доводами Позивача, що відповідно до додатку 5 до Стандартів медичної допомоги "Коронавірусна хвороба (Covid-19)", затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України «Організація надання медичної допомоги хворим на коронавірусну хворобу (Covid-19)» від 28.03.2020 № 722 (в редакції від 16.11.2021, яка діяла на той період часу), моніторинг та спостереження за контактними особами встановлюється на період 14 днів від останнього контакту із підтвердженим або ймовірним випадком, незалежно від того чи була контактна особа вакцинована проти Covid-19; контактні особи, після вакцинації другою дозою вакцини яких пройшло 14 днів (при 2-дозному режимі) або 14 днів після отримання єдиної дози вакцини (при 1-дозному режимі), а також ті, хто перехворів на Covid-19протягом останніх 6 місяців (з документальним підтвердженням) за відсутності симптомів не підлягають самоізоляції. При появі у такої особи симптомів Covid-19вони підлягають обстеженню на визначення антигену SARS-CoV-2 з використанням швидких тестів та/або тесту на визначення антигену SARS-CoV-2 та самоізоляції до отримання результату обстеження. У разі отримання позитивного результату обстеження до цих осіб вживаються всі відповідні заходи як до особи, яка відповідає визначенню випадку Covid-19; контактні особи незалежно від наявності симптомів підлягають обстеженню на 5-7 день після контакту на визначення антигену SARS-CoV-2з використанням швидких тестів та/або тесту на визначення антигену SARS-CoV-2 та самоізоляції до отримання результату обстеження. У разі отримання позитивного результату до цих осіб вживаються всі відповідні заходи як до особи, яка відповідає визначенню випадку Covid-19.

Щодо строку дії Договору та виконання ремонту в строк 90-днів після передачі дрезини за актом від 11.11.2021р., суд погоджується з доводами Відповідача, оскільки беручи участь в публічній закупівлі, яка розпочиналася влітку 2021 року та з урахуванням умов Договору, відповідач мав обґрунтовані сподівання, що він виконає умови договору в 90-денний строк не пізніше 24.01.2021р. (п. 4.6. Договору).

При цьому очевидним є той факт, що укладаючи 20.10.2021 договір № ОД/П-21-620НЮ про надання послуг з середнього ремонту дрезини ДГКу №4421, обидві сторони договору мали усвідомлювати, що 90-денний строк не сплине до 24.12.2021р.

Позивач не надав суду аргументованих пояснень щодо причин підготовки ним як замовником закупівлі тексту договору для укладання лише 20.10.2021р., та фактичної передачі дрезини у ремонт Відповідачу лише 12.11.2021р., як і доказів того, що така затримка обумовлена неправомірною поведінкою Виконавця (Відповідача).

Отже, трактуючи умови Договору, суд дійшов висновку, що у п. 4.6 Договору сторони погодили термін надання послуг - перш за все у строк не більше 90 (дев`яноста) календарних днів з моменту підписання актів здачі в ремонт дрезини. При цьому кінцева дата - не пізніше 24.12.2021 - пов`язана з бюджетним фінансуванням Замовника та умовами договору щодо оплати наданих послуг за певною процедурою приймання робіт, яка мала завершитися у 2021 бюджетному році.

Доводи Позивача, що Відповідач мав право (п. 7.2.3) відмовитись від прийняття у ремонт обладнання за Договором, якщо воно передається у ремонт пізніше 01.10.2021., не заслуговують на увагу, оскільки сам договір укладено лише 20.10.2021р., а тому вказана умова договору є невиконуваною.

Суд також враховує, що вказане не узгоджується з п. 10.1: Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, і діє до 24.12.2021р., а в частині розрахунків - до повного виконання, оскільки обов`язок з проведення розрахунків за надані послуги покладається саме на Замовника (Позивача), а тому запропоновані Відповідачем зміни до договору щодо продовження строку його дії до 10.02.2022р. були цілком виправданими, оскільки для проведення ремонту дрезина ДГКу №4421 була передана Виконавцю лише 12.11.2021р., тобто за 42 дні до вказаного у п. 10.1 строку. Оскільки Позивач не погодився з вказаною пропозицією Відповідача, то сторони не досягли згоди щодо внесення змін до договору.

Підсумовуючи викладене, суд погоджується з доводами Відповідача, що термін надання послуг за договором складає 90 днів включно з дати передачі дрезини у ремонт, а тому з 12.11.2021р. мав закінчитися саме 10.02.2022р.

Проте і у цей час Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, хоча укладаючи Договір також мав враховувати таку обставину, як вже впроваджений на всій території України карантин у зв`язку із постійно зростаючою захворюваністю на Covid-19, погіршення у зв`язку з цим епідемічної ситуації в країні. Тому його доводи щодо неможливості виконання умов договору з посиланням на вказану обставину не є переконливими навіть за наявності підтвердження настання форс-мажорних обставин відповідним Сертифікатом ЗТПП.

Також суд не приймає вказаний Сертифікат як підставу для висновку щодо впливу на можливість своєчасного виконання Договору Відповідачем у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, оскільки строк надання послуг за Договором збоку Відповідача завершився 10.02.2022р., тобто за два тижні до 24.02.2022р.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Суд визнає загальновідомими факти початку 24.02.2022р. збройної агресії Російської Федерації про України, введення воєнного стану, швидкої окупації міста м. Мелітополя та смт. Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 8.1 Договору встановлено, що неналежне виконання умов даного договору є порушенням зобов`язання за ним. У п.8.2 цього ж договору зазначено, що за порушення виконання зобов`язання сторони несуть відповідальність відповідно Договору та чинного законодавства України.

Згідно п. 2 ст. 231 ГК за порушення строків виконання зобов`язання з Виконавця стягується пеня.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України вказано, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Натомість, п. 8.13 Договору визначено, що строк нарахування Виконавцю неустойки (штрафу, пені), передбачених даним Договором, не обмежується шестимісячним строком.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач не завершив ремонт дрезини ані до 24.12.2021р., ані до 10.02.2022р., та не повернув її Замовнику, чим спричинив порушення умов Договору, за що передбачена відповідальність п. 8.10: штраф у розмірі 0,1% вартості послуг, з яких допущено прострочення кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів - додатково у розмірі 7%.

Відповідно до додатку № 1 до Договору та п. 5.1 Договору вартість послуг з середнього ремонту дрезини ДГКу № 4421 становить 2 400 000,00 грн. з ПДВ.

Позивачем суми штрафу та пені за невиконання зобов`язань за договором № ОД/П-21-620НЮ розраховані станом на 21.06.2023 за 544 дня. починаючи з 25.01.2021р. в загальному розмірі 1 473 600,00 грн., яку Позивач просить стягнути з Відповідача.

З урахуванням встановленого судом строку виконання ремонту за Договором до 10.02.2022р. включно, строк порушення зобов`язання Відповідачем має відраховуватися з 11.02.2022р.

При цьому суд зауважує, що Відповідач не завершив ремонт дрезини та не повернув її Замовнику до 24.02.2022р., проте напевно зміг би закінчити ремонт та виконати умови договору, якби цьому не завадило введення воєнного стану та тимчасова окупація місця виконання робіт за договором, яка триває до цього часу.

Вказані обставини суд враховує при надаючи оцінку клопотанню Відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, заявлених Позивачем до стягнення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не виконав своєчасно зобов`язання за договором.

Проте, Позивач не здійснював жодної оплати на користь відповідача, тобто позивач не поніс збитків у зв`язку із таким простроченням відповідача, окрім вартості самої дрезини, що була передана в ремонт Відповідачу і повернення якої унеможливлено окупацією місця здійснення ремонту.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами Відповідача відносно того, що сума штрафу, яка заявлена позивачем до стягнення з нього в розмірі 1473600,00 грн. є неспівмірною, оскільки сама лише вартість ремонту, яку мав оплатити Позивач становить 2400000 з ПДВ, а тому на думку суду має ознаки незаконного збагачення Позивача, оскільки суттєво перевищує розмір збитків кредитора, завданих невиконанням зобов`язання Відповідачем, які фактично не понесені. Суд також враховує, що предметом спору є не стягнення збитків з Відповідача у вигляді вартості дрезини, а лише сум штрафу та пені за несвоєчасний ремонт.

Оцінюючи доводи сторін в цій частині суд також враховує, що у зв`язку з проведенням військових дій на території Запорізької області, з квітня 2022р. частина виробничих потужностей підприємства Відповідача не контролюються ним та господарська діяльність підприємства тимчасово призупинена. Також, в наслідок обстрілів зазнали ушкоджень виробничі потужності підприємства, офісні приміщення. Суттєва кількість працівників підприємства продовжує знаходитись на тимчасово окупованій території. У зв`язку з цим підприємство перебуває у скрутному фінансовому положенні, а стягнення непомірного штрафу розміром 1 473 600,00 грн. призведе до вкрай негативних наслідків.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а не обов`язком. Господарський суд, оцінює надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності та на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2019р. у справі №904/4685/18).

Разом із тим, реалізуючи свої дискреційні повноваження суд у відповідному рішенні визначає конкретні обставини справи, які мають юридичне значення, з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності.

Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України та ст.233 ГК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо ж порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність, передбачена за правопорушення у сфері господарювання підлягала застосуванню до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях притягнення до господарсько-правової відповідальності.

За ч. 2 ст. 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Завдання неустойки - сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Отже, неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Вона не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання (зокрема, неустойка), спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань. Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (подібний висновок міститься і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013р. у справі № 7-рп/2013).

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. (Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020р. у справі №902/417/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

А згідно ч.2 ст.233 ГК України, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналіз вказаних норм права (місця їх розташування у кодексах, зв`язку з іншими нормами) дає підстави для висновку, що за змістом ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України під розміром збитків потрібно розуміти саме суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків (подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016р. у справі № 6-473цс16, у п. 7.9 постанови Верховного Суду від 18.11.2021р. у справі № 921/395/20).

При цьому, в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у п. 67 постанови Касаційного господарського суду від 16.03.2021р. у справі № 922/266/20).

Верховний Суд у постанові від 29.05.2023 у справі № 904/907/22 дійшов висновку, що норма частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає дві умови для зменшення розміру неустойки, а саме: (1) якщо він значно перевищує розмір збитків, (2) наявність інших обставин, які мають істотне значення. Водночас, тлумачення частини З статті 551 Цивільного кодексу України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них. Зменшення неустойки (штрафу, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення штрафу направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

Зменшення неустойки (штрафу, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення неустойки направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій. Виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки до її розумного розміру (постанова Верховного Суду від 30.03.2021р. у справі 902/538/18).

У своїй постанові 14 вересня 2023 року у справі №924/75/23 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (пункт 88 постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 905/1409/21).

З матеріалів справи вбачається, що втрата дрезини внаслідок окупації с. Новобогданівка сталася не внаслідок неправомірних дій відповідача, а є наслідком форс-мажорної обставини - нападу РФ на Україну та тимчасової окупації. При цьому сам Позивач не заперечує факту знаходження дрезини на окупованій території, що унеможливлює виконання умов Договору. Проте, Позивачем нараховано пеню протягом 544 днів, тобто в період коли внаслідок окупації с. Новобогданівка Відповідач не міг виконувати ремонт.

При цьому за своєю правовою природою пеня нараховується за кожен день прострочення, а тому є відповідальністю за триваюче порушення зобов`язання, яке продовжує існувати (у кредитора є право вимагати від боржника виконання його обов`язку), поки боржник не виконає свій обов`язок.

Однак, у спірних правовідносинах виконання зобов`язання унеможливлене відсутністю доступу Відповідача до об`єкту ремонту, тому нарахування Позивачем пені за цей період не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

За таких обставин, не виконання Відповідачем умов Договору після 24 лютого 2022р. є наслідком тимчасової окупації с. Новобогданівка де знаходилась дрезина, тобто обставини непереборної сили, що унеможливлює нарахування штрафних санкцій.

Таким чином, оскільки переважна частина строку нарахування Позивачем штрафу (пені) протягом 544 днів припадає на період після 24.02.2022р. та запровадження в Україні воєнного стану та тимчасової окупації місця надання послуг, суд дійшов висновку, що в цьому періоді часу невиконання умов договору Відповідачем щодо завершення ремонту дрезини та її повернення Позивачу пов`язано виключно з введенням воєнного стану та тимчасовою окупацією смт. Новобогданівка, що унеможливило для Відповідача як сам доступ до місця проведення робіт, так і їх виконання та завершення, а тому нарахування пені за період часу з 24.02.2022 є по 21.06.2023р. не відповідає принципам добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності.

З огляду на встановлені вище факти суд також дійшов висновку, що і в частині застосування штрафу в розмірі 7% Відповідач припустився порушення зобов`язання понад 30 днів починаючи з 11.02.2022р. також внаслідок вказаних виняткових обставин.

Підсумовуючи наведене, суд, враховує загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність), та з метою забезпечення балансу інтересів сторін, вважає, що даний випадок є винятковим, з огляду на часткове виконання зобов`язання боржником; відсутність наслідків порушення зобов`язання для кредитора, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, отримання Відповідачем Сертифікату ЗТПП про настання форс-мажорних обставин при виконанні договору, а тому вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій до 150000,00 грн.

Інші доводи сторін судом до уваги не приймаються в силу викладеного.

Також суд виходить з того, що у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 визначено, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Підсумовуючи викладене суд констатує, що з огляду на предмет та підстави позову Позивачем доведено у спосіб встановлений ГПК України, а також належними та допустимими доказами порушення Відповідачем його зобов`язань за Договором від 20.10.2021р., проте його вимоги про стягнення з Відповідача штрафних санкцій, з урахуванням вимог ст. 233 ГК України, підлягають частковому задоволенню у розмірі 150000,00 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України судові витрати у вигляді судового збору у сумі 22104,00 грн., сплачені Позивачем платіжним дорученням № 5569 від 26.06.2023р., покладаються на Відповідача у повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, а зменшення розміру штрафних санкцій заявлених до стягнення Позивачем здійснено судом в порядку ст. 233 ГК України.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРЛАЙН" (вул. Святого Миколая, буд. 71, м. Запоріжжя, 69002; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м.Київ, 03150; ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012; ) 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРЛАЙН" (вул. Святого Миколая, буд. 71, м. Запоріжжя, 69002; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м.Київ, 03150; ) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012; ) витрат зі сплати судового збору у сумі 22104 (двадцять дві тисячі сто чотири) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України "06" листопада 2023 р.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.