ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"09" листопада 2023 р. Справа № 903/970/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Миханюк М.В.

судді Коломис В.В.

судді Саврій В.А.

за апеляційною скаргою Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на ухвалу Господарського суду Волинської області, постановлену 26.10.23р. у справі №903/970/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОВЕТ ПРОДАКШН»

до відповідача: Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка

про стягнення 1 874 159 грн 84 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.10.2023 у задоволенні клопотання Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка про відстрочку сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів відмовлено. Заяву представника відповідача Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка адвоката Овчарука А.О. про забезпечення доказів від 24.10.2023 у справі №903/970/23 повернуто відповідачу - Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству ім. Івана Франка.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.10.2023 року у справі № 903/970/23 про повернення заяви про забезпечення доказів в частині необхідності сплати судового збору при поданні заяви про забезпечення доказів.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Згідно п.3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями).

Згідно з п.п.7 п.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2023 встановлений у розмірі 2684,00 грн.

Таким чином судовий збір за подання даної апеляційної скарги підлягає сплаті у розмірі 2684,00 грн.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

В скарзі апелянт просить відстрочити сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги до 31.10.2023 включно. ПОСП ім.І.Франка зазначає, що підприємство недоотримало урожаю від посіяного зерна в 2021 - 2022 році та збільшило витратну частину у 2,5 рази більше, ніж планувалося. Вказане зменшило дохідність на вагомий відсоток. Разом з тим не звільняли працівників та проводили оплату в раніше зафіксованих/погоджених межах. По максимуму розраховувалися з орендодавцями сільськогосподарських земельних ділянок. Кредити оплачувалися по мірі можливості. Станом на сьогодні виникло боргове навантаження по податковому блоку, кредити банків, зросла кредиторська заборгованість та збільшилась безнадійна кредиторська заборгованість. Покращення фінансового стану ПОСП ім.І.Франка можливе у другій половині серпня 2023 року.

Щодо поданого клопотання апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Цей перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п.п.1 та 2 ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п.3 ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім.Івана Франка не відноситься до переліку осіб, зазначених у п.п.1 та 2 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" та зазначені ним у заяві підстави не передбачені вказаною нормою.

При цьому, предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, поданими скаржником доказами не підтверджено наявності умов, зазначених у ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір, які є підставами для відстрочення сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі Пелевін проти України (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні Креуз проти Польщі у справі №28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Тому суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка про відстрочення сплати судового збору.

Також, згідно з п.2 ч.2 ст.258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проаналізувавши апеляційну скаргу на її відповідність вказаній вимозі, суд встановив, що в апеляційній скарзі відсутня інформація про наявність або відсутність у скаржника електронного кабінету.

Апеляційний суд зазначає, що 18.10.2023 був введений в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", яким серед іншого було внесено зміни в Господарський процесуальний кодексу України.

Відтак, відповідно до приписів ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно ч.6 ст.6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Таким чином, апелянт, як юридична особа, повинен мати в обов`язковому порядку електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами між судом та іншими учасниками справи.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч.6 ст.6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, підлягає залишенню без руху.

Судом встановлено, що відповідно до відповіді підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" від 09.11.2023 Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Івана Франка ()не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням норм статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи. Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Судом встановлено, що відповідно до відповіді підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" №253885 від 09.11.2023 ТОВ "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" ( ) зареєструвала електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС 20.10.2023.

Однак, доказів надіслання вказаної апеляційної скарги ТОВ "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" скаржником не надано, хоча у відповідності до статті 42 ГПК України він був зобов`язаний надіслати скаргу з додатками ТОВ "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" до його електронного кабінету у підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.6, 256, 258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне надати можливість усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 2684 грн, відомостей про наявність чи відсутність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС, у випадку відсутності здійснити його реєстрацію, на виконання вимог ст.6 ГПК України та подати докази надсилання копії апеляційної скарги ТОВ "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.6, 174, 234, 235, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка на ухвалу Господарського суду Волинської області, постановлену 26.10.23р. - залишити без руху.

3. Зобов`язати апелянта усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме надати докази судового збору в розмірі 2684 грн, відомості про наявність чи відсутність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС, у випадку відсутності здійснити його реєстрацію, на виконання вимог ст.6 ГПК України та подати докази надсилання копії апеляційної скарги ТОВ "АГРОВЕТ ПРОДАКШН" у встановленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.