РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.11.2023Справа № 910/9457/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»

(вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Лоуд Груп»

(вул. Олександра Мишуги, буд. 2, оф. 416, м. Київ, 02141)

про стягнення 30 445,85 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - позивач, АТ «Українська залізниця») звернулось до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Лоуд Груп» (далі - відповідач, ТОВ «Іст Лоуд Груп») про стягнення штрафу у розмірі 30 445,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежаним виконанням відповідачем умов Договору поставки № ПВРЗ (ВМТПЗ-148/2022-ЮВ) від 07.11.2022 в частині порушення строків поставки товару, у зв`язку з чим відповідачу було нараховано штраф.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/9457/23 та справу передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою суду від 13.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

15.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд зменшити розмір штрафу за порушення строків постачання на 90% від загального розміру штрафу, враховуючи виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, військову агресією російської федерації проти України, вимкнення світла в період з листопада по грудень 2022 року та введенням з 24.02.2022 воєнного стану.

В обґрунтування зменшення позовних вимог відповідач посилався на те, що відповідно до Специфікації виробником продукції є ТОВ «ДЛЗ «Металург» (Виробник), на момент участі у тендері та укладення договору юридичною адресою виробника та місцем знаходження основних виробничих потужностей є адреса: Україна, Донецька область, місто Дружківка, яке згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 знаходиться в Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. У зв`язку з військовими діями юридична адреса виробника була перереєстрована та станом на 10.02.2023 зареєстрована за адресою: Україна, 03056, м. Київ, вул. Нижньоключова, буд. 14, оф. 9, проте основні виробничі потужності залишились у м. Дружківка.

Відповідач зазначав, що 12.12.2022 на електронну адресу ТОВ «Іст Лоуд Груп» - було отримано лист щодо постачання ТМЦ, згідно отриманої заявки відповідач мав протягом 10 (десяти) календарних днів поставити весь обсяг продукції згідно Договору. ТОВ «Іст Лоуд Груп» було замовлено продукцію у Виробника, проте у зв`язку з військовими діями та масовим вимкненням світла виготовити весь обсяг згідно Договору та отриманого розпорядження протягом 5 робочих днів було неможливо, про що виробник повідомив у листі Вих. № 3788 від 15.12.2022.

Таким чином, на думку відповідача, ним було здійснено все від нього залежне для своєчасної поставки товару, проте затримав поставку, зокрема згідно видаткової накладної №1279 від 27.12.2022 на загальну суму 190 497,12 грн лише на 5 днів, а залишок згідно видаткової накладної № 1 від 06.01.2023 на загальну суму 12 475,20 грн на 15 днів, а нараховані позивачем штрафні санкції вважає надмірними порівняно з сумою несвоєчасно поставленого товару та невеликим терміном прострочення.

Також, відповідач зазначив, що договір було укладено за результатами публічної закупівлі в системі Prozorro, де позивач є замовником у розрізі Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно сторони мають нерівне становище у договорі в частині права на неустойку за порушення іншою стороною свого зобов`язання. Договір укладався за шаблоном, розробленим позивачем та включеним як обов`язкова умова закупівлі до тендерної документації, змінити його відповідач не мав можливості, тому що це не передбачено умовами тендерної документації, отже, штрафні санкції передбачені позивачем у договорі зменшити неможливо.

22.08.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти доводів відповідача та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. посилаючись на те, що відзив не містить аргументованих заперечень проти позову, відповідач не доводить, що нараховані позивачем штрафні санкції є надмірними порівняно з сумою несвоєчасно поставленого товару та що термін прострочення є невеликим, а також не підтверджує, що військова агресія російської федерації проти України, вимкнення світла в період з листопада по грудень 2022 року та введення з 24.02.2022 воєнного стану, вплинуло на несвоєчасне виконання ним зобов`язання з поставки товару. Відповідних дій, передбачених п. 10.2. договору, відповідач не вчинив та належних доказів таких обставин позивачу не надав.

Також позивач зазначав, що з листа ТОВ «ДЛВ «Металург» за вих. № 3788 від 15.12.2022 вбачається, що згідно укладеного договору з відповідачем, поставка продукції здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів, а згідно договору поставки № ПВРЗ(ВМТПЗ-148/2022-ЮВ) від 07.11.2022, укладеного між позивачем та відповідачем, строк поставки товару - протягом 10-ти календарних днів з моменту надання письмової рознарядки, у зв`язку з чим, строк 10 робочих днів по тривалості більше ніж 10 календарних днів, таким чином приймаючи участь у публічній закупівлі та укладаючи договір з позивачем, відповідач розумів, що постачання продукції позивачу можливе з порушенням взятих зобов`язань і про наслідки за такі порушення.

Крім того, позивач зазначав, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» відповідач міг оскаржити умови тендерної документації, але він відповідну скаргу не подавав, і отже був згоден з умовами тендерної документації до якої відноситься і проект договору.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною восьмою ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга ст. 161 ГПК України ).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведення закупівлі відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» (номер оголошення № UA-2022-10-07-010591-а) між АТ «Українська залізниця» (далі - Покупець) та ТОВ «Іст Лоуд Груп» (далі - Постачальник) було укладено Договір поставки № ПВРЗ (ВМТПЗ-148/2022-ЮВ) від 07.11.2022 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю Товар, відповідно до Специфікації № 1 (Додаток 1), що є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей Товар на умовах цього Договору.

Найменування Товару: Метизна продукція (021:2015-44530000-4 Кріпильні деталі). Кількість, асортимент, марка, рік виготовлення та виробник Товару визначаються у Специфікації № 1 (Додаток 1) до цього Договору (п. 1.2. та п. 1.3. Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору, Постачальник здійснює поставку Товару на умовах DDP вул. Заводська, 5 смт. Панютине, м. Лозова, Харківська область, філія «ПВРЗ» AT «Укрзалізниця» відповідно до «ІНКОТЕРМС» у ред. 2020 р.

Умовами п. 4.2. Договору передбачено, що поставка Товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки Покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Покупця до приймання Товару. Строк поставки Товару - протягом 10-ти календарних днів з моменту надання письмової рознарядки Покупцем. Місце поставки: вул. Заводська, 5 смт. Панютине, м. Лозова, Харківська область, філія «ПВРЗ» AT «Укрзалізниця».

Відповідно до п. 4.5. Договору, Сторони домовились, що рознарядка Покупця на Товар направляється ним Постачальнику в один з таких способів:

- на поштову адресу Постачальника, зазначену в цьому Договорі (листом з оголошеною цінністю та описом вкладення і повідомленням про вручення);

- вручається уповноваженому представнику Постачальника під розпис;

- шляхом відправлення на електронну адресу Постачальника (зазначену в цьому Договорі) сканкопії відповідної рознарядки в форматі PDF або в будь-якому іншому форматі, який забезпечує можливість ознайомлення зі змістом документу. Документ вважається отриманим Постачальником з дати його направлення Покупцем на електронну адресу Постачальника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення Покупця.

Датою поставки Товару вважається дата підписання Сторонами Акту прийому-передачі товару та/або видаткової накладної (п. 4.6. Договору).

Пунктом 6.3. Договору передбачено, що загальна ціна Договору становить усього з ПДВ 410 302,92 грн.

Умовами п. 7.7. Договору передбачено, що простроченням є різниця календарних днів між плановою датою прибуття Товару на умовах відповідно до п. 4.2 цього Договору та датою фактичної поставки Товару.

Згідно з пп. 8.3.1. п. 8.3. Договору, Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки та на умовах, що встановлені цим Договором.

Підпунктом 9.3.1 п. 9.3. Договору передбачено, що Постачальник за цим Договором несе таку відповідальність: при порушенні строків постачання Постачальник оплачує Покупцю штраф у розмірі 15 (п`ятнадцять) % від вартості непоставленого в строк Товару на умовах, передбачених п. 4.2 цього Договору, а за прострочення понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1 (нуль цілих, одна десята) % від вартості непоставленого в строк Товару за кожен день прострочення. При цьому Постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань допоставити Товар, якщо про інше його не попередив письмо Покупець.

Відповідно до п. 10.1. Договору, Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, якщо таке невиконання є наслідком дії обставин або подій непереборної сили, які виникли після укладання цього Договору та виникли поза волею Сторін, зокрема: надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, воєнний стан, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсія, вторгнення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Сторони можуть додатково домовитися про обставини, що визнаються ними як обставини непереборної сили, шляхом підписання додаткової угоди до Договору, яка має бути виконана у письмовій формі та підписана уповноваженими представниками Сторін і скріплена печатками.

Пунктом 10.2. Договору передбачено, що Сторона, що не може виконати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів у строк, що не перевищує 30 (тридцяти) робочих днів. Належним доказом наявності вищезазначених обставин та їх тривалості є сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України або уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Згідно з п. 10.3. ат п. 10.4. Договору, якщо будь-які обставини непереборної сили, що підтверджені у порядку, встановленому цим Договором, прямо спричинять несвоєчасність виконання Договору, то умови Договору можуть бути подовжені на строк, рівний тривалості цих обставин, про що Сторони укладають додаткову угоду. Якщо строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 60 (шістдесят) календарних днів, кожна зі Сторін в установленому порядку має право розірвати цей Договір.

Строк дії цього Договору встановлюється з моменту його підписання Сторонами до 31.12.2022. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторін від обов`язку виконання у повному обсязі взятих на себе за цим Договором зобов`язань щодо поставки та оплати Товару в межах строків, визначених умовами цього Договору (п. 15.1. Договору).

Згідно з п. 16.2. Договору, Сторони підтверджують, що вони розуміють усі ризики, які можуть виникнути у зв`язку з воєнним станом на території України, введеним Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (зі змінами).

Пунктом 16.4. Договору передбачено, що зміни та доповнення вступають у силу, якщо вони підписані уповноваженими представниками Сторін у письмовій формі та вчинені відповідно до умов цього Договору та законодавства України.

Додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємною частиною (п. 16.5. Договору).

Умовами п. 17.1. Договору передбачено, що невід`ємною частиною цього Договору є: 17.1.1. Додаток 1 - Специфікація № 1.

Згідно з розділом 18 Договору, електронною адресою Постачальника зазначена: e-mail: .

Сторонами було підписано Додаток 1 - Специфікація № 1 до Договору, згідно умов якої загальна ціна Договору становить усього з ПДВ 410 302,92 грн.

30.11.2022 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1/11 до Договору, згідно умов якої, сторони дійшли згоди змінити п. 6.3. Договору, виклавши його в наступній редакції:

«п. 6.3. Загальна ціна Договору становить 337 846,70 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20% 67 569,34 грн, усього з ПДВ 405 416,04 грн. Ціна Договору включає в себе обов`язкові платежі, у тому числі на користь третіх осіб, пов`язані з виконанням цього Договору. Будь-яка додаткова вартість окремих витрат, пов`язаних з виконанням цього Договору, не сплачується Покупцем окремо та вважається врахованою у ціну цього Договору.».

Також сторони дійшли згоди змінити і викласти у новій редакції Додаток 1 - Специфікація № 1, згідно умов якої загальна ціна Договору становить усього з ПДВ 405 416,04 грн.

12.12.2022 АТ «Українська залізниця» звернулось до ТОВ «Іст Лоуд Груп» з листом №01-06/7179 щодо постачання ТМЦ, в якому позивач просив відповідача відвантажити в адресу філії «ПВРЗ» AT «Укрзалізниця», згідно умов Договору № ПВРЗ (ВМТПЗ-148/2022-ЮВ) від 07.11.2022, ТМЦ на загальну суму 405 416,04 грн з ПДВ за переліком, викладеним у цьому листі.

В якості доказів надсилання листа від 12.12.2022 № 01-06/7179 щодо постачання ТМЦ ТОВ «Іст Лоуд Груп» в матеріали справи надана копія скріншоту роздруківки з поштового програмного забезпечення АТ «Українська залізниця», щодо надсилання вказаного листа 13.12.2022 на електронну адресу: .

ТОВ «Іст Лоуд Груп» було поставлено АТ «Українська залізниця» товар на загальну суму 202 972,32 грн, що підтверджується видатковими накладними № 1279 від 27.12.2022 на суму 190 497,12 грн з ПДВ та № 1 від 06.01.2023 на суму 12 475,20 грн з ПДВ, підписані сторонами та скріплені відбитками їх печаток.

20.01.2023 АТ «Українська залізниця» звернулось до ТОВ «Іст Лоуд Груп» з претензією № 01-06/410, в якій зазначило, що на електрону адресу відповідачу була надіслана рознарядка вих. № 01- 06/7179 від 12.12.2022 на поставку товару на загальну суму 405 416,04 грн з ПДВ, тобто відповідач зобов`язаний був поставити товар, зазначений в рознарядці до 22.12.2022 включно. Поставка метизної продукції була здійснена до 22.12.2022 на загальну суму 202 443,72 грн з ПДВ (видаткова накладна № 1235 від 21.12.2022 на суму 151 184,40 грн з ПДВ, видаткова накладна № 1255 від 22.12.2022 на загальну суму 51 259,32 грн з ПД В), до 27.12.2022 на загальну суму 190 497,12 грн з ПДВ (видаткова накладна № 1279 від 27.12.2022) та до 06.01.2023 на загальну суму 12 475,20 грн з ПДВ (видаткова накладна № 1 від 06.01.2023). Таким чином по видатковій накладній № 1279 від 27.12.2022 прострочення поставки складає 4 дні, по видатковій накладній № 1 від 06.01.2023 прострочення поставки складає 14 днів, у зв`язку з чим, позивачем було нараховано штраф за порушення строків поставки товару у розмірі 30 445,85 грн, який і пропонував сплатити відповідачу.

08.02.2023 ТОВ «Іст Лоуд Груп» звернулось до АТ «Українська залізниця» з відповіддю Вих. № 08/02-01 на претензію за № 01-06/410 від 20.01.2023, в якій просило не нараховувати та не стягувати штрафні санкції зазначені у претензії за № 01-06/410 від 20.01.2023 за прострочення поставки продукції, яке виникло внаслідок обставин непереборної сили, а саме: те, що згідно укладеного Договору виробником запропонованої продукції є ТОВ «ДЛЗ «МЕТАЛУРГ», юридична адреса якого у зв`язку з військовими діями була перереєстрована та станом на 10.02.2023 є: 03056, м. Київ, вул. Нижньоключова, буд. 14, оф. 9, при цьому, основні виробничі потужності знаходяться за адресою: 84200, Донецька обл., м. Дружківка, вулиця Привокзальна, 8-А. Частину виробничих потужностей було вивезено в місто Дніпро, проте у зв`язку з масованими ракетними ударами з листопада по кінець грудня, що спричинили довготривалі перебої з електропостачанням, виробник не мав можливості виготовити такий значний обсяг продукції впродовж 10 днів строки виробництва продукції та її поставки збільшились у зв`язку із непередбачуваними обставинами.

Також відповідач у вказаній відповіді на претензію просив взяти до уваги, що строк прострочення обсягу продукції згідно Договору поставки № ПВРЗ (ВМТПЗ-148/2022-ЮВ) від 07.11.2022 та видаткової накладної № 1255 від 22.12.2022 загальною вартістю 190 497,12 грн. з ПДВ склав лише 4 (чотири) календарні дні, враховуючі військовий стан та відключення електроенергії встановлений розмір штрафних санкцій є надмірним.

Відповідачем не було здійснено оплату штрафу за прострочення поставки товару, що і стало підставою для звернення позивача з даною позовною заявою до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст. 509 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення містяться у ст. 174 ГК України.

Як було встановлено, за результатами проведення закупівлі відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» (номер оголошення № UA-2022-10-07-010591-а) між сторонами було укладено Договір поставки № ПВРЗ (ВМТПЗ-148/2022-ЮВ) від 07.11.2022

Згідно зі ст. 185 ГК України, до укладення господарських договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних організованих ринків капіталу, організованих товарних ринків, ярмарків та публічних торгів.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначає Закон України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII, в редакції, що діяла на момент проведення процедури закупівлі та порядку підписання Договору (далі - Закон № 922-VIII).

Пунктом 6 частини першої ст. 1 Закону № 922-VIII передбачено, що договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару

Згідно з частиною першою ст. 41 Закону № 922-VIII, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 ЦК України).

Положеннями ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог статті 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

При цьому, відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 4.2. Договору передбачено, що строк поставки Товару - протягом 10-ти календарних днів з моменту надання письмової рознарядки Покупцем. Рознарядка Покупця на Товар направляється ним Постачальнику, зокрема, шляхом відправлення на електронну адресу Постачальника (зазначену в цьому Договорі) сканкопії відповідної рознарядки в форматі PDF або в будь-якому іншому форматі, який забезпечує можливість ознайомлення зі змістом документу. Документ вважається отриманим Постачальником з дати його направлення Покупцем на електронну адресу Постачальника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення Покупця п. 4.5. Договору.

Датою поставки Товару вважається дата підписання Сторонами Акта прийому-передачі товару та/або видаткової накладної (п. 4.6. Договору).

Частиною першою ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Так, відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначалось, на виконання умов Договору, 12.12.2022 АТ «Українська залізниця» звернулось до ТОВ «Іст Лоуд Груп» з листом № 01-06/7179 щодо постачання ТМЦ на загальну суму 405 416,04 грн з ПДВ, на підтвердження чого була надана копія скріншоту роздруківки з поштового програмного забезпечення АТ «Українська залізниця», щодо надсилання вказаного листа на електронну адресу: .

Крім того, факт отримання вказаного листа 12.12.2022 підтверджується самим відповідачем у відзиві на позив, де останній зазначав, що 12.12.2022 на електронну адресу ТОВ «Іст Лоуд Груп» - було отримано лист щодо постачання ТМЦ та підтвердив, що ним, згідно отриманої заявки, протягом 10 (десяти) календарних днів мав бути поставлений весь обсяг продукції згідно Договору.

Частиною першою ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як вбачається з претензії № 01-06/410 від 20.01.2023, відповідачем була здійснена поставка метизної продукції на загальну суму 405 416,04 грн з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними № 1235 від 21.12.2022 на суму 151 184,40 грн з ПДВ, № 1255 від 22.12.2022 на загальну суму 51 259,32 грн з ПДВ, № 1279 від 27.12.2022 на загальну суму 190 497,12 грн з ПДВ та № 1 від 06.01.2023 на загальну суму 12 475,20 грн з ПДВ.

Проте, як зазначає позивач, поставку товару за видатковими накладними № 1279 від 27.12.2022 на загальну суму 190 497,12 грн з ПДВ та № 1 від 06.01.2023 на загальну суму 12 475,20 грн з ПДВ, копії яких надані в матеріали справи, було здійснено з порушенням строку поставки, встановленого п. 4.2. Договору, а саме: по видатковій накладній № 1279 від 27.12.2022 прострочення поставки складає 4 дні та по видатковій накладній № 1 від 06.01.2023 прострочення поставки складає 14 днів, у зв`язку з чим відповідачу, згідно пп. 9.3.1. п. 9.3. Договору, був нарахований штраф у розмірі 30 445,85 грн.

Факт порушення строків поставки товару, передбаченого Договором, підтверджується самим відповідачем у відзиві на позов, де останній зазначав, що ним було здійснено все від нього залежне для своєчасної поставки товару, проте затримав поставку товару, зокрема згідно видаткової накладної № 1279 від 27.12.2022 на загальну суму 190 497,12 грн лише на 5 днів, а залишок згідно видаткової накладної № 1 від 06.01.2023 на загальну суму 12 475,20 грн на 15 днів.

За приписами ст.ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17.

Частинами першою та другою ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, відповідач, відповідно умов п. 4.2. Договору, мав поставити товар протягом 10-ти календарних днів з моменту надання письмової рознарядки позивачем, яка, згідно умов п. 4.5. Договору, була надана ТОВ «Іст Лоуд Груп» шляхом направлення на його електронну адресу - листа № 01-06/7179 від 12.12.2022 щодо постачання ТМЦ на загальну суму 405 416,04 грн з ПДВ, отриманого відповідачем 12.12.2022, що підтверджується самим відповідачем у відзиві на позив.

Тобто, товар мав бути поставлений відповідачем у строк до 22.12.2022 включно, однак поставка товару за видатковими накладними № 1279 від 27.12.2022 на загальну суму 190 497,12 грн з ПДВ та № 1 від 06.01.2023 на загальну суму 12 475,20 грн з ПДВ була здійснена з порушенням встановлених термінів, а саме: на 4 дні та 14 днів на відповідно (з урахуванням положення ст. 253 ЦК України та днів фактичної поставки), що підтверджується самим відповідачем у відзиві на позив.

Приймаючи до уваги викладене, матеріалами справи та самим відповідачем підтверджується порушення ТОВ «Іст Лоуд Груп» строків поставки товару.

В силу приписів ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (частина перша ст. 612 ЦК України).

Частиною першою ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною четвертою ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому співвідношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина шоста ст. 232 ГК України).

Підпунктом 9.3.1 п. 9.3. Договору передбачено, що Постачальник за цим Договором несе таку відповідальність: при порушенні строків постачання Постачальник оплачує Покупцю штраф у розмірі 15 (п`ятнадцять) % від вартості непоставленого в строк Товару на умовах, передбачених п. 4.2 цього Договору, а за прострочення понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1 (нуль цілих, одна десята) % від вартості непоставленого в строк Товару за кожен день прострочення. При цьому Постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань допоставити Товар, якщо про інше його не попередив письмо Покупець.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд зазначає, що він розрахований вірно, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 30 445,85 грн підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти розміру заявлених позовних вимог, відповідач зазначав, що вважає їх надмірними порівняно з сумою несвоєчасно поставленого товару та невеликим терміном прострочення, а також посилався на наявність нерівного становища у договорі в частині права на неустойку за порушення іншою стороною свого зобов`язання, оскільки договір було укладено за результатами публічної закупівлі у розрізі Закону України «Про публічні закупівлі» де договір укладався за шаблоном, розробленим позивачем та включеним як обов`язкова умова закупівлі до тендерної документації, змінити його відповідач не мав можливості, тому що це не передбачено умовами тендерної документації, отже, штрафні санкції передбачені позивачем у договорі зменшити неможливо, у зв`язку з чим просив суд зменшити розмір штрафу за порушення строків постачання на 90% від загального розміру штрафу, враховуючи виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, військову агресією російської федерації проти України, вимкнення світла в період з листопада по грудень 2022 року та введенням з 24.02.2022 воєнного стану.

Також в обґрунтування клопотання про зменшення позовних вимог відповідач посилався на те, що виробником продукції є ТОВ «ДЛЗ «Металург», юридичною адресою якого на момент участі у тендері та укладення договору та місцем знаходження основних виробничих потужностей є адреса: Україна, Донецька обл., м. Дружківка, яке згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 знаходиться в Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. У зв`язку з військовими діями та масовим вимкненням світла виготовити весь обсяг продукції згідно поданій заявці (листа) згідно умов Договору та отриманого розпорядження протягом 5 робочих днів було неможливо, про що ТОВ «ДЛЗ «Металург» повідомив у листі Вих. № 3788 від 15.12.2022.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення неустойки.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності. Подібний висновок міститься у п. 67 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 922/266/20.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання. Аналогічний висновок міститься у п. 23 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.05.2022 у справі № 910/10675/21.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до ст. 86 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії. Аналогічні висновки викладалися Верховним Судом у постановах від 26.02.2020 у справі № 925/605/18, від 17.03.2020 № 925/597/19, від 18.06.2020 у справі № 904/3491/19 від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 915/2095/19, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1199/19, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19, від 21.09.2021 у справі № 910/10618/20.

Так, відповідач посилався на те, що виробником продукції згідно Специфікації до Договору є ТОВ «ДЛЗ «Металург», юридичною адресою та адресою виробничих потужностей якого є: Україна, Донецька обл., м. Дружківка, яке згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 знаходиться в Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Однак, судом встановлено, що Україна, Донецька обл., м. Дружківка була юридичною адресою та адресою виробничих потужностей ТОВ «ДЛЗ «Металург» на момент участі відповідача у тендері та момент укладення договору з позивачем, а Договір між сторонами було укладено 07.11.2022, тобто під час воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а відтак відповідачу були відомі обставини існування військових дій на території України, у тому числі за адресою знаходження виробничих потужностей виробника, та усі ризики, які можуть виникнути у зв`язку з воєнним станом на території України (п. 16.2. Договору). Крім того, частину виробничих потужностей було вивезено в м. Дніпро.

Слід зазначити, що м. Дружківка (Дружківська міська територіальна громада) була внесена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.04.2022 № 80), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.04.2022 25 за № 453/37789, а саме: в розділ II. Донецька область, пункт 6. Краматорський район, підпункт 2) Дружківська міська територіальна громада, який втратив чинність через Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (Зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 23.12.2022 за № 1668/39004).

Таким чином на момент участі відповідача у тендері та момент укладення договору з позивачем м. Дружківка (Дружківська міська територіальна громада) була внесена з 29.04.2022 в Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року, а також в Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, у зв`язку з чим відповідач був обізнаний о місцезнаходженні виробничих потужностей ТОВ «ДЛЗ «Металург», а також ризиках з цим пов`язаних.

Слід звернути увагу, що відповідач посилається на лист ТОВ «ДЛЗ «Металург» вих. №3788 від 15.12.2022, в якому останній повідомив відповідача про неможливість своєчасно здійснити поставку всього обсягу продукції зазначеного у заявках, у зв`язку з масованими ракетними ударами протягом двох останніх місяців, що спричинили довготривалі перебої з електропостачанням, збільшились строки виробництва продукції та її поставки, у зв`язку з цим, просив збільшити термін поставки продукції до 01.02.2023.

Таким чином, відповідач був обізнаний про неможливість поставки товару позивачу в строки, передбачені Договором, але не виконав зобов`язань, передбачених п. 10.2. Договору, та не повідомив позивача про неможливість виконати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили.

Згідно п. 16.1. Договору, істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Так, відповідно до п. 4 частини п`ятої ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Проте, доказів вчинення відповідачем дій щодо продовження строку поставки товару, передбачених умовами Договору та положеннями Закону України «Про публічні закупівлі» в матеріалах справи відсутні.

Судом прийнято до уваги строк порушення відповідачем поставки товарів на 4 дні та 14 днів, однак враховано відсутність доказів вчинення відповідачем дій, передбачених умовами Договору та положеннями законодавства, щодо мінімізації строків або недопущення вказаного прострочення (порушення).

Також слід зазначити, що відповідачем, на підтвердження викладених аргументів, не надано доказів звернення ТОВ «Іст Лоуд Груп» з вимогою про зміну умов тендерної пропозиції чи їх оскарження, в порядку передбаченого законодавством України.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21 міститься висновок, що, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи обізнаність відповідача про запровадження воєнного стану на території України, про місцерозташування виробничих потужностей виробника на момент участі у тендері та укладенні Договору з позивачем та розуміння пов`язаних з цим всіх негативних ризиків, відсутність будь яких дій зі сторони відповідача, спрямованих на продовження строків поставки або попередження відповідача про неможливість виконання зобов`язань в строк, суд дійшов висновку, що даний випадок не є винятковим, а присуджена до стягнення сума штрафу не перевищує суму товарів, за якими допущено прострочення, не є надмірною та не виходить за межі компенсаційного характеру враховуючи наявність прострочення зобов`язання, визначеного Договором.

Відтак, клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Також позивачем у позовній заяві повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складає 2 684,00 грн, що складається із суми судового збору, сплаченого позивачем за подання даного позову.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Лоуд Груп» (вул. Олександра Мишуги, буд. 2, оф. 416, м. Київ, 02141; ідентифікаційний код юридичної особи: 37017486) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815) штраф у розмірі 30 445 (Тридцять тисяч чотириста сорок п`ять) грн 85 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 (Дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 13.11.2023.

Суддя М.Є. Літвінова