УХВАЛА

м. Київ

10.11.2023Справа № 910/17240/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Приватного підприємства «Деліція» про забезпечення позову у справі за позовом Приватного підприємства «Деліція» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хамслайн Трейд» про стягнення 1 753 683,15 грн., без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 1 753 683,15 грн., з яких: 284 893,15 грн. пені, 1 155 400,00 грн. штрафу за Договором поставки № 1/12-22 від 23.12.2022 та 220 390, 00 грн. вартості ремонтних робіт, 12 000,00 грн. вартості діагностики неякісного товару та 81 000,00 грн. витрат на підготовку експертного висновку на підставі ст. 679 ЦК України та ст. ст. 231, 269 ГК України.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Хамслайн Трейд» (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 11, оф. 41, ) в межах розміру позовних вимог, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», а також на інших рахунках в банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду, а також на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Хамслайн Трейд» (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 11, оф. 41, ), яке буде виявлене під час виконання ухвали суду.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Суд зазначає, що у даному випадку можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника (аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати КГС у складі ВС від 03.03.2023 у справі №905/448/22).

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.06.2022 у справі № 908/2382/21 дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування, зокрема, статті 137 ГПК України про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів, викладених у низці постанов Верховного Суду.

Також подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Враховуючи значний розмір заявленої до стягнення суми, суд вважає, що доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача є обґрунтованими, оскільки такий вид забезпечення позову по-перше, спроможний забезпечити виконання судового рішення в разі задоволення позову; по-друге, є адекватним, так як цілком відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається; по-третє, вказаний захід забезпечення позову, в разі його вжиття судом, не порушуватиме прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу; по-четверте, невжиття судом зазначеного заходу забезпечення позову може призвести (у разі задоволення позову) до утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства «Деліція» про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Хамслайн Трейд» (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 11, оф. 41, ), що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», а також на інших рахунках в банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду, а також на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Хамслайн Трейд» (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 11, оф. 41, ), яке буде виявлене під час виконання ухвали суду в межах розміру позовних вимог у сумі 1 753 683,15 грн.

3. Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили з 13.11.2023 року, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 13.11.2026 року.

4. Стягувачем за даною ухвалою є Приватне підприємство «Деліція» (08292, Київська обл, м. Буча, вул. Заводська, 2-В, ).

5. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю Хамслайн Трейд» (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 11, оф. 41, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О.Чебикіна