РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2023Справа № 910/13003/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., за участю секретаря судового засідання П`янковської Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України»

до Громадської спілки «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції»

про визнання протиправним використання власної назви та зобов`язання вчинити дії

за участі представників:

позивача - Козачук Н.Ю.,

відповідача - не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України» звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської спілки «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції», у якому просить:

- визнати протиправним використання Громадською спілкою «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» в індивідуальній частині назви спілки, власної назви Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» - «Національна асоціація адвокатів України»;

- заборонити Громадській спілці «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» в індивідуальній частині назви використовувати назву - Національна асоціація адвокатів України;

- зобов`язати Громадську спілку «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» вчинити дії щодо зміни власної назви (індивідуальної частини назви) шляхом внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що використання відповідачем в індивідуальній частині назви юридичної особи власної назви позивача, яка визначена Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме - Національна асоціація адвокатів України, суперечить положенням Законів України «Про громадські об`єднання», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Вимог до написання найменування юридичної особи, її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, крім організації профспілки, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012 № 368/5 і порушує права та законні інтереси позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.09.2023, встановлено сторонам строки для подання ними заяв по суті справи, відмовлено у задоволенні заяви позивача про залучення Міністерства юстиції України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а також витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії доказів.

Частиною п`ятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 88, офіс 1.

На зазначену адресу, відповідно до вищевказаних вимог процесуального закону, судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 17.08.2023 з метою повідомлення відповідача про дату, час і місце підготовчого засідання, про його право подати, відзив на позовну заяву, а також про його обов`язок надати суду витребувані докази.

29.08.2023 до суду повернулось поштове відправлення, адресоване відповідачу, разом з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі від 17.08.2023, яке відповідно до повідомлення підприємства поштового зв`язку не було вручене відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

У підготовче засідання 20.09.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 20.09.2023 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 24.10.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2023 відповідача було повідомлено про те, що підготовче засідання у справі призначено на 24.10.2023.

У підготовче засідання 24.10.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 24.10.2023 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.11.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 відповідача було повідомлено про закриття підготовчого провадження та призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 14.11.2023.

У судове засідання 14.11.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, явка учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

У судовому засіданні 14.11.2023 суд заслухав пояснення присутнього представника позивача у вступному слові, дослідив наявні в матеріалах справи докази, заслухав промову представника позивача у судових дебатах та, після виходу з нарадчої кімнати, проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

На виконання статті 45, пункту 5 розділу X «Перехідні положення» Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» 17.11.2012 відбувся установчий з`їзд адвокатів України, на якому, зокрема, засновано Національну асоціацію адвокатів України, що є недержавною некомерційною професійною організацією, яка об`єднує всіх адвокатів України та утворюється з метою забезпечення реалізації завдань адвокатського самоврядування, та затверджено її статут.

19.11.2012 було проведено державну реєстрацію юридичної особи - Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» (ідентифікаційний код: 38488439).

Пунктом 10 Розділу Х «Перехідні положення» Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» було передбачено обов`язок Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом:

привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;

забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.04.2016 №826/27268/15, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 та Вищого адміністративного суду України від 26.04.2017, було задоволено позов Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України», внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не виконання п. 10 Перехідних положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та зобов`язано Міністерство юстиції України забезпечити приведення Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012 №368/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2012 №367/20680, зі змінами та доповненнями у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом внесення до таких Вимог змін щодо встановлення заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об`єднань без статусу юридичної особи.

11.04.2023 позивачем було виявлено факт протиправного використання власних назв органів адвокатського самоврядування в назвах інших організації, що оформлено рішенням позивача № 26.

Так, 09.01.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис № 000002950 про проведення державної реєстрації юридичної особи - Громадської спілки «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» (ідентифікаційний код: 44980123).

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, засновниками відповідача є невизначені юридичні особи, відсутні фізичні особи, які відповідають статусу кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, а органами управління відповідача є загальні збори (вищий), рада адвокатів (виконавчий), голова ради (інший).

05.05.2023 позивач листом № 802/0/2-23 від 04.05.2023 звернувся до директора Громадської спілки «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» з проханням привести найменування Громадської спілки «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» у відповідність до законодавства України, а саме виключити з назви відповідача власної назви органу адвокатського самоврядування.

Вказаний лист не було вручено відповідачу та повернуто відправникові, про що свідчать наявні в матеріалах справи розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку та витяг із сервісу відстеження поштових пересилань.

Вважаючи недопустимим використання власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, а також вважаючи свої права порушеними внаслідок презентованих відповідачем напрямів його діяльності та висловлювань його очільника, які, за доводами позивача, руйнують основи адвокатського самоврядування і розбудовану систему адвокатури України, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Порушення права/інтересу пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити/реалізувати своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Прийняття судом рішення покликане усунути цю невизначеність, відновити порушене право, створити можливість для реалізації інтересу. Тому застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права (інтересу) позивача.

З наведеного вбачається, що однією з основних передумов для задоволення позову є наявність саме реального порушення відповідачем охоронюваного законом інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з інших дій, які за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Спір у цій справі стосується правомірності використання відповідачем у власній назві назви органу адвокатського самоврядування, яким є позивач і який вважає свої права порушеними внаслідок такого протиправного використання.

За приписами частин 1, 3 статті 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи (ч. 5 ст. 90 Цивільного кодексу України).

Вимоги до найменування юридичної особи також містяться і у статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Так, згідно з частинами 1 - 3 цієї статті найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму (крім державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ, а також випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини) та назву. Організаційно-правова форма юридичної особи визначається відповідно до класифікації організаційно-правових форм господарювання, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері технічного регулювання. Назва юридичної особи може складатися з власної назви юридичної особи, а також містити інформацію про мету діяльності, вид, спосіб утворення, залежність юридичної особи та інші відомості згідно з вимогами до найменування окремих організаційно-правових форм юридичних осіб, установленими Цивільним, Господарським кодексами України та цим Законом.

Частинами 4, 5 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що найменування юридичної особи не може бути тотожним найменуванню іншої юридичної особи (крім органів місцевого самоврядування).

У найменуванні юридичних осіб забороняється використовувати:

- повне чи скорочене найменування державних органів або органів місцевого самоврядування, або похідні від цих найменувань, або історичні державні найменування, перелік яких установлює Кабінет Міністрів України, - у найменуваннях юридичних осіб приватного права;

- символіку комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів, заборона використання яких встановлена Законом України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки";

- символіку воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну;

- терміни, абревіатури, похідні терміни, заборона використання яких передбачена законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

У статті 44 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначені завданнями адвокатського самоврядування, до яких належать: 1) забезпечення незалежності адвокатів, захист від втручання у здійснення адвокатської діяльності; 2) підтримання високого професійного рівня адвокатів; 3) утворення та забезпечення діяльності кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 4) створення сприятливих умов для здійснення адвокатської діяльності; 5) забезпечення відкритості інформації про адвокатуру та адвокатську діяльність; 6) забезпечення ведення Єдиного реєстру адвокатів України; 7) участь у формуванні Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному законом.

За приписами статті 45 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Національна асоціація адвокатів України є недержавною некомерційною професійною організацією, яка об`єднує всіх адвокатів України та утворюється з метою забезпечення реалізації завдань адвокатського самоврядування.

Національна асоціація адвокатів України: 1) представляє адвокатуру України у відносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, громадськими об`єднаннями та міжнародними організаціями, делегує представників до органів державної влади; 2) захищає професійні права адвокатів та забезпечує гарантії адвокатської діяльності; 3) забезпечує високий професійний рівень адвокатів України; 4) забезпечує доступ та відкритість інформації стосовно адвокатів України; 5) виконує інші функції відповідно до цього Закону.

Національна асоціація адвокатів України є юридичною особою та діє через організаційні форми адвокатського самоврядування, передбачені цим Законом.

Національна асоціація адвокатів України утворюється з`їздом адвокатів України та не може бути реорганізована. Ліквідація Національної асоціації адвокатів України може бути здійснена лише на підставі закону.

Статут Національної асоціації адвокатів України затверджується з`їздом адвокатів України та є її установчим документом.

З моменту державної реєстрації Національної асоціації адвокатів України її членами стають всі особи, які мають свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Інші особи стають членами Національної асоціації адвокатів України з моменту складення присяги адвоката України.

Пунктом 10 розділу Х «Перехідні положення» Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено обов`язок Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Невиконання Міністерством юстиції України вищенаведених вимог зумовило звернення Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо не виконання пункту 10 розділу Х «Перехідні положення» Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зобов`язання Міністерства юстиції України забезпечити приведення Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012 № 368/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2012 за № 367/20680, зі змінами та доповненнями, у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом внесення до таких Вимог змін щодо встановлення заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об`єднань без статусу юридичної особи.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.04.2016 №826/27268/15, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 та Вищого адміністративного суду України від 26.04.2017, позов Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» було задоволено.

У зазначеній справі суди дійшли висновку про те, що законодавством України чітко визначено власні найменування для всіх органів адвокатського самоврядування, які передбачені вичерпним переліком. Підміна органів адвокатського самоврядування, використання їх власних назв іншими суб`єктами суспільних відносин не допускається.

Таким чином, суди погодились з доводами Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України», що Міністерством юстиції України не забезпечено виконання вимог пункту 10 розділу Х «Перехідні положення» Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в частині приведення Вимог щодо написання найменування юридичної особи або її відокремленого підрозділу, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012 № 368/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2012 за № 367/20680, зі змінами та доповненнями, у відповідність до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом внесення до таких Вимог змін щодо встановлення заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об`єднань без статусу юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.01.2023 було проведено державну реєстрацію юридичної особи - Громадської спілки «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» (ідентифікаційний код: 44980123), яка у власній назві використовує назву органу адвокатського самоврядування - позивача.

Суд враховує, що чинна, як на момент проведення державної реєстрації відповідача, так і на момент постановлення цього рішення, редакція Вимог до написання найменування юридичної особи, її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, крім організації профспілки, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 05.03.2012 № 368/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2012 за № 367/20680, не містить заборони використання повних, скорочених та викладених англійською мовою власних назв органів адвокатського самоврядування визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та похідних від них назв у назві іншої юридичної особи, її відокремлених підрозділів або громадських об`єднань без статусу юридичної особи, водночас протиправність використання власних назв органів адвокатського самоврядування іншими суб`єктами суспільних відносин встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили і в силу статей 129, 129-1 Конституції України є обов`язковим до виконання.

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань визначені Законом України «Про громадські об`єднання».

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська спілка - це громадське об`єднання, засновниками якого є юридичні особи приватного права, а членами (учасниками) можуть бути юридичні особи приватного права та фізичні особи.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про громадські об`єднання» передбачено, що засновниками громадської спілки можуть бути юридичні особи приватного права, у тому числі громадські об`єднання зі статусом юридичної особи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про громадські об`єднання» утворення громадського об`єднання здійснюється на установчих зборах його засновників та оформлюється протоколом. Протокол установчих зборів громадського об`єднання має містити відомості, зокрема про: осіб, які брали участь в установчих зборах (відповідно до частини одинадцятої цієї статті); рішення про утворення громадського об`єднання із зазначенням мети (цілей) його діяльності; рішення про визначення найменування та за наявності - скороченого найменування громадського об`єднання; рішення про затвердження статуту громадського об`єднання; рішення про утворення (обрання) керівника, органів управління громадського об`єднання відповідно до затвердженого статуту.

За приписами статті 10 Закону України «Про громадські об`єднання» найменування громадського об`єднання визначається рішенням установчих зборів під час його утворення. Найменування громадського об`єднання складається з двох частин - загальної та власної назв. У загальній назві зазначається організаційно-правова форма громадського об`єднання («громадська організація», «громадська спілка»). Власна назва громадського об`єднання не повинна бути тотожною власним назвам інших зареєстрованих громадських об`єднань. Власна назва громадського об`єднання не може містити: 1) найменування органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, складових найменувань цих органів (міністерство, агентство, служба, інспекція, комітет, адміністрація, прокуратура, суд); 2) власну назву громадського об`єднання, діяльність якого заборонена в судовому порядку (протягом трьох років після набрання відповідним рішенням суду законної сили); 3) інші позначення, використання яких обмежено законом. Власна назва громадського об`єднання не може містити слова «державний», «комунальний» та похідні від них. Власна назва навчального закладу, установи чи організації у власній назві громадського об`єднання може використовуватися лише за згоди відповідного навчального закладу, установи чи організації. Забороняється використання у власній назві громадського об`єднання історичних державних найменувань, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Власна назва громадського об`єднання може містити інформацію про статус громадського об`єднання («дитяче», «молодіжне», «всеукраїнське») та/або про його вид («екологічне», «правозахисне» тощо). Зміна найменування громадського об`єднання здійснюється на засіданні вищого органу управління такого об`єднання з додержанням вимог цього Закону та статуту об`єднання (за наявності).

Судом враховано що позивач у силу положень пунктів 2.3.22, 3.7.10 статуту, має право засновувати або вступати в громадські організації.

Водночас враховуючи не надання відповідачем на вимогу суду власного протоколу установчих зборів засновників та статуту, суд, керуючись ч. 10 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, вважає доведеною ту обставину, що відповідач не був заснований позивачем, не отримав від позивача згоди на використання назви органу адвокатського самоврядування та не має до позивача жодного відношення, а лише використав у своїй назві власну назву Національної асоціації адвокатів України.

Також судом було оглянуто веб-сайт (сторінку): https://iacassembly.org/uk/zustrich-na-platformi-teritoriya-bez-korupci%D1%97/, де наведено коментар «голови ради адвокатов НААУ-ТБК» Дмитра Моргуна, який згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником відповідача, такого змісту:

«На сьогоднішній день організована дуже необхідна організація НААУ, тому що дуже часто чуєшь про те, що адвакатура продажна, а адвокати кажуть: А як можно бути не продажним в продажній системі? І починається перетягування каната: що продаже, а що непродажне…

На мою думку, основою правосуддя є не суд, а є адвокатура. Тому що, адвокат повинен правильно вистроювати позицію і правильно донести ії правовими методами. Ми намагаємось та будемо намагатися донести саме правові висновку в правовому полі. Саме для цього й була створена наша організація…

Ми не є клоном, і не наслідуємо те, що вже існує. Адвокатських організацій може бути багато. Ми не збираємося сперечатися, перетягувати канат і розказувати кто з нас правіший. Ми намагаємось робити правильно, так як мало бути, тому що будь яка держава, яка організовується має пройти певні правові інститути. Тому ми створюємо адвакатуру правильно. Створити так, як має бути…».

З урахуванням вищенаведеного, суд знаходить слушними доводи позивача про те, що презентовані відповідачем напрямки діяльності та висловлювання його очільника є спробою дублювати самоврядну організацію адвокатури за статусом та функціями, а не просто намаганням привласнити її назву, що негативно відображується на авторитеті української адвокатури, зачіпає інтереси всіх адвокатів, перешкоджає досягненню певних цілей адвокатського самоврядування та може завдати шкоди інтересам держави та суспільства, оскільки може створити у стороннього спостерігача хибне уявлення про діяльність органів адвокатського самоврядування, тобто порушує право позивача у правовій визначеності.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини 1, 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України).

У статті 16 Цивільного кодексу України наведені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі. При цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

Отже, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Суд, відповідно до викладеної в позові вимоги, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону, але лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17).

Інтерес позивача у правовій визначеності може захищатися, зокрема, позовом про визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права).

У цій справі позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправним використання Громадською спілкою «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» в індивідуальній частині назви спілки, власної назви Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» - «Національна асоціація адвокатів України», заборону Громадській спілці «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» в індивідуальній частині назви використовувати назву - Національна асоціація адвокатів України та зобов`язання Громадської спілки «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» вчинити дії щодо зміни власної назви (індивідуальної частини назви) шляхом внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позовні вимоги у цій справі по суті є вимогами про визнання відсутнім у відповідача права на використання назви органу адвокатського самоврядування в індивідуальній частині власної назви та припинення дії, яка порушує право, а також про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом вчинення дій щодо зміни власної назви, що цілком відповідає визначеним у статті 16 Цивільного кодексу України способам захисту цивільних прав та інтересів.

При цьому суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 02.10.2019 у справі № 916/2562/18, від 21.08.2019 у справі № 910/13755/18, згідно з яким не передбачений такий спосіб захисту прав або інтересів, як визнання протиправними дій суб`єкта господарювання.

Водночас у даній справі, на відміну від вищенаведених справ, що перебували на розгляді у Верховному Суді, заявлена вимога не про встановлення певних фактів, а тому такі висновки не є релевантними до спірних правовідносин.

При вирішенні цього спору суд виходить із того, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії як спосіб захисту, без одночасного визнання попередніх дій відповідача протиправними, не узгоджується із завданням господарського судочинства, визначеного у статті 2 Господарського процесуального кодексу України, відтак обраний позивачем спосіб захисту є ефективним і можливим з точки зору подальшого примусового виконання судового рішення, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд встановив обґрунтованість заявленого позову, тому порушені права та інтереси позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправним використання Громадською спілкою «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» в індивідуальній частині назви спілки, власної назви Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» - «Національна асоціація адвокатів України», заборони Громадській спілці «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» в індивідуальній частині назви використовувати назву - Національна асоціація адвокатів України та зобов`язання Громадської спілки «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» вчинити дії щодо зміни власної назви (індивідуальної частини назви) шляхом внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на результат вирішення спору, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 052,00 грн, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним використання Громадською спілкою «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» в індивідуальній частині назви спілки, власної назви Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» - «Національна асоціація адвокатів України».

Заборонити Громадській спілці «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 88, офіс 1; ідентифікаційний код 44980123) в індивідуальній частині назви використовувати назву - Національна асоціація адвокатів України.

Зобов`язати Громадську спілку «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 88, офіс 1; ідентифікаційний код 44980123) вчинити дії щодо зміни власної назви (індивідуальної частини назви) шляхом внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стягнути з Громадської спілки «Національна асоціація адвокатів України - територія без корупції» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 88, офіс 1; ідентифікаційний код 44980123) на користь Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 3, 5 поверх; ідентифікаційний код 38488439) 8 052,00 грн (вісім тисяч п`ятдесят дві гривні 00 коп.) судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 15.11.2023.

Суддя О.С. Комарова