ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"08" листопада 2023 р. Справа№ 910/12337/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Сітайло Л.Г.

при секретарі судового засідання Невмержицькій О.В.

за участю представників учасників апеляційного провадження згідно протоколу судового засідання від 08.11.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 (про забезпечення позову (до подання позовної заяви) у справі №910/12337/23 (суддя - Сівакова В.В.)

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви)

особи, які можуть отримати статус учасника справи

1) Міністерство юстиції України

2) Приватне акціонерне товариство «Росава»

3) Приватний нотаріус Бобков Олександр Вікторович,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач за позовом, який буде подано, заявник) 03.08.2023 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, вказавши осіб, які можуть отримати статус учасника справи: 1) Міністерство юстиції України, 2) Приватне акціонерне товариство «Росава», 3) Приватний нотаріус Бобков Олександр Вікторович.

У заяві про забезпечення позову заявник просив суд першої інстанції вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до подачі позовної заяви до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Росава», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Бобков Олександр Вікторович про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №3503/5 від 19.08.2022, усунення Міністерством юстиції України порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , якого обрано директором Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», допущені незаконним скасуванням реєстраційних дій. Зупинити дію пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3503/5 від 19.08.2022, до вирішення спору по суті. Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, Офісу протидії рейдерству, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань реєстраційні дії на виконання пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3503/5 від 19.08.2022, до вирішення спору по суті.

У своїй заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник зазначив, що готує та як позивач має намір подати до Господарського суду міста Києва позовну заяву до відповідача - Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Росава», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Бобков Олександр Вікторович, в якій буде просити суд: 1) Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3503/5 від 19.08.2022. 2) Міністерству юстиції України усунути порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , якого обрано директором Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», допущені незаконним скасуванням реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 18.01.2022 №038000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 20.01.2022 №039000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та №040000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу».

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом зупинення дії пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3503/5 від 19.08.2022 та заборони відповідним суб`єктам здійснювати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі по тексту - ЄДР) реєстраційні дії на виконання пунктів 1, 2, 4 наказу, до вирішення спору по суті, викликана тим, що рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» від 18.01.2022 обрано директором цього Товариства ОСОБА_1 . На виконання вказаного рішення проведена реєстраційна дія в ЄДР від 18.01.2022 №038000085 «Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи», відповідно до якої у ЄДР внесено відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства.

За твердженням заявника, оспорюваний наказ Міністерства юстиції України створює ситуацію, в якій обраний рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 18.01.2022 директор Товариства ОСОБА_4, відомості про якого внесено у ЄДР, позбавляється зазначеним наказом Міністерства юстиції України можливості діяти від імені Товариства, в тому числі підписувати договори, бути представником в суді, вчиняти інші дії без довіреності від імені Товариства, оскільки на підставі даного наказу з ЄДР будуть виключені вже внесені відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства та, натомість, включені відомості про попереднього керівника Товариства ОСОБА_2 та особи, яка тимчасово здійснює повноваження директора Товариства Богдана Вадима Анатолійовича, повноваження яких припинено чинним та дійсним рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 18.01.2022.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Невжиття таких заходів забезпечення позову може потягнути за собою проведення в ЄДР реєстраційних дій про зміну керівника Товариства, що змусить ОСОБА_1 оскаржувати такі реєстраційні дії, тобто заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду за позовною вимогою до Міністерства юстиції України усунути порушення прав та інтересів ОСОБА_1 . Крім того, у заявника є побоювання, що після виконання наказу та до набрання рішенням суду у справі законної сили, ПрАТ «Росава» або іншими зацікавленими особами, відомості про яких буде поновлено в ЄДР як представників Товариства, можуть бути вжиті заборони на проведення реєстраційних дій щодо керівника Товариства, які унеможливлять вчинення в ЄДР реєстраційної дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу та внесення відомостей про заявника як керівника Товариства та як наслідок також ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, та призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

07.08.2023 заявником до суду подано додаткові пояснення до заяви, в яких зазначає, що про існування оспорюваного наказу йому стало відомо з листа від 02.08.2023 арбітражного керуючого ліквідатора ПрАТ «Росава» М.Т. Рабана, в якому останній запитував, у тому числі про наявність у заявника матеріалів скарг ПрАТ «Росава» на дії приватного нотаріуса Бобкова О.В. та до якого додав також і копію оспорюваного наказу Міністерства юстиції України з висновком до нього. Заявник зазначає, що якби йому стало раніше відомо про зазначений наказ, він би раніше подав відповідний позов до суду. Оспорюваний наказ може бути виконаний Офісом протидії рейдерству у будь-який момент та незалежно від яких-небудь заборон, крім тих, що його стосуються безпосередньо, що свідчить про реальний ризик заподіяння шкоди правам та інтересам заявника та ускладнення захисту його прав в межах одного судового провадження без вжиття заходів забезпечення позову. У разі невжиття заходів забезпечення позову заявник буде вимушений оспорювати у суді також реєстраційні дії Офісу протидії рейдерству, вчинені в ЄДР щодо нього на виконання оспорюваного наказу Міністерства юстиції України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви) задоволено частково.

Заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, Офісу протидії рейдерству, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань реєстраційні дії на виконання пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3503/5 від 19.08.2022, до вирішення спору по суті.

В іншій частині в задоволенні заяви суд відмовив повністю.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції погодився із доводами заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви призведе до того, що у період до набрання судовим рішенням законної сили за позовом ОСОБА_1 , останній фактично не зможе реалізувати свої повноваження директора Товариства, а скасування в судовому порядку оспорюваного наказу (без вжиття такого заходу) в подальшому вимагатиме від нього та державного реєстратора проведення реєстраційних дій щодо державної реєстрації відомостей про керівника юридичної особи, а саме внесення назад у ЄДР відомостей про ОСОБА_4 як директора Товариства, що свідчить про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Невжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви може ускладнити виконання рішення суду за позовною вимогою до Міністерства юстиції України усунути порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , якого обрано директором Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», допущені незаконним скасуванням реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 18.01.2022 № 038000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 20.01.2022 № 039000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та №040000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», оскільки в разі невжиття заборони проводити реєстраційні дії на виконання пунктів 1, 2, 4 наказу, заявник буде вимушений оскаржувати інші реєстраційні дії, які будуть вчинені в ЄДР щодо Товариства без участі та підписання заявника, а тому не зможе захисти свої права в межах одного судового провадження за цим позовом.

Крім того, існують ризики, що після виконання наказу та до набрання рішенням суду у справі законної сили, ПрАТ «Росава» або іншими зацікавленими особами, відомості про яких буде поновлено в ЄДР як представників Товариства, можуть бути вжиті заборони на проведення реєстраційних дій щодо керівника Товариства, які унеможливлять вчинення в ЄДР реєстраційної дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу та внесення відомостей про заявника як керівника Товариства, що також свідчить про те, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, та призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

При цьому суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині зупинення дії наказу Міністерства юстиції України, оскільки такий захід не належить до вичерпного переліку видів заходів забезпечення позову, визначеного ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) з посиланням на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі №910/4445/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2023 у справі №910/12337/23 виправлено допущену у тексті ухвали Господарського суду міста Києва № 910/12337/23 від 08.08.2023 описку. Замість приватного нотаріуса Бобкова Олександра Володимировича слід читати приватний нотаріус Бобков Олександр Вікторович. Дану ухвалу вважати невід`ємною частиною рішення Господарського суду міста Києва № 910/12337/23 від 08.08.2023.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції від 08.08.2023, Приватне акціонерне товариство «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (далі по тексту - ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль») звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить встановити додатковий строк на подання доказів, які подаються до даної апеляційної скарги, прийняти ці докази до розгляду (копію протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» від 28.12.2021, посвідченого приватним нотаріусом Бобковим О.В., зареєстрованого в реєстрі за №№3582-3587, витягу з ЄДР щодо ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» станом на 12.01.2021), скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» у справі №910/12337/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Шаптала Є.Ю., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 28.08.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12337/23. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23.

Матеріали справи №910/12337/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 04.09.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.10.2023 о 10 год. 30 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 за усним клопотанням представника ОСОБА_1 відкладено розгляд справи на 30.10.2023 на 14 год. 00 хв. 30.10.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 та закриття апеляційного провадження.

У судовому засіданні 30.10.2023 виникла необхідність оголосити перерву до 31.10.2023 до 15 год. 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 заяву про відмову від апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 задоволено. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 закрито.

При прийнятті вказаної ухвали Північним апеляційним господарським судом роз`яснено заявнику - Приватному акціонерному товариству «Білоцерківська теплоелектроцентраль», що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, яка відмовилася від скарги, не допускається (ч. 5 ст. 266 ГПК України).

Також, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції від 08.08.2023, Міністерство юстиції України звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23, ухвалити постанову, якою ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги Міністерство юстиції України посилається на те, що заявником не доведено достатніх, належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 73, 77, 78, 79 ГПК України на підтвердження вчинення Міністерством юстиції України дій, направлених на порушення майнових прав заявника. Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд першої інстанції фактично вирішив справу без її розгляду по суті, що не відповідає меті інституту застосування забезпечення позову.

За твердженням апелянта, заходи забезпечення позову, вжиті судом оскаржуваною ухвалою не відповідають процесуальним нормам, критеріям розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог немайнового характеру.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному складу головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 21.08.2023 апеляційну скаргу Міністерства юстиції України у справі №910/12337/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Шаптала Є.Ю., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 28.08.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12337/23. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23. Об`єднано апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 та Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 до спільного провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.10.2023 о 10 год. 30 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 відкладено розгляд справи №910/12337/23 на 30.10.2023 на 14 год. 00 хв.

У судовому засіданні 30.10.2023 оголошено перерву до 31.10.2023 до 15 год 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 продовжено строк розгляду справи №910/12337/23 на розумний строк. Відкладено розгляд справи №910/12337/23 на 08.11.2023 на 10 год. 00 хв. Відзиви на апеляційну скаргу Міністерства юстиції України учасниками апеляційного провадження не надано, що не є перешкодою для апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Міністерство юстиції України, Приватне акціонерне товариство «Росава» та Приватний нотаріус Бобков Олександр Вікторович своїх представників, чи особисто, в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом доставки ухвали суду апеляційної інстанції від 31.10.2023 до «Електронного кабінету».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, що не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Тобто норми чинного законодавства не встановлюють обов`язку заявника визначати процесуальний статус учасників справи майбутнього позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.01.2020 у справі №905/1281/19.

Заявником - ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову (до подання позовної заяви) визначено осіб, які можуть отримати статус учасника справи, а саме: 1) Міністерство юстиції України, 2) Приватне акціонерне товариство «Росава», 3) Приватний нотаріус Бобков Олександр Вікторович.

При цьому апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 закрито ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 у зв`язку із його відмовою від апеляційної скарги, тобто Приватне акціонерне товариство «Білоцерківська теплоелектроцентраль» не є учасником апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви), особи, які можуть отримати статус учасника справи: 1) Міністерство юстиції України, 2) Приватне акціонерне товариство «Росава», 3) Приватний нотаріус Бобков Олександр Вікторович, тому суд апеляційної інстанції не заслуховував доводи представника Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» Гринчука Олександра, допущеного у відкрите судове засідання 08.11.2023 апеляційного господарського суду, як вільного слухача, щодо апеляційної скарги Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви), особи, які можуть отримати статус учасника справи: 1) Міністерство юстиції України, 2) Приватне акціонерне товариство «Росава», 3) Приватний нотаріус Бобков Олександр Вікторович.

У відкритому судовому засідання Північного апеляційного господарського суду 08.11.2023 був присутній як вільний слухач (сторонній спостерігач) ОСОБА_3 , який здійснював відео фіксацію судового процесу.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні 08.11.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги Міністерства юстиції України, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 залишити без змін.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги Міністерства юстиції України, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що апеляційна скарга Міністерства юстиції України зводиться до незгоди апелянта із ухвалою суду першої інстанції від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, щодо ухвали в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви апелянт доводів не навів, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 підлягає апеляційному перегляду в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Згідно із ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 вказаної норми).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обґрунтовуючи подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник посилається і про що зазначено в оскаржуваній ухвалі, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом зупинення дії пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3503/5 від 19.08.2022 та заборони відповідним суб`єктам здійснювати в ЄДР реєстраційні дії на виконання пунктів 1, 2, 4 наказу, до вирішення спору по суті, викликана тим, що рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» від 18.01.2022 обрано директором цього Товариства ОСОБА_1 . На виконання вказаного рішення проведена реєстраційна дія в ЄДР від 18.01.2022 №038000085 «Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи», відповідно до якої у ЄДР внесено відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства.

За твердженням заявника, оспорюваний наказ Міністерства юстиції України створює ситуацію, в якій обраний рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 18.01.2022 директор Товариства ОСОБА_4, відомості про якого внесено у ЄДР, позбавляється зазначеним наказом Міністерства юстиції України можливості діяти від імені Товариства, в тому числі підписувати договори, бути представником в суді, вчиняти інші дії без довіреності від імені Товариства, оскільки на підставі даного наказу з ЄДР будуть виключені вже внесені відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства та, натомість, включені відомості про попереднього керівника Товариства ОСОБА_2 та особи, яка тимчасово здійснює повноваження директора Товариства Богдана Вадима Анатолійовича, повноваження яких припинено чинним та дійсним рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 18.01.2022.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. Невжиття таких заходів забезпечення позову може потягнути за собою проведення в ЄДР реєстраційних дій про зміну керівника Товариства, що змусить ОСОБА_1 оскаржувати такі реєстраційні дії, тобто заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду за позовною вимогою до Міністерства юстиції України усунути порушення прав та інтересів ОСОБА_1 . Крім того, у заявника є побоювання, що після виконання наказу та до набрання рішенням суду у справі законної сили, ПрАТ «Росава» або іншими зацікавленими особами, відомості про яких буде поновлено в ЄДР як представників Товариства, можуть бути вжиті заборони на проведення реєстраційних дій щодо керівника Товариства, які унеможливлять вчинення в ЄДР реєстраційної дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу та внесення відомостей про заявника як керівника Товариства та як наслідок також ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, та призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

07.08.2023 заявником до суду подано додаткові пояснення до заяви, в яких зазначає, що про існування оспорюваного наказу йому стало відомо з листа від 02.08.2023 арбітражного керуючого ліквідатора ПрАТ «Росава» М.Т. Рабана, в якому останній запитував, у тому числі про наявність у заявника матеріалів скарг ПрАТ «Росава» на дії приватного нотаріуса Бобкова О.В. та до якого додав також і копію оспорюваного наказу Міністерства юстиції України з висновком до нього. Заявник зазначає, що якби йому стало раніше відомо про зазначений наказ, він би раніше подав відповідний позов до суду. Оспорюваний наказ може бути виконаний Офісом протидії рейдерству у будь-який момент та незалежно від яких-небудь заборон, крім тих, що його стосуються безпосередньо, що свідчить про реальний ризик заподіяння шкоди правам та інтересам заявника та ускладнення захисту його прав в межах одного судового провадження без вжиття заходів забезпечення позову. У разі невжиття заходів забезпечення позову заявник буде вимушений оспорювати у суді також реєстраційні дії Офісу протидії рейдерству, вчинені в ЄДР щодо нього та Товариства на виконання оспорюваного наказу Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у пункті 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20).

Стаття 137 ГПК України містить перелік заходів забезпечення позову.

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватись для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову в розумінні ст.163 ГПК України.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення прозову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Заходи забезпечення немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна. Аналогічний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.04.2023 у справі № 907/268/22.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову судом оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 15.04.2022 у справі № 904/7930/21).

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням майнових наслідків заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Позивач має намір звернутися до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення таких вимог не вимагатиме примусового виконання, а тому не має взагалі застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо (п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України).

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника). Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.12.2021 у справі №910/10598/21.

При цьому у заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви має бути зазначено підстави та предмет майбутнього позову, який має бути забезпечений судом.

Судом встановлено, що заявник - ОСОБА_4 має намір подати до Господарського суду міста Києва позовну заяву до відповідача - Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Росава», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Бобков Олександр Володимирович, в якій буде просити: 1) Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3503/5 від 19.08.2022. 2) Міністерству юстиції України усунути порушення прав та інтересів Вегулярного Ігоря Вікторовича, якого обрано директором Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», допущені незаконним скасуванням реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 18.01.2022 №038000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 20.01.2022 №039000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та №040000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу».

Таким чином, заявник - позивач за позовом, який буде подано, має намір оскаржити до суду наказ Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №3503/5 від 19.08.2022 та зобов`язати останнього усунути порушення, допущенні оспорюваним наказом, а тому вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, Офісу протидії рейдерству, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти в ЄДР реєстраційні дії на виконання пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №3503/5 від 19.08.2022, до вирішення спору по суті, співвідноситься із предметом спору.

Доводи Міністерства юстиції України про те, що предмет позову та заходи забезпечення позову є тотожними, що є порушенням ч. 11 ст. 137 ГПК України, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки захід забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, Офісу протидії рейдерству, технічним адміністраторам вчиняти в ЄДР реєстраційні дії на виконання пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №3503/5 від 19.08.2022, до вирішення спору по суті, не є тотожним із предметом позову і не є вирішенням спору по суті.

Заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності Товариства. Тобто вжиття заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням прав позивача, пов`язаних із управлінням юридичною особою, забезпечують збалансованість інтересів сторін. Запроваджує законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом позову по суті за звичайною процедурою, а в разі задоволення позову сприятимуть ефективному захисту прав позивача в межах одного судового провадження без нових звернень до суду. Подібні за змістом правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №922/2566/20, від 23.06.2021 у справі №920/26/21, від 10.09.2021 у справі №910/18567/20, від 22.10.2021 у справі №922/1659/21, від 19.11.2021 у справі №916/2009/21, від 15.04.2021 у справі №904/7930/21.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі №915/508/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19, від 07.09.2020 у справі № 904/1766/20.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2021 по справі №906/781/21 звернув увагу, що постановляючи ухвалу про заборону відповідачу або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Як вірно зазначено судом першої інстанції заборона вчинення реєстраційних дій в ЄДР стосується лише виконання пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №3503/5 від 19.08.2022.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Побідна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 911/1551/18.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним із позовною вимогою, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі № 753/22860/17).

Як вже зазначалось, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також у постановах Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №904/2285/19, від 16.03.2020 у справі №916/3245/19, від 21.10.2021 у справі №910/20007/20, від 30.06.2022 у справі №911/3616/21(911/184/22).

Виконання наказу Міністерства юстиції України №3503/5 від 19.08.2022 щодо скасування реєстраційних дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 18.01.2022 №038000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 20.01.2022 №039000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та № 040000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим Олександром Вікторовичем щодо Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (ідентифікаційний код юридичної особи 30664834) Офісом протидії рейдерству може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача - ОСОБА_1 , якого обрано директором ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на позачергових загальних зборах акціонерів від 18.01.2022, за захистом яких має намір звернутися до суду, у разі задоволення його позову.

На виконання вказаного наказу будуть скасовані реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 18.01.2022 №038000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 20.01.2022 №039000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та № 040000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим Олександром Вікторовичем щодо Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» стосовно керівника Товариства ОСОБА_4 , що в подальшому у випадку задоволення позову останнього призведе до того, що заявник буде вимушений оскаржити інші реєстраційні дії внесені в ЄДР, які будуть вчинені без його участі, а тому заявник не зможе захистити свої права, пов`язані із управлянням юридичною особою, в межах одного судового провадження.

До того ж скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 18.01.2022 №038000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», від 20.01.2022 №039000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та № 040000085 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим Олександром Вікторовичем може позбавити ОСОБА_1 обраного рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» від 18.01.2022 директором Товариства можливості діяти від імені Товариства, у тому числі підписувати договори, бути представником в суді, вчиняти інші дії без довіреності від імені Товариства.

Частиною 7 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в редакції Закону №3103-IX від 03.05.2023, який набрав законної сили 22.07.2023, передбачено, що у разі визнання вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання реєстраційної дії Міністерство юстиції України забезпечує відновлення попереднього становища, яке існувало до проведення такої реєстраційної дії, шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом (частину сьому статті 34 доповнено абзацом вісімнадцятим згідно із Законом № 3103-IX від 03.05.2023).

Отже, невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, Офісу протидії рейдерству, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти в ЄДР реєстраційні дії на виконання пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №3503/5 від 19.08.2022, до вирішення спору по суті, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача - ОСОБА_1 , пов`язані з управлінням юридичною особою, за захистом яких він має намір звернутися до суду, у разі задоволення його позову.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

За таких обставин, суд першої інстанції оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим задоволеним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, наміри заявити, які в своїй заяві про забезпечення позову (до подання позовної заяви) навів заявник; ймовірності утруднення виконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, пов`язаних із управлінням юридичною особою, у разі невжиття такого заходу, дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

Доводи Міністерства юстиції України, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Судом апеляційної інстанції при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні відповіді доводам апелянта із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2022 у справі №910/12337/23 прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Міністерства юстиції України задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (Міністерство юстиції України).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у справі №910/12337/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Міністерство юстиції України.

4. Матеріали справи №910/12337/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.11.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді Є.Ю. Шаптала

Л.Г. Сітайло