ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2023 р. Cправа № 902/1213/23

за позовом: Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вул. 600-річчя, буд. 19, 21021, м. Вінниця, Вінницька обл., 21021)

до: Хмільницької міської ради Виконавчого комітету (вул. Столярчука, буд. 10, м. Хмільник, Вінницька обл., 22000)

про стягнення 89 200,00 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Самохвалова К.В.

відповідача: Буликова Н.А.

В С Т А Н О В И В :

19.09.2023 Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Хмільницької міської ради Виконавчого комітету про стягнення 89 200,00 грн.

Відповідно до витягу з автоматизованого розподілу судової справи між суддями (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1213/23) від 19.09.2023 дана справа передана на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 21.06.2023 відкрито провадження у справі № 902/1213/23. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі № 902/1213/23 призначено на 10.10.2023.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 21.06.2023.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 11.10.2023 повідомлено учасників справи про судовий розгляд справи по суті, що відбудеться 07.11.2023.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі з підстав викладених в заяві (№ 2312/01-19 від 07.11.2023).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Підставою позову визначено порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів та охорони навколишнього природного середовища, а саме, невжиття Хмільницькою міською радою Виконавчим комітетом заходів з охорони зелених насаджень, при проведенні формувального обрізання дерев в кількості 10 штук породи тополя на землях загального користування по вул. С. Муравського, біля будинків №№ 5, 7, 9 в м. Хмільник, що призвело до пошкодження дерев до ступеня припинення росту. Внаслідок чого завдано шкоду в розмірі 89 200,00 грн.

Позиція відповідача викладена у заяві (вх. № канц. 01-34/10503/23 від 07.11.2023), в якій останній просить суд закрити провадження у справі, оскільки, позивач звернувся з позовом до суду зі спливом строку позовної давності.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: на підставі звернення жителя с. Голодьки Хмільницького району від 31.08.2020, адресованого Інспекції 01.09.2020 № 287-Д/20, щодо знищення зелених насаджень в м. Хмільник, 09.09.2020 з виїздом на місце інспектор з охорони навколишнього природного середовища Грабарівський О.В. виявив, що при проведенні формувального обрізання дерев в кількості 10 штук породи тополя на землях загального користування по вул. С. Муравського, біля будинків №№ 5, 7, 9 в м. Хмільник порушено п. 9.1.11.1 «Правил утримання зелених насаджень в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105, що призвело до пошкодження дерев до ступеня припинення росту.

Встановлено, що роботи проводились на підставі акту обстеження зелених насаджень від 09.06.2020, згідно договору № 07-08-2020 від 07.08.2020, укладеного між управлінням житлово-комунального господарства та комунальної власності Хмільницької міської ради та фізичною особою-підприємцем Настасюком В.П.

У відношенні відповідальної особи, головного спеціаліста відділу житлово- комунального господарства управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Хмільницької міської ради ОСОБА_1., який не вжив заходів щодо охорони зелених насаджень, було складено протокол про адміністративне правопорушення від 09.09.2020 №012119. У відповідних графах адмінпротоколу ОСОБА_1 вину визнав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 14.09.2020 № 06/226 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 153 КУпАП. Штраф останнім сплачено у добровільному порядку.

У відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів» проведено розрахунок шкоди. Сума шкоди склала 89 200 (вісімдесят дев`ять тисяч двісті) грн. 00 коп.

28.03.2023 Хмільницькій міській раді було направлено претензію № 1164/6/20 від 27.03.2023 щодо можливості досудового врегулювання спору шляхом відшкодування шкоди, завданої державі в розмірі 89 200,00 грн. у добровільному порядку.

Виконавчий комітет Хмільницької міської ради надіслав Інспекції лист на претензію від 28.04.2023 № 747/01-18, яким претензію не визнала.

У відповіді на заперечення від 23.05.2023 № 1936/12/23 Інспекція обґрунтувала свою претензію, однак, станом на день подачі позову шкода відповідачем не відшкодована.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки аргументам сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

За приписами ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У відповідності до ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Нормами чинного законодавства покладено обов`язок на підприємства, установи, організації і громадян обов`язок щодо збереження умов місцезростання об`єктів рослинного світу, до якого відносяться і дерева.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до п. е) ч.1 ст.41 Закону України "Про охорону навколишнього природнього середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до ч.1 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природнього середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Згідно п.з) ч.2 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природнього середовища" відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.

Приписами частини четвертої вказаної статті визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

У відповідності до ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природнього середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 ст.1166 Цивільного кодексу України закріплено принцип презумпції вини, а саме - обов`язок доводити відсутність своєї вини покладено на особу, яка завдала шкоди.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Тобто, для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння особи, яка завдала шкоду (цивільне правопорушення).

Винне діяння це усвідомлений, вольовий вчинок людини, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження).

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Бездіяльність це пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах. Бездіяльність тотожна дії за своїми соціальними та юридичними властивостями, тобто вона суспільно небезпечна і протиправна, є свідомим і вольовим актом поведінки людини.

Бездіяльність відрізняється від дії зовнішньою, фізичною стороною. При бездіяльності особа не робить певної дії, яку вона за даних конкретних умов повинна була і могла вчинити для запобігання заподіянню шкоди охоронюваним законом суспільним відносинам.

Наявність реальної можливості діяти певним чином полягає в тому, що особа в даній конкретній ситуації мала реальну можливість діяти, тобто виконати активні дії і запобігти тим самим злочинним наслідкам. При оцінці можливості (чи неможливості) виконати покладені на особу обов`язки слід враховувати конкретну обстановку, умови місця і часу, зміст обов`язків, покладених на особу. Враховуються і її суб`єктивні можливості щодо виконання необхідних дій.

У спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди та її розмір, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

У відповідності до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 19.04.2017 №275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до підпункту 9 пункту 2 Розділу ІІ Положення, Інспекція відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, утримання і використання зелених насаджень.

Державна екологічна інспекція складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом; пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і витрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Як встановлено судом, в ході перевірки було встановлено особу, яка здійснила пошкодження дерев, а саме ОСОБА_1 який працює на посаді головного спеціаліста відділу ЖКГ управління ЖКГ та КВ міської ради м. Хмільник. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 14.09.2020 № 06/226 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 153 КУпАП. Штраф останнім сплачено у добровільному порядку.

У відповідності до п.10) ч.1 ст.26 Закону України "Про рослинний світ" охорона рослинного світу забезпечується, зокрема, встановленням юридичної відповідальності за порушення порядку охорони та використання природних рослинних ресурсів.

Згідно абз.5 ч.2 ст.40 Закону України "Про рослинний світ" відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

При цьому, за зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди ст.ст.614 та 1166 Цивільного кодексу України передбачають презумпцію вини правопорушника.

Відповідно до п.п.1), 2) ч.1 ст.16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" на об`єктах благоустрою забороняється: виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом; самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо.

Суд вважає доведеним той факт, що в діях відповідача має місце порушення приписів Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

З метою встановлення розміру шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження зелених насаджень позивачем здійснено відповідний розрахунок.

Відповідачем розрахунок шкоди не заперечений та не спростований.

Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо).

У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду).

Згідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 №559 (зі змінами внесеними згідно постановами Кабінету Міністрів України №1289 від 28.12.2001 та №111 від 01.02.2012) встановлено, що розмір шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів, обчислюється за таксами, що затверджені цією постановою, посадовими особами інспекторського складу Державної екологічної інспекції та її територіальних органів та інших спеціально уповноважених органів виконавчої влади, яким надано право розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Розрахунок здійснено Державним інспектором державної екологічної інспекції у Вінницькій області - Половинчук С.І. - та перевірено старшим державним інспектором екологічної інспекції у Вінницькій області - Маланським С.М., що повністю відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 №559.

Розрахунок шкоди виконаний згідно такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 №559 та направлений на адресу відповідача разом з претензією про сплату заборгованості за підписом заступника начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області Ющука О.Д., що відповідає вимогам ст.222 ГК України.

Таким чином, на думку суду, наведені обставини у їх сукупності, підтверджують протиправну поведінку відповідача, яка полягає у незаконному пошкоджені дерев та завдання шкоди навколишньому природному середовищу на загальну суму 89 200,00 грн.

Вина відповідача полягає у пошкодженні дерев без дотримання порядку, встановленого чинним законодавством, що призвело до завдання державі збитків, які підлягають відшкодуванню.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Суд вважає, що саме порушення з боку відповідача законодавства про охорону навколишнього середовища, у вигляді пошкодження дерев до ступеня припинення росту, стало причиною завдання рослинному світу та навколишньому природному середовищу майнової шкоди у розмірі 89 200,00 грн.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який наразі триває.

17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо дії норм на період воєнного стану, яким було внесені зміни до Цивільного кодексу України, а саме: розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнено пунктом 19 такого змісту: "19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

Враховуючи наведене суд вважає, що позов пред`явлено в межах строку позовної давності, визначеної згідно ст. 258 ЦК України.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем доведено порушення з боку відповідача вимог чинного законодавства щодо охорони рослинного світу та нанесення навколишньому природному середовищу, внаслідок протиправних, винних дій відповідача майнової шкоди у розмірі 89 200,00 грн, що є підставою для покладення на винну особу цивільно-правової відповідальності.

На час прийняття рішення відповідачем не надано суду доказів сплати ним коштів в сумі 89 200,00 грн на відшкодування шкоди заподіяної внаслідок пошкодження дерев.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8,10,11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 130, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Хільницької міської ради (Виконавчий комітет) (вул. Столярчука, буд. 10, м. Хмільник, Вінницька обл., 22000, ) на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вул. 600-річчя, буд. 19, м. Вінниця, Вінницька обл., 21021, ) 89 200,00 грн шкоди та 2 684,00 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронні адреси позивача - ; відповідача - .

Повне рішення складено 17 листопада 2023 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. 600-річчя, буд. 19, 21021, м. Вінниця, Вінницька обл., 21021)

3 - відповідачу (вул. Столярчука, буд. 10, м. Хмільник, Вінницька обл., 22000)