УХВАЛА

13 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 907/182/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Кадар Оксани Василівни

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 у справі

за позовом Комунальної установи «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1) ОСОБА_1 ,

2) Закарпатська обласна рада,

до Фізичної особи-підприємця Кадар Оксани Василівни,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Центральна районна аптека № 14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання «Фармація»,

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2023 до Касаційного господарського суду надійшла, сформована в системі «Електронний суд» 21.10.2023, касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Кадар Оксани Василівни на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 у справі № 907/182/23.

Касаційна скарга мотивована тим, що процесуальним законодавством не передбачено одночасної участі фізичної особи у справі як третьої особи без самостійних вимог, так і з самостійними вимогами у статусі фізичної особи-підприємця, тому оскаржувана в апеляційну інстанцію ухвала суду місцевого господарського суду від 31.07.2023 у цій справі про прийняття до розгляду позовної заяви Фізичної особи-підприємця Симодейка Віталія Михайловича є ухвалою про заміну сторони у справі, яка відповідно до пункту 26 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного скаржник просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 про повернення апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Кадар Оксани Василівни на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 31.07.2023 у справі № 907/182/23 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України, як на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, з огляду на неправильне застосування статті 255 ГПК України, а справу передати для продовження розгляду апеляційної скарги до Західного апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно із частиною першою статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції:

1) про відмову у видачі судового наказу;

2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів;

3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову;

4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову;

5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення;

6) про повернення заяви позивачеві (заявникові);

7) про відмову у відкритті провадження у справі;

8) про передачу справи на розгляд іншого суду;

9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк;

10) про затвердження мирової угоди;

11) про призначення експертизи;

12) про зупинення провадження у справі;

13) про закриття провадження у справі;

14) про залишення позову (заяви) без розгляду;

15) окрема ухвала;

16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу;

17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення;

19) про відмову ухвалити додаткове рішення;

20) про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення;

21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами;

22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання;

23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання;

25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця;

26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;

27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання;

28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку;

29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;

30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами;

31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду;

32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду;

33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду;

34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження;

35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Тобто частина перша статті 255 ГПК України містить вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення.

Частиною третьою статті 255 ГПК України встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Оскарження ухвали, зокрема, про прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не передбачено переліком, наведеним у статті 255 ГПК України, а тому вона не може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала Господарського суду Закарпатської області від 31.07.2023 у справі № 907/182/23 про прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції та правомірно повернув подану апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кадар Оксани Василівни без розгляду на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України.

Доводи, скаржника, що ухвала суду першої інстанції про прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, є ухвалою про заміну сторони у справі не приймаються судом до уваги, оскільки передбачена пунктом 26 частиною першою статті 255 ГПК України ухвала про заміну чи відмову у заміні сторони у справі приймається відповідно до статті 52 ГПК України в порядку процесуального правонаступництва, тоді як вступ третьої особи з самостійними вимогами здійснюється відповідно до статті 49 ГПК України на підставі поданого цією особою позову.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням вищевикладеного Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Кадар Оксани Василівни на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 у справі № 907/182/23 та відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки в ухвалі апеляційного суду про перегляд якої подано касаційну скаргу правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, частиною другою статті 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Кадар Оксани Василівни на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 у справі № 907/182/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ