номер провадження справи 18/96/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 справа № 908/1306/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Левкут Вікторії Вікторівни,

при секретарі судового засідання: Непомнящій Н.П.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 за нововиявленими обставинами у справі № 908/1306/21

за позовом публічного акціонерного товариства МТБ Банк (68003, Одеська область, м.Чорноморськ, проспект Миру, буд. 28; поштова адреса: вул. Польський узвіз, 11, м. Одеса, 65026)

до відповідачів:

1. товариства з обмеженою відповідальністю Шевченківський завод продтоварів (ТОВ ШЗПТ) (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11)

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 1288335,32 грн.

учасники справи:

від позивача: ОСОБА_2 , в порядку самопредставництва, наказ № 00198.1-ОД від 10.10.2022 (в режимі відеоконференції)

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2 (заявника): Семенов М.В., ордер АР № 1142666 від 28.09.2023

Публічне акціонерне товариство МТБ Банк звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про солідарне стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Шевченківський завод продтоварів та ОСОБА_1 1288335,32 грн. за угодою № 0038/KFF про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017, які складаються з: 586976,03 грн. процентів, 341359,29 грн. пені та 360000,00 грн. штрафу.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі №908/1306/21 позов ПАТ МТБ Банк задоволено. Стягнуто з ТОВ Шевченківський завод продтоварів солідарно з фізичною особою ОСОБА_1 на користь ПАТ МТБ Банк 586976,03 грн. процентів, 341359,29 грн. пені та 360000,00 грн. штрафу. Стягнуто з ТОВ Шевченківський завод продтоварів на користь ПАТ МТБ Банк 9662,51 грн. судового збору. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь ПАТ МТБ Банк 9662,51 грн. судового збору.

На виконання судового рішення 24.11.2021 видано відповідні накази.

ОСОБА_1 (відповідач-2) 14.12.2022 шляхом застосування підсистеми Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до Господарського суду Запорізької області з заявою про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі №908/1306/21 за нововиявленими обставинами.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.12.2022 заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №908/1306/21 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 10.01.2023, після усунення недоліків, які зумовили залишення заяви без руху, прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі № 908/1306/21 за нововиявленими обставинами до розгляду та відкрито провадження за нововиявленими обставинами, судове засідання з розгляду заяви призначено на 16.02.2023.

Ухвалою суду від 10.01.2023 витребувано від Господарського суду Київської області засвідчену копію рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2022 у справі №911/1444/21 з відміткою про набрання ним законної сили; засвідчену копію ухвали Господарського суду Київської області від 10.11.2021 у справі №911/912/21.

Також ухвалою суду від 10.01.2023 витребувано від Господарського суду Львівської області засвідчену копію рішення Господарського суду Львівської області від 04.07.2022 у справі № 914/1115/21 з відміткою про набрання ним законної сили.

Від ОСОБА_1 14.01.2023 шляхом застосування підсистеми Електронний суд надійшло клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство ЛАНТМАНН АКСА та ТОВ Торгівельно-виробнича компанія Львівхолод.

Від Господарського суду Київської області 30.01.2023 та Господарського суду Львівської області 31.01.2023 надійшли документи на виконання ухвал суду від 10.01.2023.

Ухвалою від 16.02.2023 судове засідання з розгляду заяви відкладалось на 26.04.2023.

Ухвалою від 26.04.2023 заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволено, провадження у справі № 908/1306/21 за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі №908/1306/21 за нововиявленими обставинами зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/912/21.

Від представника ОСОБА_1 29.09.2023 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, в якому повідомлено, що рішенням Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі № 911/912/21 (повний текст рішення підписано суддею 04.09.2023) відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовних вимог ПАТ МТБ Банк, рішення набрало законної сили.

Ухвалою від 09.10.2023 провадження у справі № 908/1306/21 за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі №908/1306/21 за нововиявленими обставинами поновлено, судове засідання з розгляду заяви призначено на 02.11.2023.

В судовому засіданні 02.11.2023 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Представник ОСОБА_1 (відповідача-2) у судовому засіданні доводи, викладені у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, підтримав в повному обсязі.

В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами представник відповідача-2 зазначив наступне. ОСОБА_1 участі у розгляді справи не приймав, позовних матеріалів і рішення суду не одержував. У листопаді 2022 року, при роботі із ресурсами сайту «Судова влада України», ОСОБА_1 виявив провадження №908/1306/21 в межах якого він вказувався стороною і мав статус відповідача. Представник відповідача-2 28.11.22 ознайомився з матеріалами справи, в тому числі із змістом позовної заяви від 19.04.2021 та судовим рішенням. За результатом проведення подальшого правового аналізу матеріалів даного судового провадження та на підставі додатково зібраних матеріалів, 02.12.2022 за ресурсами сайтів «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» виявлено, що господарським судом Київської області 06.09.2022 у справі №911/1444/21 винесено рішення про відмову ПАТ «МТБ Банк» у задоволенні позовних вимог до ПАТ «Лантманнен Акса» щодо стягнення заборгованості в розмірі 1869696,38 грн. Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог стало встановлення, за результатами проведеної почеркознавчої та технічної експертизи видаткових накладних, якими обґрунтовувалось виникнення грошового зобов`язання за договором, підробки особистого підпису відповідальної особи робітника ПАТ «Латманнен Акса» та підробки печатки даного підприємства, внаслідок чого видаткові накладні визнано судом такими, що не мають доказової юридичної сили і не можуть встановлювати наявність правовідносин поставки в межах договору поставки від 24.10.2019 №3543 і відповідно породжувати фінансові зобов`язання в межах факторингового обслуговування від 22.11.2017 № 0038/KFF, укладеної між ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» та ПАТ «МТБ БАНК». Крім того відповідач-2 вказав на виявлення 02.12.2022 за ресурсами сайтів «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» знаходження на розгляді Господарського суду Київської області справи №911/912/21. Відповідач-2 зазначив, що видаткові накладні, визначені ПАТ «МТБ Банк» по даній справі в якості підстави виникнення заборгованості за поставлені товари на адресу ПАТ «Лантманнен Акса» за договором поставки від 24.10.2019 №3543 в межах факторингового обслуговування від 22.11.2017 № 0038/KFF, укладеного між ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» та ПАТ «МТБ БАНК», на даний час є предметом судового дослідження та передані для проведення почеркознавчої та технічної експертизи, що підтверджується ухвалою від 10.11.2021. За доводами відповідача-2, дані видаткові накладні також не визнаються як дійсні. Також відповідач-2 зазначив, що 24.12.2022 за ресурсами сайтів «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» виявлено, що Господарським судом Львівської області 04.07.2022 у справі №914/1115/21 винесено рішення про відмову ПАТ «МТБ Банк» в задоволенні позовних вимог до ТОВ ТВК «Лвівхолод» щодо стягнення заборгованості в розмірі 2198289,90 грн. (загальна сума позовних вимог з врахуванням об`єднання справ 914/1875/21 та 914/1115/21 згідно Ухвали від 22.07.21р. по справі 914/1875/21). Підставою для відмови у позові стало встановлення судом обставин перерахування в рамках договору поставки № 438 від 02.04.2018 коштів за останні чотири поставки товару ТОВ ТВК «Львівхолод» безпосередньо ТОВ «Шевченківський завод продтоварів», що виключає підстави для передачі коштів за цими поставками ПАТ «МТБ «БАНК» на факторингове обслуговування згідно Угоди №0038/KFF від 22.11.2017, а також обставин недоведеності поставки товару з боку ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» на адресу ТОВ ТВК «Львівхолод» за договором поставки № 438 від 02.04.2018 на суму 1466430,19 грн. Відповідач-2 вважає, що обставинами, істотними для справи № 908/1306/21, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, є те, що після прийняття 06.10.2021 судом рішення у справі №908/1306/21, Господарським судом Київської області та Господарським судом Львівської області за результатами розгляду справ №911/1444/21, № 911/912/21 та № 914/1875/21 встановлено відсутність фінансових зобов`язань в межах Угоди на надання факторингового обслуговування від 22.11.2017 №0038/KFF, укладеної ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» та ПАТ «МТБ БАНК», та, відповідно, за договором поруки №0038КГГ-1Р від 22.11.2017, укладеним ПАТ «МТБ Банк» з ОСОБА_1 . Посилаючись на приписи ст.ст. 16, 215, 546, 548, 553 ЦК України, відповідач-2 просив задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та скасувати рішення Господарського суду Запорізької області у справі №908/1306/21. В заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник просив вирішити питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Від ПАТ МТБ Банк 08.02.2023 до суду надійшов відзив на заяву, в якому позивач проти задоволення заяви заперечив з тих підстав, що наведені відповідачем-2 обставини не є нововиявленими. Позивач вказав, що відповідно до висновків постанови Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 815/6834/15 за своєю правовою природою рішення суду, що набуло законної сили, є новою, але не нововиявленою обставиною, тому не є підставою для перегляду судового рішення в іншій справі. Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Заперечуючи доводи відповідача-2 щодо недійсності поруки ОСОБА_1 , згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України, в силу недійсності господарських операцій, покладених ПАТ «МТБ БАНК» в підставу своїх позовних вимог, позивач вказав, що судами в своїх рішеннях не встановлено недійсності зобов`язань, наявність заборгованості за угодою № 0038/КРР про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017 судами не спростована, а сама угода не визнана судом недійсною. А отже, і не може бути визнано недійсною поруку відповідача-2 за договором поруки № 0038КГГ-1Р від 22.11.2017. Посилаючись на висновки Верховного Суду, зокрема, у справах № 815/6834/15, № 917/154/15, № 910/7084/16, № 408/5497/12, позивач відзначив, що не можуть вважатися нововиявленими обставинами подані учасником судового процесу документи, які за своєю правовою природою є саме новими доказами, а також наведені заявником обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Також позивач вказав на пропуск відповідачем-2 передбаченого ч. 1 ст. 321 ГПК України строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. В заяві не міститься обґрунтування поважності причин пропуску строку на подачу заяви про перегляд рішення, а також не подано клопотання про поновлення вказаного строку, як це передбачено п. 6 ч. 2 ст. 322 ГПК України. Рішення судів, що покладені в основу заяви про перегляд рішення у справі за нововиявленими обставинами, розміщені на загальнодоступному офіційному сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень»: у справі № 911/1444/21 від 06.10.2022 оприлюднено 20.09.2022 (дата набрання законної сили: 07.10.2022), а у справі №914/1115/21 від 04.07.2022 оприлюднено 15.07.2022 (дата набрання законної сили: 04.08.2022) відповідно, а з заявою про перегляд рішення у справі за нововиявленими обставинами у справі №908/1306/21 відповідач-2 звернувся до суду лише в грудні 2022 року, тобто з пропущенням встановленого чинним законодавством строку. Позивач вважає, що відповідачем-2 не наведено жодних доводів, за якими б можна було прийти до висновку, що йому не було відомо про розгляд справи №908/1306/21 та ухвалення 06.10.2021 рішення у ній. На думку позивача, заявником не наведено жодного обґрунтованого заперечення щодо наявності та розміру заборгованості, що утворилася у відповідачів -1, 2 відповідно до порушених ними умов угоди № 0038/КРТ про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017 (зі всіма додатковими угодами до неї) та договору поруки № 0038КГГ-1Р від 22.11.2017. Крім того позивач вказав на те, що відповідач-2, знаючи про укладення ним договору поруки №0038КГТ-1Р від 22.11.2017 в якості забезпечення зобов`язань ТОВ «ШЗПТ» за Угодою № 0038/КРТ про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017, не здійснював жодних дій щодо позасудового врегулювання наявної заборгованості за зазначеними договорами, хоча й був обізнаний про існування та порушення ним зобов`язань. За твердженням позивача, подання заяви про перегляд законного та обґрунтованого рішення свідчить прозловживання відповідачем-2 процесуальними правами та обов`язками. Позивач просив у задоволенні заяви відповідача-2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Від представника ОСОБА_1 14.02.2023 надійшла відповідь на відзив на заяву. Відносно доводів позивача щодо того, що відповідач-2 не спростовує факту перерахування банком грошових коштів ТОВ «ШЗПТ» за договором факторингового обслуговування відповідач-2 зазначив наступне. За змістом п. 1.1. договору поруки №0038/KFF-1P від 22.11.2017 (в редакції Додаткової угоди №1 від 18.12.2017), Поручитель поручається перед Фактором за виконання Клієнтом (ТОВ «ШЗПТ») зобов`язань за Угодою №0038/KFF про надання факторингового обслуговування, відповідно до якого Фактор за визначену плату набуває права вимоги (дебіторської заборгованості) Клієнта по відношенню до третіх осіб, надалі за текстом «Дебітори» перелік яких наведений у Додатку № 1 до Угод, за Договорами, суми і строки виконання зобов`язань за якими зазначені в Реєстрах до Угоди та прийом платежів за ними. Отже для пред`явлення вимог до Поручителя банк повинен: надати в якості доказів документи що підтверджують: набуття позивачем (Фактором) права вимоги Клієнта (ТОВ «ШЗПТ») по відношенню до третіх осіб, перелік яких затверджено договором факторингового обслуговування; довести документально наявність дебіторської заборгованості із зазначенням по яким Договорам (зазначеним у Реєстрах) вона виникла, в якій сумі та строки; надати документально обґрунтовані Реєстри за якими була придбана дебіторська заборгованість третіх осіб; надати платіжні документи про прийом Клієнтом платежів по Реєстрах за Угодою (договором факторингового обслуговування); довести несвоєчасність виконання дебіторами своїх договірних зобов`язань за договорами, прийнятими до факторингового обслуговування. Відповідач-2 наголосив, що лише при наявності всіх вище зазначених умов Поручитель відповідає за зобов`язаннями Клієнта за договором Поруки №0038/KFF-1P від 22.11.2017, отже лише сам факт перерахування грошових коштів від банку до ТОВ «ШЗПТ» не є правовідносинами, які за змістом договору Поруки є забезпеченими Поручителем. В даному випадку, як встановлено судовими рішеннями, позивач перерахував ТОВ «ШЗПТ» грошові кошти по підробленим документам, які не засновано на фактах вчинення господарських операцій, і відповідно вони не мають юридичної сили, а дані правовідносини не входять до кола забезпечених порукою. Щодо доводів позивача щодо відсутності нововиявлених обставин відповідач-2 вказав на те, що нововиявленими в даному випадку є не обставини винесення рішень у судових справах №911/1444/21, №911/912/21, №914/1115/21, а доведені в них обставини, а саме, що подані позивачем у справі №908/1306/21 первісні документи щодо набуття права вимоги дебіторської заборгованості є підробленими та фіктивними. В спростування посилання позивача на те, що судовим рішеннями не визнано правочини недійсними, відповідач-2 вказав наступне. Підставою подання позову визначено невиконання дебіторами своїх зобов`язань щодо оплати вартості товару відповідно до видаткових накладних, прийнятих до факторингового фінансування, по яких позивач придбав право вимоги, перелік яких зазначається на аркушах 4-8 позовної заяви. Але, як встановлено судовими рішеннями у справах №911/1444/21, №914/1115/21 і наведено в ухвалі про призначення судової експертизи у справі № 911/912/21, визначені позивачем на аркушах 4-8 позовної заяви видаткові накладні не мають юридичної сили і не породжують для позивача права вимоги внаслідок їх фіктивності. Отже, позивачем не подано суду належних доказів підстав виникнення позовних вимог.

Розглянувши клопотання відповідача-2 про залучення третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ ЛАНТМАНН АКСА та ТОВ Торгівельно-виробнича компанія Львівхолод, суд у задоволенні клопотання відмовив внаслідок його необґрунтованості.

Відповідач-2 у клопотанні про залучення до участі у справі третіх осіб зазначив, що, оскільки в межах справи №908/1306/21 суд визнав факт порушення ПрАТ «Лантманнен Акса» та ТОВ ТВК ЛЬВІВХОЛОД» своїх договірних зобов`язань, внаслідок чого стягнув у солідарному порядку з відповідачів відповідні суми, відповідачі при виконанні рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі №908/1306/21, на його думку, набувають права стосовно третіх осіб ПрАТ «Лантманнен Акса» та ТОВ ТВК ЛЬВІВХОЛОД».

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 50 ГПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Отже, наведеними нормами процесуального права передбачено залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, до закінчення підготовчого засідання.

Крім того, за визначенням ч. 5 ст. 320 ГПК України, при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством МАРФІН Банк (Фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю Шевченківський завод продтоварів (Клієнт, відповідач у справі), 22.11.2017 укладена угода № 0038/КFF про надання факторингового обслуговування (надалі - Угода).

Додатковою угодою від 25.05.2018 змінено найменування Фактора на публічне акціонерне товариство МТБ Банк.

Відповідно до п. 1.1. Угоди предметом цієї угоди є: придбання Фактором, за визначену плату та у продовж строку, визначеному у п. 7.9 цієї Угоди, прав грошової вимоги (дебіторської заборгованості), надалі за текстом - Права вимоги, Клієнта по відношенню до третіх осіб, надалі за текстом Дебітори, перелік яких наведений в Додатку № 1 до цієї угоди, за договорами, які прийняті до факторингового обслуговування, надалі за текстом Договори; адміністрування дебіторської заборгованості Клієнта у т. ч., інкасація платежів за цими Договорами, відповідно до строків погашення дебіторської заборгованості.

Пунктом 1.2 Угоди передбачено, що суми та строки виконання зобов`язань за Правами вимоги, зазначені в Реєстрах Прав вимог, що складаються з рахунків-фактур, товаротранспортних накладних та інших документів, прийнятих до факторингу, надалі за текстом - Реєстр до цієї Угоди. Зразок форми, за якою мають складатися Реєстри, наведена у Додатку № 2 до цієї Угоди.

Згідно п. 1.4. Угоди (в редакції додаткової угоди № 7 від 06.04.2020) . Фактор придбає Право вимоги, у межах ліміту Угоди, тобто загальної суми фінансування Клієнта (надалі за текстом максимальної заборгованості на Клієнта за факторингом), яка складає 12000000,00грн., з урахуванням умов п. п. 1.4.1., 3.2.3., 3.2.8., 3.2.9 цієї Угоди.

За визначенням п. 3.3.1 Угоди, Клієнт зобов`язується не переводити з ПАТ МАРФІН БАНК (ЦВ ПАТ МАРФІН БАНК в м. Києві), МФО 328168, , розрахунки по зобов`язанням, відступленим за факторингом, до інших банківських установ до повного виконання розрахунків за відступленими Правами вимоги та усіма зобов`язаннями за цією Угодою.

Згідно із п. 5.3 Угоди при порушенні Клієнтом будь-яких термінів/строків повернення факторингового фінансування, передбачених п. п. 2.6., 2.8., 7.9. сплати процентів, передбачених п. п. 2.11.1 цієї Угоди, та комісій, передбачених п. п. 2.11.2, 2.11.3 цієї Угоди Клієнт сплачує Фактору пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня, від простроченої суми. Пеня сплачується у грошовій одиниці України на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ МАРФІН БАНК (ЦП ПАТ МАРФІН БАНК в м.Києві), МФО 328168, .

Пунктом 5.4 Угоди передбачено, що у випадку порушення Клієнтом вимог п. п. 3.3.1. - 3.3.9., 3.3.11.- 3.3.14 цієї Угоди, Клієнт зобов`язаний сплатити Фактору штраф у розмірі 3,0% від ліміту максимальної заборгованості, визначеного п. 1.4 цієї Угоди, за кожний випадок.

У відповідності до п. 7.9 Угоди (в редакції додаткової угоди № 7 від 06.04.2020) ця угода набирає чинності з дати її укладання. Строк, у продовж якого Фактор придбає Права вимоги за цією Угодою, діє до 31.12.2020 включно, проте зобов`язання Сторін, що виникло за цією Угодою, в тому числі зобов`язання Сторін по розрахункам діють до моменту їх повного виконання.

Згідно укладеної Фактором та Клієнтом Додаткової угоди № 5 від 26.12.2019 до Угоди ліміт на Покупця (Дебітора), заборгованість по яким приймається до факторингу (станом на 06.04.2020) складає 12000000,00 (дванадцять мільйонів) гривень; перелік Дебіторів, заборгованість по яким приймається до факторингу (станом на 06.04.2020):

- ТОВ АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ (), контракти, що приймаються до факторингу № П 5782 від 01.01.2016, строк дії контракту - 31.12.2025, №П6040 від 05.04.2016, строк дії контракту - 31.03.2020, строк відстрочки платежу (днів) - 45, ліміт на Покупця -70,0%;

ПрАТ ЛАНТМАННЕН АКСА (); контракт, що приймається до факторингу № 3543 від 01.11.2016, строк дії контракту - 31.12.2020, строк відстрочки платежу (днів) 90, ліміт на Покупця - 100,0%;

- ТОВ ТВК ЛЬВІВХОЛОД (); контракт, що приймається до факторингу № 438 від 02.04.2018, строк дії контракту - 31.12.2020, строк відстрочки платежу (днів) - 90, ліміт на Покупця - 50,0 %.

Звертаючись із позовом у даній справі позивач зазначав, що у зв`язку з простроченням ПрАТ ЛАНТМАННЕН АКСА виконання зобов`язання по оплаті на загальну суму 4472665,56 грн. та ТОВ ТВК ЛЬВІВХОЛОД на загальну суму 2198289,90 грн. у Клієнта перед Фактором виникла заборгованість по процентам за Угодою в сумі 586976,03 грн. (за договором поставки №3543 від 24.10.2019, дебітор ПрАТ ЛАНТМАННЕН АКСА - 378177,10 грн.; за договором поставки № 438 від 02.04.2018, дебітор ТОВ ТВК ЛЬВІВХОЛОД - 208798,93 грн.).

У зв`язку з невиконанням умов Угоди позивач звернувся до ТОВ ШЗПТ та ТОВ ТВК ЛЬВІВХОЛОД з письмовою вимогою про усунення порушення та погашення заборгованості за вих. № 04/725-0/56 від 22.12.2020, а також до ТОВ ШЗПТ та ПрАТ ЛАНДМАНЕН АКСА з письмовою вимогою про усунення порушення та погашення заборгованості за вих. № 04/726-0/56 від 22.12.2020.

Обставини щодо неналежного виконання відповідачем-1 зобов`язання щодо сплати процентів за користування факторинговим фінансуванням у визначений Угодою строк стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Позивач, посилаючись на п. 5.3 Угоди, нарахував та заявив до солідарного стягнення з відповідачів 341359,29 грн. пені за прострочення термінів повернення факторингового фінансування, з яких: за Договором поставки № 438 від 02.04.2018 (Дебітор ТОВ ТВК ЛЬВІВХОЛОД) станом на 19.04.2021 пеня складає 116829,86 грн. за період з 02.11.2020 по 19.04.2021; за Договором поставки № 3543 від 24.10.2019 (Дебітор ПрАТ ЛАНТМАННЕН АКСА) станом на 19.04.2021 пеня складає 224529,43 грн. за період з 19.10.2020 по 19.04.2021. Крім того, позивач заявив до стягнення 360000,00 грн. штрафу, передбаченого п.5.4 Угоди.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі №908/1306/21 позов ПАТ МТБ Банк задоволено. Стягнуто з ТОВ Шевченківський завод продтоварів солідарно з фізичною особою ОСОБА_1 на користь ПАТ МТБ Банк 586976,03 грн. процентів, 341359,29 грн. пені та 360000,00 грн. штрафу. З відповідачів стягнуто по 9662,51 грн. судового збору (з кожного окремо).

Підставою для стягнення вказаних сум стали обставини наявності кредиторської заборгованості ПрАТ ЛАНТМАННЕН АКСА (договір поставки № 3543 від 24.10.2019) та ТОВ ТВК ЛЬВІВХОЛОД (договір поставки № 438 від 02.04.2018) перед ТОВ Шевченківський завод продтоварів.

Однак, в подальшому Господарським судом Київської області 06.09.2022 у справі №911/1444/21 винесено рішення про відмову ПАТ «МТБ Банк» в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Лантманнен Акса» щодо стягнення заборгованості в розмірі 1869696,38 грн.

Предметом позову у цій справі стало стягнення заборгованості за товари поставлені за договором поставки від 24.10.2019 №3543, укладеним ТОВ «ШЗПТ» (постачальник) та ПАТ «Латманнен Акса» (покупець), щодо здійснення розрахунку за поставлений товар згідно перелічених в позовній заяві видаткових накладних у строк визначений договором, право належного виконання якого (зобов`язання) належить позивачу відповідно до умов угоди про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017 № 0038/KFF, укладеної між ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» та ПАТ «МТБ Банк».

За висновками почеркознавчої та технічної експертизи, проведеної в межах розгляду справи №911/1444/21 встановлено факт підробки на наданих на дослідження видаткових накладних особистого підпису відповідальної особи робітника ПАТ «Латманнен Акса» та підробки печатки даного підприємства.

За результатом розгляду справи №911/1444/21 суд визнав видаткові накладні: від 17.06.2020 № ШЗ-0000810 на суму 262080 грн., від 03.07.2020 № ШЗ-0000890 на суму 187200 грн., від 14.07.2020 № ШЗ-0000935 на суму 183564 грн., від 17.07.2020 № ШЗ-0000934 на суму 174720 грн., від 20.07.2020 № ШЗ-0000936 на суму 199680 грн., від 11.08.2020 № ШЗ-0001006 на суму 137280 грн., від 11.08.2020 № ШЗ-0001005 на суму 62400 грн., від 12.08.2020 № ШЗ-0001008 на суму 135762 грн., від 13.08.2020 № ШЗ-0001019 на суму 21924 грн., від 18.08.2020 № ШЗ-0001039 на суму 169728 грн., від 18.08.2020 № ШЗ-0001040 на суму 169728 грн., від 20.08.2020 № ШЗ-0001050 на суму 192192 грн., від 20.08.2020 № ШЗ-0001051 на суму 192192 грн., від 25.08.2020 № ШЗ-0001065 на суму 137280 грн., від 26.08.2020 № ШЗ-0001072 на суму 112812 грн., від 26.08.2020 № ШЗ-0001073 на суму 169728 грн. такими, що не мають доказової юридичної сили і не можуть встановлювати наявність правовідносин поставки в межах договору поставки від 24.10.2019 №3543 і відповідно породжувати фінансові зобов`язання в межах Угоди про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017 № 0038/KFF, укладеної ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» та ПАТ «МТБ БАНК».

Приймаючи рішення у справі № 911/1444/21, суд дійшов висновку, що ПАТ «МТБ Банк» не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами факт поставки ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» на користь ПАТ «Латманнен Акса» товару на суму 1869696,38 грн. згідно з переліченими вище видатковими накладеними, а відтак у продавця ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» не існувало дійсної вимоги, щодо виконання ПАТ «Латманнен Акса» зобов`язання з оплати товару поставленого за вказаними накладними, право вимоги якої безпідставно було відступлено позивачу за угодою про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017 № 0038/KFF, і, як наслідок, у позивача не виникло право грошової вимоги до відповідача за вказаною угодою та договором поставки.

Також Господарським судом Київської області 31.05.2023 прийнято рішення у справі №911/912/21, яким відмовлено ПАТ «МТБ Банк» в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Лантманнен Акса» про стягнення 2602969,18 грн. заборгованості за договором поставки від 24.10.2019 №3543, укладеним ТОВ «ШЗПТ» (постачальник) та ПАТ «Латманнен Акса» (покупець), щодо здійснення розрахунку за поставлений товар згідно перелічених в позовній заяві видаткових накладних у строк визначений договором, право належного виконання якого (зобов`язання) належить позивачу відповідно до умов угоди про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017 № 0038/KFF, укладеної між ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» та ПАТ «МТБ Банк».

Згідно висновку експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи № 38502/38503/21-32/22824-22851/22-32 від 30.08.2022, проведеної у межах цієї справи, встановлено факт підробки на наданих на дослідження видаткових накладних особистого підпису відповідальної особи робітника ПАТ «Латманнен Акса» та підробки печатки даного підприємства.

Приймаючи рішення у справі № 911/912/21, суд дійшов висновку, що надані позивачем видаткові накладні: № ШЗ-0000796 від 18.06.2020 на суму 134244,00 грн.; № ШЗ-0000821 від 23.06.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0000822 від 24.06.2020 на суму 137280,00 грн.; №ШЗ-0000880 від 07.07.2020 на суму 135762,00 грн.; № ШЗ-0000874 від 06.07.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0000860 від 02.07.2020 на суму 134244,00 грн.; № ШЗ-0000855 від 01.07.2020 на суму 24960,00 грн.; № ШЗ-0000882 від 08.07.2020 на суму 137280,00 грн.; №ШЗ-0000913 від 15.07.2020 на суму 137772,00 грн.; № ШЗ-0000915 від 16.07.2020 на суму 37440,00 грн.; № ШЗ-0000916 від 16.07.2020 на суму 99840,00 грн.; № ШЗ-0000940 від 22.07.2020 на суму 133218,00 грн.; № ШЗ-0000950 від 27.07.2020 на суму 137280,00 грн.; №ШЗ-0000962 від 29.07.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0000979 від 04.08.2020 на суму 112320,00 грн.; № ШЗ-0000980 від 05.08.2020 на суму 21924,00 грн.; № ШЗ-0000988 від 06.08.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0000990 від 06.08.2020 на суму 62400,00 грн.; №ШЗ-0001007 від 13.08.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0001008 від 12.08.2020 на суму 135762,00 грн.; № ШЗ-0001028 від 14.08.2020 на суму 112812,00 грн.; № ШЗ-0001032 від 17.08.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0001082 від 28.08.2020 на суму 112320,00 грн.; №ШЗ-0001101 від 03.09.2020 на суму 21924,00 грн.; № ШЗ-0001109 від 04.09.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0001117 від 08.09.2020 на суму 114582,60 грн.; № ШЗ-0001160 від 21.09.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0001137 від 11.09.2020 на суму 6029,10 грн.; №ШЗ-0001129 від 10.09.2020 на суму 12606,30 грн.; № ШЗ-0001169 від 24.09.2020 на суму 134244,00 грн.; від 28.09.2020 на суму 137772,00 грн., не є доказом того, що ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» поставило, а ПАТ «Латманнен Акса» прийнято товар, і, як наслідок, у позивача не виникло право грошової вимоги до відповідача за угодою про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017 № 0038/KFF, укладеної між ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» та ПАТ «МТБ Банк».

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/1115/21 за позовом ПАТ «МТБ БАНК» до ТОВ «ТВК «ЛЬВІВХОЛОД», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ТОВ «ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДТОВАРІВ», про стягнення 731859,71 грн. заборгованості за договором поставки № 438 від 02.04.2018.

Рішенням суду від 04.07.2022 у справі № 914/1115/21 в позові відмовлено з тих підстав, що надані позивачем видаткові накладні не є належним та достатнім доказом підтвердження поставки відповідного товару з боку ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» на адресу ТОВ ТВК «Львівхолод» та наявності заборгованості за такими накладними на загальну суму 1466430,19 грн. В свою чергу, в спростування заявлених позовних вимог ТОВ «ТВК «Львівхолод» надано докази усіх поставок та усіх оплат, що мали місце за договором поставки №438 впродовж квітня 2018 року - грудня 2019 року, що разом з доказами за період січень 2020 року - травень 2021 року повністю характеризують стан господарських операцій за весь період строку дії Договору поставки № 438 від 02.04.2018.

В рішенні зазначено, що, з огляду на відсутність товарно-транспортних та податкових накладних за видатковими накладним №ШЗ-0000889 від 06.07.2020, №ШЗ-0000937 від 07.07.2020, №ШЗ-0000938 від 10.07.2020, №ШЗ-0000939 від 16.07.2020, №ШЗ-0001011 від 12.08.2020, №ШЗ-0001015 від 12.08.2020, №ШЗ-0001041 від 18.08.2020, №ШЗ-0001064 від 25.08.2020 та беручи до уваги той факт, що відповідач та третя особа надали податкові накладні, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником ТОВ «Шевченківський завод продтоварів», на ім`я покупця ТОВ «ТВК «Львівхолод» разом з видатковими та товарно-транспортними накладними, достовірно підтверджують факти виключно 54 (п`ятдесяти чотирьох) поставок товару, що мали місце між контрагентами за Договором поставки № 438 від 02.04.2018, а платіжні доручення, копії яких подані ТОВ ТВК «Львівхолод» до матеріалів справи, підтверджують факт їх повної оплати, а тому позивачем не доведено порушення його прав чи законних інтересів відповідачем, в результаті чого суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у даній справі.

За доводами відповідача-2, встановлені Господарським судом Київської області та Господарським судом Львівської області за результатами розгляду справ №911/1444/21, №911/912/821 та № 914/1115/21 обставини є істотними для справи № 908/1306/21, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі на час розгляду справи, що є підставою для перегляду рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі №908/1306/21.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд визнав заяву відповідача-2 такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 320 ГПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 ст. 320 ГПК України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 5 ст. 320 ГПК України).

Таким чином, перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених ГПК України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених ГПК України.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду 24.09.2020 у справі № 922/1141/19 та від 03.03.2021 у справі № 904/4470/16.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Сталість наведеної правової позиції Верховного Суду підтверджується послідовно викладеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, відповідно до якої нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

У постанові від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії").

У той же час принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії", у справі "Желтяков проти України").

Згідно ч. 3 ст. 325 ГПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Предметом розгляду у справі № 908/1306/21 стали позовні вимоги ПАТ МТБ Банк, засновані на Угоді №0038/KFF про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017. Позивач нарахував та заявив до стягнення проценти, пеню та штраф у зв`язку із неналежним виконання умов Угоди №0038/KFF про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017 відповідачем-1 ТОВ «ШПТЗ», відповідні вимоги пред`явлено відповідачу ОСОБА_1 , як поручителю на підставі договору поруки №0038/KFF-1P від 22.11.2017.

Підставою подання позову у позовній заяві визначено, що заборгованість по процентам утворилась внаслідок невиконання Дебіторами своїх зобов`язань щодо оплати вартості товару відповідно до видаткових накладних прийнятих до факторингового фінансування, за якими позивач придбав право вимоги, зокрема:

- за видатковими накладними за договором поставки № 3543 від 24.10.2019 (Дебітор ПАТ «Латманнен Акса»): від 17.06.2020 № ШЗ-0000810 на суму 262080 грн., від 03.07.2020 № ШЗ-0000890 на суму 187200 грн., від 14.07.2020 № ШЗ-0000935 на суму 183564 грн., від 17.07.2020 № ШЗ-0000934 на суму 174720 грн., від 20.07.2020 № ШЗ-0000936 на суму 199680 грн., від 11.08.2020 № ШЗ-0001006 на суму 137280 грн., від 11.08.2020 № ШЗ-0001005 на суму 62400 грн., від 12.08.2020 № ШЗ-0001008 на суму 135762 грн., від 13.08.2020 № ШЗ-0001019 на суму 21924 грн., від 18.08.2020 № ШЗ-0001039 на суму 169728 грн., від 18.08.2020 № ШЗ-0001040 на суму 169728 грн., від 20.08.2020 № ШЗ-0001050 на суму 192192 грн., від 20.08.2020 № ШЗ-0001051 на суму 192192 грн., від 25.08.2020 № ШЗ-0001065 на суму 137280 грн., від 26.08.2020 № ШЗ-0001072 на суму 112812 грн., від 26.08.2020 № ШЗ-0001073 на суму 169728 грн. (за результатами судової експертизи в межах справи №911/1444/21 визнані такими, що не встановлюють наявність правовідносин поставки);

- за видатковими накладними за договором поставки № 3543 від 24.10.2019 (Дебітор ПрАТ «Латманнен Акса»): № ШЗ-0000796 від 18.06.2020 на суму 134244,00 грн.; № ШЗ-0000821 від 23.06.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0000822 від 24.06.2020 на суму 137280,00 грн.; №ШЗ-0000880 від 07.07.2020 на суму 135762,00 грн.; № ШЗ-0000874 від 06.07.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0000860 від 02.07.2020 на суму 134244,00 грн.; №ШЗ-0000855 від 01.07.2020 на суму 24960,00 грн.; № ШЗ-0000882 від 08.07.2020 на суму 137280,00 грн.; №ШЗ-0000913 від 15.07.2020 на суму 137772,00 грн.; № ШЗ-0000915 від 16.07.2020 на суму 37440,00 грн.; № ШЗ-0000916 від 16.07.2020 на суму 99840,00 грн.; №ШЗ-0000940 від 22.07.2020 на суму 133218,00 грн.; № ШЗ-0000950 від 27.07.2020 на суму 137280,00 грн.; №ШЗ-0000962 від 29.07.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0000979 від 04.08.2020 на суму 112320,00 грн.; № ШЗ-0000980 від 05.08.2020 на суму 21924,00 грн.; №ШЗ-0000988 від 06.08.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0000990 від 06.08.2020 на суму 62400,00 грн.; №ШЗ-0001007 від 13.08.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0001008 від 12.08.2020 на суму 135762,00 грн.; № ШЗ-0001028 від 14.08.2020 на суму 112812,00 грн.; №ШЗ-0001032 від 17.08.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0001082 від 28.08.2020 на суму 112320,00 грн.; №ШЗ-0001101 від 03.09.2020 на суму 21924,00 грн.; № ШЗ-0001109 від 04.09.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0001117 від 08.09.2020 на суму 114582,60 грн.; №ШЗ-0001160 від 21.09.2020 на суму 137280,00 грн.; № ШЗ-0001137 від 11.09.2020 на суму 6029,10 грн.; №ШЗ-0001129 від 10.09.2020 на суму 12606,30 грн.; № ШЗ-0001169 від 24.09.2020 на суму 134244,00 грн.; від 28.09.2020 на суму 137772,00 грн. (за результатами судової експертизи в межах справи № 911/912/21 визнані такими, що не підтверджують факт поставки та отримання товару);

- за видатковими накладними за договором поставки № 438 від 02.04.2018 (Дебітор ТОВ «Львівхолод»): № ШЗ-0000812 від 17.06.2020 на суму 65472 грн., №ШЗ-0000864 від 02.07.2020 на суму 118681,34 грн., №ШЗ-0000889 від 06.07.2020 на суму 82222,80 грн., №ШЗ-0000937 від 07.07.2020 на суму 157289,28 грн., №ШЗ-0000938 від 10.07.2020 на суму 144778,85 грн., №ШЗ-0000939 від 16.07.2020 на суму 109910,20 грн., №ШЗ-0000958 від 28.07.2020 на суму 254033,20 грн., №ШЗ-0001011 від 12.08.2020 на суму 241428,86 грн., №ШЗ-0001015 від 12.08.2020 на суму 257241,60 грн., №ШЗ-0001041 від 18.08.2020 на суму 245548,80 грн., №ШЗ-0001064 від 25.08.2020 на суму 228009,60 грн., №ШЗ-0001081 від 27.08.2020 на суму 109414,27 грн., №ШЗ-0001122 від 08.09.2020 на суму 256012,37 грн., №ШЗ-0001151 від 17.09.2020 на суму 103132,80 грн. (згідно висновків судового рішення у справі № 914/1115/21 встановлено факт їх повної оплати, згідно акту звірки взаєморозрахунків за 2020 рік проведено повний розрахунок).

Позивач стверджував, що прострочена заборгованість дебітора ПрАТ «Лантманнен Акса» перед ТОВ «ШПТЗ» становить 4472665,56 грн., а ТОВ «Львівхолод» - 2198289,90 грн. і відповідно нараховує проценти за прострочення ПрАТ «Лантманнен Акса» в розмірі 378177,10 грн. та ТОВ «Львівхолод» в розмірі 208798,93 грн., в подальшому на підставі існування зазначених заборгованостей нараховує пеню.

Однак, як встановлено рішеннями Господарського суду Київської області від 06.09.2022 у справі №911/1444/21 та від 31.05.2023 у справі № 911/912/21, первинні документи щодо поставок за договором поставки № 3543 від 24.10.2019, які визначені позивачем в обґрунтування нарахування процентів, пені та штрафу за угодою № 0038/KFF про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017, не мають юридичної сили і не породжують для позивача права вимоги внаслідок їх фіктивності.

Також рішенням Господарського суду Львівської області від 04.07.2022 у справі №914/1115/21 встановлено відсутність грошових зобов`язань ТОВ «Львівхолод» перед ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» за видатковими накладними за договором поставки №438 від 02.04.2018, простроченням оплати за якими позивач обґрунтовував нарахування процентів, пені та штрафу за угодою № 0038/KFF про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017.

За змістом Розділу 1 Угоди №0038/KFF про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017 зазначено, що її предметом є придбання Фактором (позивачем) прав грошової вимоги (дебіторської заборгованості) Клієнта (ТОВ «ШЗПТ») по відношенню до третіх осіб, суми та строки виконання яких зазначені у Реєстрах, що складені на підставі документів, що засвідчують та підтверджують виникнення цих Прав вимог (п. 1.3 Угоди).

Встановлені у судових рішеннях у справах №911/1444/21, №914/1115/21, №911/912/21 обставини свідчать, що ПАТ «МТБ Банк» не придбавав від ТОВ «ШЗПТ» будь-яких прав вимог, визначених у його позовній заяві у справі 908/1306/21.

З огляду на ті обставини, що на сьогоднішній день в судовому порядку встановлено відсутність грошових зобов`язань Дебіторів перед ТОВ «ШЗПТ», що свідчить про відсутність факту порушення умов Угоди № 0038/KFF про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017 з боку ТОВ «ШЗПТ», вказане є підставою для перегляду прийнятого рішення за нововиявленою обставиною.

Наведені заявником фактичні дані не є переоцінкою доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи або доказами, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до частини 5 статті 320 ГПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відносно заперечень позивача, що рішення суду, що набуло законної сили, є новою, але не нововиявленою обставиною, суд зазначає, що нововиявленими обставинами справі №908/1306/21 є не рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2022 у справі №911/1444/21, від 31.05.2023 у справі № 911/912/21 та рішення Господарського суду Львівської області від 04.07.2022 у справі №914/1115/21, а обставини, які цими рішеннями встановлені.

Дані фактичні обставини існували і на час прийняття рішення від 06.10.2021 у справі №908/1306/21, але при ці обставини не було відомо ані відповідачу-2 у справі, ані суду.

За висновками прийнятих судових рішень, встановлено відсутність фінансових зобов`язань в межах Угоди № 0038/KFF про надання факторингового обслуговування від 22.11.2017, укладеної ПАТ «МТБ БАНК» та ТОВ «Шевченківський завод продтоварів», та, відповідно, за договором поруки №0038КГГ-1р від 22.11.2017, укладеним ПАТ «МТБ Банк» ОСОБА_1 .

Отже, встановлено саме відсутність факту придбання Фактором (позивачем) прав грошової вимоги (дебіторської заборгованості) Клієнта (ТОВ «ШЗПТ») по відношенню до третіх осіб (ПрАТ «Лантманнен Акса» та ТОВ «Львівхолод»), що за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладено в основу судового рішення у справі № 908/1306/21.

Ці обставини є належним чином засвідченими, а саме підтверджені належними і допустимим доказами: рішеннями Господарського суду Київської області від 06.09.2022 у справі № 911/1444/21, від 31.05.2023 у справі № 911/912/21 та рішенням Господарського суду Львівської області від 04.07.2022 у справі № 914/1115/21, які набрали законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим кодексом. Вказане положення є базовим принципом інституту забезпечення і відоме ще з римського права як принцип акцесорності забезпечувальних зобов`язань. Акцесорний характер способів забезпечення виконання зобов`язань означає, що правочин щодо встановлення забезпечення буде мати юридичне значення тільки тоді, коли має юридичну силу основне зобов`язання. А тому, якщо основне зобов`язання є недійсним внаслідок недієздатності сторін, недотримання форми правочину тощо, не має юридичної сили і забезпечення. Якщо ж основне зобов`язання може бути оспорено як таке, що укладене під впливом погрози, обману помилки, тощо, забезпечення зберігає силу лише до цього часу. Тільки-но основне зобов`язання визнано недійсним, втрачає своє значення і відповідний спосіб забезпечення.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 19.07.2021 у справі №366/302/20).

Відносно доводів позивача про пропуск відповідачем-2 передбаченого ч. 1 ст. 321 ГПК України строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд зазначає наступне.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: 1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 321 ГПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 участі у розгляді справи не приймав, позовних матеріалів і рішення суду не одержував. Як зазначив ОСОБА_1 у заяві про перегляд судового рішення, про факт прийняття рішення у справі № 908/1306/21 він дізнався у листопаді 2022 року з ресурсів сайту «Судова влада України». У грудні 2022 року заявник дізнався про наявність судових рішень у справах № 911/1444/21, № 914/1115/21 та ухвали у справі № 911/912/21.

Представник відповідача-2 ознайомився з матеріалами справи, в тому числі із змістом позовної заяви та судовим рішенням, 28.11.2022.

Заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі №908/1306/21 подана відповідачем-2 шляхом застосування підсистеми Електронний суд 14.12.2022.

За наведених обставин, підстави для визнання пропущеним строк подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відсутні.

При цьому суд відзначає, що, з урахуванням приписів п. 1 ч. 2 ст. 321 ГПК, підставою для відмови у перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами, без встановлення обставин, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення, є пропущення трирічного строку з дня набрання судового рішення законної сили.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Скасування остаточного судового рішення є обґрунтованим у випадку неможливості представлення вищезазначеного доказу на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (п. п. 27 - 34 рішення Суду у справі Праведная проти Росії від 18 листопада 2004 року).

Заперечення позивача на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі Серявін та інші проти України.

Згідно частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З урахування викладеного, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі № 908/1306/21 слід задовольнити; а рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі № 908/1306/21 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору покладається на позивача, отже, судовий збір сплачений заявником при поданні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Запорізької області від 06.10.2021 у справі № 908/1306/21 підлягає стягненню з позивача на користь відповідача-2.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 46, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 241, 320-325 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі №908/1306/21 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.10.2021 у справі №908/1306/21 скасувати та прийняти нове рішення.

3. В позові відмовити.

4. Стягнути з публічного акціонерного товариства МТБ Банк (68003, Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, буд. 28; поштова адреса: вул. Польський узвіз, 11, м. Одеса, 65026; ідентифікаційний код 21650966) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 28987,53 грн. (двадцять вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят сім грн. 53 коп.) судового збору за подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 10.11.2023.

Суддя В.В. Левкут