ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

08 листопада 2023 року м. ОдесаСправа № 4/69/07
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Разюк Г.П.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги та клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області

від 06 жовтня 2023 року (повний текст складено 10.10.2023) про задоволення скарги Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (№01.01./01-22-3680 від 19.07.2023) на дії та рішення державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду

у справі №4/69/07

за позовом: Державного підприємства «Енергоринок»

до відповідача: Акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

про стягнення 174 328 521,70 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2023 у справі №4/69/07 (суддя М.В. Мавродієва) скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» №01.01./01-22-3680 від 19.07.2023 на дії та рішення державного виконавця - задоволено. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгенійовича щодо винесення постанови від 03.07.2023 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №3502601 на загальну суму 196 824 587,15 грн. Визнано неправомірною та скасовано постанову від 03.07.2023 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №3642797 на загальну суму 196 824 587,15 грн.

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою суду першої інстанції, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2023 у справі №4/69/07 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» відмовити у повному обсязі.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Також, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить поновити строк на подання апеляційної скарги, у разі його пропуску.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вищевказаною апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкладене до надходження витребуваних цією ж ухвалою з Господарського суду Миколаївської області матеріалів зазначеної справи до суду апеляційної інстанції.

03.11.2023 матеріали справи №4/69/07 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ознайомившись з поданими матеріалами, колегія суддів зазначає, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Положенням ч.2 п.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що документи, які підтверджують сплату судового збору надаються до суду у встановленому порядку та розмірі.

За положеннями п. 7 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на матеріали справи, скарга Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (№01.01./01-22-3680) на постанову державного виконавця до господарського суду подано у 2023 році.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних громадян становить 2684,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуючи ухвалу місцевого господарського суду, апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Проте, як вбачається з апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та доданих до неї документів, апелянтом не надано жодних доказів сплати судового збору за подання відповідної апеляційної скарги у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Водночас, як зазначалось вище, апелянтом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі №4/69/07 з посиланням на обмежене фінансування Департаменту ДВС та на те, що апелянту необхідний певний час для погодження проведення оплати судового збору.

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, судова колегія зазначає наступне.

За положеннями ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

При цьому, положення пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (п. 45 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що приписи п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (аналогічна позиція застосована Верховним Судом у постанові від 11.05.2022 у справі №912/2829/21).

Приймаючи до уваги що скаржник, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, згідно з положеннями статті 8 Закону України Про судовий збір не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, судова колегія доходить висновку, що підстави задоволення клопотання про відстрочення апелянту сплати судового збору, яке викладене в прохальній частині апеляційної скарги, відсутні.

Водночас, судова колегія зауважує, що апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження фінансового становища скаржника, зокрема, даних щодо відсутності у апелянта грошових котів на рахунках.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява №28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 60).

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, оскільки за суб`єктним та предметним критерієм підстави для застосування до клопотання скаржника приписів статті 8 Закону України „Про судовий збір відсутні, колегія суддів дійшла висновку про відмову апелянту в задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Щодо клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи та матеріали апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали був складений 10.10.2023.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, враховуючи приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, у даному випадку кінцевий 10-ти денний строк подання апеляційної скарги на відповідну ухвалу є 20.10.2023.

Апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подана до Південно-західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» саме 20.10.2023, тобто, у 10-ти денний термін з дня ознайомлення з повним текстом ухвали суду першої інстанції.

Відтак, строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2023 у справі №4/69/07 пропущений не був, у зв`язку з чим, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження залишається без розгляду.

Водночас, з огляду на вище встановлені недоліки апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що згідно з ч.2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 258 Господарського процесуального кодексу, застосовуються положення ст. 174 Господарського процесуального кодексу.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків

Також суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів ч.6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Крім того, апеляційна колегія звертає увагу апелянта на те, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). (ч. 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, рахування строку на усунення недоліків апеляційної скарги буде відбуватись з дати отримання судом інформації про доставку апелянту даної ухвали в його електронний кабінет.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 06.10.2023 у справі №4/69/07 залишити без руху.

3. Встановити Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, а саме: надати до суду докази сплати судового збору, у встановленому законодавством порядку і розмірі, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Роз`яснити Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального коексу України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Г.П. Разюк