РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2023Справа № 910/4569/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 31 009,48 грн.

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (відповідач) про стягнення 31 009,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору страхування наземного транспорту № 86/20-Т/Ц5 від 04.03.2020 у зв`язку з настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Citroen", державний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача з огляду на те, що відповідальність водія транспортного засобу "ВАЗ 2106", державний номер НОМЕР_2 з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода застрахована у відповідача на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 133078219.

У відповіді на відзив позивач вказує, що право вимоги перейшло до ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" лише після сплати страхового відшкодування страхувальнику. Страховий акт щодо відшкодування шкоди було складено 01.02.2022. Враховуючи, що позивачем проводилося страхове розслідування страхове відшкодування фактично було сплачено 02.02.2022.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відповідачем відзиві останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що позивач пропустив річний строк для звернення до ПрАТ "СК" "Еталон" із заявою про виплату страхового відшкодування, крім цього, позовна заява подана більш ніж через рік після дорожньо-транспортної пригоди, а відтак, позовні вимоги є незаконними.

Заперечення на відповідь на відзив фактично зводяться до доводів, що були викладені відповідачем у відзиві.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

24.04.2023 до Господарського суду міста Києва від МТСБУ на виконання вимог ухвали суду надійшла інформація з Єдиної централізованої бази даних за полісом ЕР № .

28.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

04.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив.

15.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

04.03.2020 між ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та СП "Оптіма- Фарм, ЛТД» було укладено договір страхування наземного транспорту № 86/20-Т/Ц5, відповідно до якого страховик взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Citroen", д.н. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

15.04.2020 в с. Петро-Євдокіїва на вул. Б.Хмельницького, буд.5 сталася ДТП за участю автомобіля марки "ВАЗ 2106", д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки "Citroen", д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження

Відповідно до постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.04.2020 у справі № 511/665/20 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно рахунку № СЧ-49632 від 17.04.2020 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 34 009,48 грн.

01.02.2022 ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" на підставі рахунку та акту виконаних робіт було складено страховий акт № 006.01866721-1 та було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 34 009,48 грн.

На підставі вищевказаних документів, ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 34 009,48 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6244999 від 02.02.2022.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "ВАЗ 2106", д.н. НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ "Страхова компанія "Еталон" згідно полісу серії ЕР № 133078219; ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза - 2 600 грн.

Відтак, за даним страховим випадком сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню за розрахунком позивача становить 31 009,48 грн (за вирахуванням франшизи - 2 600 грн).

Натомість, заперечення відповідача зводяться до того, що позивачем було пропущено річний строк для звернення до ПрАТ "СК" "Еталон" із заявою про виплату страхового відшкодування, крім цього, позовна заява подана більш ніж через рік після дорожньо-транспортної пригоди, а відтак, позовні вимоги є незаконними.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вина водія автомобіля "ВАЗ 2106", д.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 встановлена у судовому порядку та підтверджується постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.04.2020 у справі № 511/665/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

За умовами п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом серії ЕР № 133078219 в розмірі 31 409,48 грн (враховуючи встановлений ліміт за майнову шкоду - 130 000, 00 грн та розмір франшизи - 2 600, 00 грн) у зв`язку з тим, що позивачем було виплачено страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 34 009,48 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6244999 від 02.02.2022.

В той час, оскільки, суд не може виходити за межі позовних вимоги, то за таких обставин, до позивача перейшло право вимоги до страховика винної особи (відповідача) за полісом серії ЕР № 133078219 саме в межах заявленої ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" при зверненні до суду з даним позовом суми, а саме, 31 009,48 грн.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Натомість, доводи відповідача щодо незаконності вимог позивача, у зв`язку з тим, що останній пропустив річний строк для звернення до ПрАТ "СК" "Еталон" із заявою про виплату страхового відшкодування, крім цього, звернувся із позовом більш ніж через рік після дорожньо-транспортної пригоди, відхиляються судом, з огляду на слідуюче.

З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентованих виплат взагалі.

Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності і загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

Аналогічні висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження 14-95цс20).

Як було встановлено судом вище, ДТП сталося 15.04.2020.

Страховий акт, щодо відшкодування шкоди було складено 01.02.2022, а страхове відшкодування було сплачено 02.02.2022, враховуючи, те що позивачем проводилось страхове розслідування.

Відтак, аналізуючи матеріали справи, суд відзначає, що право вимоги перейшло позивачу лише після сплати страхового відшкодування страхувальнику, а саме - 02.02.2022.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на позивач не покладено обов`язок звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, в той час, як передбачено право за відшкодуванням шкоди звернутися безпосередньо до господарського суду в межах строку, встановленого пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", здійснивши відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права, оскільки звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування не є досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні ст. 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13- 24кс19).

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на викладене вище, враховуючи виплату позивачем суми страхового відшкодування та перехід до нього права вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та відповідно стягненню з відповідача підлягає страхове відшкодування в розмірі 31 009,48 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" - задовольнити.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська , буд. 33-Б, 2 під`їзд, ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, р-н Солом`янський, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код 33908322) страхове відшкодування в сумі 31 009 (тридцять одна тисяча дев`ять) грн 48 коп. та судовий збір в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 14.11.2023

Суддя С. В. Стасюк