УХВАЛА

06 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 910/7012/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В. В. - головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В. Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД"

на постанову Східного апеляційного господарського суду

від 06.10.2023

та на ухвалу господарського суду Донецької області

від 02.08.2023

у справі № 910/7012/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД",

про стягнення 2 951 435,88 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

19.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 19.10.2023 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 та на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.08.2023 у справі № 910/7012/22.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД" у справі № 910/7012/22 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В. В., судді - Васьковського О. В., судді - Погребняка В. Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2023.

Частиною 1 статті 294 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи. До відкриття касаційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття касаційного провадження.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у справі № 910/7012/22 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД" від 19.10.2023 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 та на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.08.2023 слід відмовити, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.08.2023 року у справі №910/7012/22 за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк" Приватбанк" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД", про стягнення 2 951 435,88 грн передано на розгляд господарського суду Запорізької області в межах справи №908/1890/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО".

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД", не погодилось з вищезазначеним рішення місцевого суду та звернулось з апеляційною скаргою на вказане рішення.

За результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД", постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Донецької області від 02.08.2023 року у справі №910/7012/22 залишено без змін.

Отже предметом розгляду справи в суді апеляційної інстанції була ухвала суду першої інстанції про передачу справи за територіальною підступність.

В касаційній скарзі скаржник зазначає про скасування постанови Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 у справі № 910/7012/22 предметом перегляду якої була ухвала Господарського суду Донецької області від 02.08.2023 у справі № 910/7012/22.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у справі № 910/7012/22 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.08.2023 у справі № 910/7012/22 слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 304 Господарського процесуального кодексу України, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД" не погоджується з постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 року у справі № 910/7012/22.

Частиною 1 ст. 255 ГПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, окремо від рішення суду першої інстанції, зокрема, п. 8 передбачено оскарження про передачу справи на розгляд іншого суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п. 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду та прийнятої за результатами її апеляційного перегляду постанови апеляційного суду, оскільки така ухвала суду першої інстанції (пункт 8 частини першої статті 255) не визначена як судове рішення, що підлягає касаційному оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 та частини першої статті 304 Господарського процесуального кодексу України.

Такого ж висновку щодо неможливості касаційного оскарження постанов апеляційних судів за результатами перегляду ухвал суду першої інстанції про передачу справ на розгляд в межах справи про банкрутство Верховний Суд дійшов, зокрема в ухвалах від 19.03.2020 у справі № 910/13541/19, від 07.04.2020 у справі № 920/722/19, від 07.07.2020 у справі №912/1512/16, від 20.01.2020 у справі №910/1116/18.

Як вже зазначалось, предметом касаційного оскарження у справі № № 910/7012/22 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД" є постанова Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 у справі № 910/7012/22, якою залишено без змін ухвалу господарського суду Донецької області від 02.08.2023 року у справі № 910/7012/22 стосовно передачі справи №910/7012/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД", про стягнення 2 951 435,88 грн на розгляд господарського суду Запорізької області в межах справи №908/1890/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО", можливість оскарження якої в касаційному порядку не передбачено.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Наявність вичерпного переліку ухвал суду першої інстанції, які після їх перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені до касаційного суду, не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечити сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду", що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що згідно з Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходів щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, для запобігання будь-яким зловживанням системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД" подано касаційну скаргу від 19.10.2023 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 у справі № 910/7012/22, якою переглянуто ухвалу господарського суду Донецької області від 02.08.2023 року у справі № 910/7012/22 щодо передачі на розгляд господарського суду Запорізької області матеріалів справи №910/7012/22 господарському суду, в провадженні якого перебуває справа №908/1890/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛД ІНЖИНІРИНГ ТА БУДІВНИЦТВО, яка виходячи із вимог ст. ст. 255, 287 та 304 Господарського процесуального кодексу України не підлягає касаційному скарженню, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/7012/22 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД" від 19.10.2023 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 та на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.08.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді О. В. Васьковський

В.Я. Погребняк