ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2023 р.

м. Київ

Справа № 911/2493/23

Суддя Черногуз А.Ф. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами

позов Комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31, корпус 2, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБМУ «Підряд» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 31-А, )

про стягнення 9429,88 грн заборгованості за договором поставки № від 06.05.2020,

в с т а н о в и в :

1 історія розгляду справи

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «СБМУ «Підряд» про стягнення 9429,88 грн заборгованості за договором поставки № від 06.05.2020.

Позивач просив суд стягнути з відповідача 5 985,96 грн основного боргу за договором про надання послуг № від 06.05.2020, 422,46 грн пені, 2569,81 грн інфляційних втрат та 451,65 грн трьох відсотків річних.

Господарський суд ухвалою від 17.08.2023 відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження.

Направлення ухвали суду здійснено відправленням номер 156. Поштова кореспонденція вручена відповідачу 22.08.2023. Окрім того, відповідно до довідки про доставку електронного листа в електронний кабінет, відповідачу доставлено ухвалу про відкриття провадження у справі 18.08.2023 о 12:11.

Суд констатує, що за час перебування матеріалів позовної заяви у провадженні суду відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у встановлений судом строк. Незважаючи на закінчення строку на подання відзиву, відповідач також не звертався до суду з заявами про поновлення чи продовження строку на подання відзиву, не подавав жодних інших письмових клопотань, що пов`язані з розглядом спору, не надавав до суду заперечень та доказів, які б мали на меті спростувати вимоги позивача. Відповідач не проявив бажання ані ознайомитися з матеріалами справи, ані подати заяви про визнання ним тих чи інших обставин спору. Таким чином вбачається, що відповідач не скористався можливістю доступу до правосуддя.

До суду 11.09.2023 через систему Електронний Cуд надійшла заява позивача, що сформована 08.09.2023, про зменшення позовних вимог до якої позивач додав платіжну інструкцію № 10030 від 24.08.2023, яка підтверджувала часткове погашення заборгованості на суму 5985,96 грн у частині основного боргу.

Суд прийняв вказану заяву, внаслідок чого на розгляді суду залишилися вимоги позивача, що складаються з пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

До суду 31.10.2023 надійшло клопотання позивача про прискорення розгляду справи, яке долучене судом до матеріалів справи. Суд доводить до відома позивача про відсутність можливості у суду забезпечити розгляд усіх справ у визначений законом строк, незважаючи на їх ціну позову, складність чи інші характеристики, через велику кількість справ, що перебувають у провадженні та вирішуються у хронологічному порядку.

2 обставини спірних правовідносин

Звертаючись до суду, позивач повідомив, що 06.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СБМУ "Підряд", як замовником, та Комунальним підприємством «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як виконавцем, укладено договір про надання послуг № , копію якого долучено до позову.

Пунктом 1.1 договору визначено, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання по виконанню робіт щодо проведення лабораторного супроводу при виконанні поточного, середнього ремонту вулично-дорожньої мережі, а саме: визначення якості дорожньо-будівельних матеріалів (асфальтобетон, в`яжуче та т.п.); інструментальний контроль технологічних параметрів асфальтобетонних та бетонних покрить (температурні режими, рівність покрить, товщина шарів, поперечні та поздовжні ухили, режими ущільнення шарів, коефіцієнт ущільнення), згідно ДК 021:2015 код 73110000-6 Дослідницькі послуги.

У пункті 1.2 договору вказано, що замовник зобов`язується прийняти послуги, зазначені у п 1.1 договору, та оплатити їх вартість, відповідно до умов цього договору.

Пунктом 2.3 договору закріплено, що на обсяг послуг наданих у поточному місяці, виконавець складає відповідний акт та передає у двох підписаних примірниках замовнику. До акту додаються також оригінали протоколів.

У пункті 4.3 договору вказано, що за відсутності зауважень замовник підписує Акт протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання і повертає один примірник виконавцю. В разі не підписання Акту та ненадання у встановлений строк письмової мотивованої відмови від підписання Акту наданих послуг, послуги вважаються наданими належним чином з дотриманням всіх вимог укладеного договору та прийнятими замовником.

Пунктом 3.2 договору визначено, що розрахунки за договором здійснюються шляхом перерахування замовником коштів на поточний рахунок виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів із моменту підписання сторонами акту про надання послуг.

Позивач акцентував увагу на тому, що 21.01.2021 між замовником та виконавцем укладено Акт приймання-здачі виконаних робіт, який наданий до суду, по визначенню товщини та фізико-механічних властивостей (коефіцієнт ущільнення, водонасичення, границя міцності при стиску за температури 20°C, 50°C) асфальтобетонного покриття по вул. Електриків від пров. Електриків в бік Набережно Рибальської дороги (протокол випробувань № 420) загальною вартістю 5 985,96 грн.

КП «Київблагоустрій» у позові також вказувало про направлення відповідачу претензії, яка станом на дату подання позову залишена без задоволення. Тож позивач був змушений звертатися до суду з позовом.

3 висновки господарського суду

В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на доступ до правосуддя закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.

За змістом частини 1 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Розглянувши детально наявні у матеріалах справи документи та додатки, прийнявши до уваги позиції та аргументи по суті справи, оцінивши надані докази у відповідності до чинних положень процесуального закону, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Статтею 11 ЦК України закріплено цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно ст. 174 ГК України є господарський договір.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статей 251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

На підставі наведених норм, а також умов договору, суд зазначає, що матеріали справи містять акт приймання здачі робіт, що датований 21.01.2021, що підписаний та скріплений печатками зі сторони замовника та виконавця за договором від 06.05.2020 № .

Відповідно до цього акту загальна вартість робіт по визначенню товщини та фізико-математичних властивостей асфальтобетонного покриття становила 5985,96 грн. У відповідності до пункту 3.2 договору розрахунки за договором мали б здійснитися протягом 10 (десяти) банківських від дати підписання акту, тобто до 04.02.2021. Суд констатує, що погашення основної заборгованості відбулося після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, що підтверджується платіжною інструкцією № 10030, яка долучена позивачем до заяви про зменшення позовних вимог (з призначенням платежу "погашення заборгованості за 2021 рік"). Жодних інших доказів проведення оплат за цим актом до суду не подано. Таким чином, прострочення виконання зобов`язання почалось 05.02.2021 і тривало до 24.08.2023.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Позивач у позовній заяві нарахував відповідачу інфляційні та три відсотки річних за період з 05.02.2021 по 11.08.2023.

Здійснивши розрахунок заборгованості за вказаний період на непогашену суму, суд з`ясував, що позивачем арифметично правильно визначено як суму інфляційних нарахувань, що підлягають стягненню (2569,81 грн)так і суму трьох відсотків річних (451,65 грн). Таким чином вказані вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.4 договору про надання послуг сторони узгодили відповідальність замовника у разі прострочення строків оплати пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день невиконання зобов`язань.

Суд здійснив перевірку нарахованої позивачем суми пені у шестимісячний строк з моменту виникнення зобов`язання у період з 05.02.2021 по 05.08.2021 та встановив, що сума пені у цей період дорівнює 422,46 грн. Відтак, позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України закріплено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати відповідно до статті 123 ГПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу та інших витрат, що пов`язані з вчиненням сторонами необхідних процесуальних дій. За змістом статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача повністю, враховуючи також те, що погашення основної заборгованості відбулося вже після звернення позивачем до суду з позовом до відповідача.

У пунктах 8, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз`яснено, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК України, і обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Разом з тим рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СБМУ «Підряд» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 31-А, ) на користь Комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31, корпус 2, ) 2569,81 грн інфляційних втрат, 451,65 грн трьох відсотків річних, 422,46 грн пені за договором про надання послуг № від 06.05.2020 та 2684,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 10.11.2023.

Суддя А.Ф. Черногуз