ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023м. ХарківСправа № 922/3655/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Бублик С.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Антимонопольний комітет України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03680)
до Товариство з обмеженою відповідальністю «Куховар» (вул.Березівська, буд.1,с-ще Березівське, Харківська обл., Харківський р-н, 62363)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Прохоров Є.І. в режимі відеоконференції

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява Антимонопольного комітету України (Позивач) про стягнення з ТОВ "КУХОВАР" (Відповідач) 81 720,00 грн пені на підставі рішення АМК №451-р від 17.07.2020.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 17.08.2022 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 922/3655/23 та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.08.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В підготовчому засіданні 11.10.2023 суд, приймаючи до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів, надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, судом у відповідності до приписів ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України здійснені всі дії, що необхідні для реалізації завдань підготовчого провадження (остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті), протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги в повному обсязі.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною в ЄДРПОУ та поштове повідомлення про отримання ухвал суду.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 06.11.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив.

Антимонопольний комітет України (далі - Комітет, Позивач) розглянувши матеріали справи № 127-26.13/78-19 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Куховар» (ідентифікаційний код 35244369) (далі - ТОВ «Куховар», Відповідач) законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, прийняв рішення від 17.07.2020 № 451-р (далі - Рішення № 451-р), яким визнано, що ТОВ «Куховар» вчинило порушення, передбачене ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді неправомірного використання оформлення упаковки вермішелі швидкого приготування Rooltick з куркою, упаковки вермішелі швидкого приготування Rooltick з грибами та упаковки вермішелі швидкого приготування Rooltick з м`ясом, яке є схожим на оформлення упаковки вермішелі швидкого приготування на домашньому бульйоні Роллтон з куркою, упаковки вермішелі швидкого приготування на домашньому бульйоні Роллтон з грибами та упаковки вермішелі швидкого приготування на домашньому бульйоні Роллтон з яловичиною виробництва товариства з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа», яке почало товариство з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа» раніше за ТОВ «Куховар» використовувати у своїй господарській діяльності, що могло призвести до змішування з діяльністю товариства з обмеженою відповідальністю «Маревен Фуд Європа».

За зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 81 720 (вісімдесят одна тисяча сімсот двадцять) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», строки, в межах яких вчиняються відповідні дії, зокрема при розгляді заяв про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тощо, встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції, а також органами Комітету. Зазначені строки визначаються календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу.

Перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Частиною 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Копія Рішення № 451-р була надіслана Комітетом разом із супровідним листом від 27.07.2020 № 127-26/08-10446 та отримана Відповідачем 26.08.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 275.

Отже, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням № 451-р, закінчився 26.10.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Комітету повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідач оскаржив Рішення № 451-р до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (далі - Суд першої інстанції) від 12.10.2020 відкрито провадження у справі № 910/14049/20 за позовом ТОВ «Куховар» до Комітету про визнання недійсним Рішення № 451-р.

Рішенням Суду першої інстанції від 16.03.2021 у справі № 910/14049/20 ТОВ «Куховар» в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду (далі - Суд апеляційної інстанції) від 11.05.2021 у справі № 910/14049/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Куховар» на зазначене рішення Суду першої інстанції.

Постановою Суду апеляційної інстанції від 13.10.2021 у справі № 910/14049/20 апеляційну скаргу ТОВ «Куховар» залишено без задоволення, а зазначене рішення Суду першої інстанції - без змін.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень та в єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі «електронний суд» відсутня інформація щодо подальшого оскарження ТОВ «Куховар» Рішення № 451-р.

Отже, Рішення № 451-р є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Комітетом отримано від Відповідача копію платіжного доручення від 03.12.2021 № 583, що підтверджує сплату штрафу, накладеного Рішенням № 451-р.

Таким чином, штраф, накладений Рішенням № 451-р, сплачено Відповідачем до державного бюджету після закінчення двомісячного строку, а саме 03.12.2021.

Враховуючи на те, що Комітет не отримував від Відповідача документів, що підтверджують сплату пені, за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням № 451-р, Комітет надіслав Відповідачу претензію від 12.09.2022 № 300-20.3/02-3940 про необхідність сплатити пеню.

Документів, що підтверджують сплату пені за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням № 451-р до суду надано не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»:

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу;

- нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У п. 20.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз`яснено, що абз. 3 - 5 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Таку ж правову позицію викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.06.2022 у справі № 917/530/21, від 11.06.2019 у справі № 910/9272/18, від 22.01.2019 у справі № 915/304/18, від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18 та від 27.11.2018 у справі № 910/4081/18.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно господарських санкцій.

Таку ж правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2018 у справі № 914/607/17.

Отже, нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням № 451-р, зупинялось з 12.10.2020 до 16.03.2021 (розгляд справи № 910/14049/20 Судом першої інстанції) та з 11.05.2021 до 13.10.2021 (розгляд справи № 910/14049/20 Судом апеляційної інстанції).

Розрахунок пені за прострочення Відповідачем сплати штрафу, накладеного Рішенням № 451-р, обчислюється таким чином:

Період нарахування пені за прострочення сплати штрафу:

- з 17.03.2021 (наступний день після прийняття Судом першої інстанції рішення у справі № 910/14049/20) по 10.05.2021 включно (день, який передував винесенню ухвали Судом апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження у справі № 910/14049/20);

- з 14.10.2021 (наступний день після прийняття Судом апеляційної інстанції постанови у справі № 910/14049/20) по 02.12.2021 включно (день, який передував даті сплати штрафу, накладеного Рішенням № 451-р, а також день коли припинено нарахування пені).

Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 105 днів.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить: 81 720 х 1,5 % = 2 225,80 гривень, де 81 720 гривень - розмір штрафу, накладеного Рішенням № 451-р; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

За 105 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: 2 225,80 х 105 = 128 709 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету. Отже, розмір пені становить 81 720 гривень.

Відповідно до ч. 7 та 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»,з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та п. 3 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції; наказ надсилається стягувачу після набрання судовим рішенням законної сили; за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів, що приймаються судами у справах, які розглядаються в порядку цивільного, адміністративного та господарського судочинства, стягувачем виступає державний орган, за позовом якого судом прийнято відповідне рішення.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідачем не оспорено вказану заборгованість, відзиву на позовну заяву не надано.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Інших судових витрат позивачем заявлено не було.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 185, ст. ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КУХОВАР» (62363 Харківська область, с. Березівське, вул. Березівська, 1, ) пеню у розмірі 81 720 (вісімдесят одна тисяча сімсот двадцять) гривень і зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КУХОВАР» (62363 Харківська область, с. Березівське, вул. Березівська, 1, ) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) (отримувач: Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA0001719) судовий збір у розмірі 2 147,20 (дві тисячі сто сорок сім грн 20 коп) гривень.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Учасники справи:

Позивач Антимонопольний комітет України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КУХОВАР» (62363 Харківська область, с. Березівське, вул. Березівська, 1, ).

Повне рішення складено "15" листопада 2023 р.

Суддя С.А. Прохоров