УХВАЛА

м. Київ

06.11.2023Справа № 910/11332/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши заяву Державного підприємства «Гарантований Покупець» про відстрочку виконання рішення суду у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс»

до Державного підприємства «Гарантований Покупець»

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1.Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

2. Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго»

3. Кабінет Міністрів України

про стягнення 141 355, 51 грн.(з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог від 26.09.2023 №696)

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 06.11.2023.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів про стягнення 5 687 978, 89 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 позовні вимоги задоволено повністю.

25.10.2023 через канцелярію Господарського суду міста Києва від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2023 розгляд заяви призначено на 06.11.2023.

01.11.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» надійшли письмові заперечення щодо заяви Державного підприємства «Гарантований Покупець» про відстрочку виконання рішення.

У судовому засіданні 06.11.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» заперечував проти задоволення вказаної заяви, представник Державного підприємства «Гарантований Покупець» просив її задовольнити.

Розглянувши у судовому засіданні заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акта про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

В обґрунтування своєї заяви Державне підприємство «Гарантований покупець» посилається на наступні обставини, як на такі, що істотно ускладнюють виконання судового рішення:

- фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису затвердженого Регулятором;

- відсутність вини щодо несвоєчасної оплати електричної енергії та складний фінансовий стан ДП «Гарантований покупець»;

- участь ДП «Гарантований покупець» у функціонуванні критичної сфери інфраструктури;

- надання Регулятором Постанови щодо заборони нарахування та стягнення штрафних санкцій в період воєнного стану згідно з постановою НКРЕКП від 25.02.2022 № 332.

З урахуванням наведених обставин, заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 у справі №910/11332/22 на термін один рік з моменту ухвалення рішення.

Враховуючи зазначене вище, оцінивши обґрунтування заявника, суд дійшов висновку, що наведені заявником доводи не підтверджують наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання у розумінні частини 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Недостатність чи відсутність коштів у Державного підприємства «Гарантований покупець» не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких виконання судового рішення можна відстрочити.

Так, згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд також звертає увагу на положення частини 2 статті 617 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відсутність грошових коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише заявника, а й стягувача у справі та здійснювану ним господарську діяльність.

Відсутність бюджетних асигнувань чи будь-яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» (заява № 70297/01) та «Бакалов проти України» (заява № 14201/02).

Наведені заявником доводи щодо відсутності його вини у невиконанні зобов`язання не є підставою для відстрочення виконання рішення.

Водночас заявником, у розумінні наведених вище приписів законодавства, не обґрунтовано в чому полягає виключність обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу щодо відстрочення виконання рішення.

Судом серед іншого також враховано відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин, які ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення.

Окрім того, судом враховано, що Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони, якою у даному випадку є позивач (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» заява № 18357/91).

З огляду встановлені вище судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи баланс інтересів сторін, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 у справі №910/11332/22.

За таких обставин, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2023 у справі №910/11332/22.

Керуючись ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва 02.10.2023 у справі №910/11332/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Алєєва