ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.11.2023 р. Справа№914/3345/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З.,

розглянувши матеріали заяви Державного підприємства Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про забезпечення позову за вх. № 4488/23 від 10.11.2023 р.

у справі № 914/3345/23

за позовом: Державного підприємства Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, с. Миклашів Львівського району Львівської області

до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю Акріс-Захід , м. Київ

про: визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

10.11.2023 р. на адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного підприємства Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Акріс-Захід про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.11.2023 р., справу № 914/3345/23 розподілено для розгляду судді Долінській О.З.

Позивачем разом з позовною заявою було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову за вх. № 4488/23 від 10.11.2023 р.

Згідно з ч.2 ст.136 ГПК України, забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У поданій заяві за вх. № 4488/23 від 10.11.2023 р., ДП Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України просить суд вжити заходів до забезпечення позову, а саме: зупинити стягнення, яке відбувається на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження №73032190 від 13.10.2023р., виданої старшим державним виконавцем Пустомитівського ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Хурдепою С.Ю. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кирик Ольги Анатолівни за №2054, виданого 05.10.2023р.

Згідно ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ДП Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про забезпечення позову за вх. № 4488/23 від 10.11.2023 р., суд дійшов висновку про повернення її заявнику, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу на те, що Господарський процесуальний кодекс України (в редакції з 15.12.2017) запровадив чимало нових процесуальних інститутів, які покликані удосконалити правове регулювання процесуальних відносин, збалансувати права учасників судового процесу та унеможливити зловживання процесуальними правами. До таких нових категорій належить зустрічне забезпечення.

Законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов`язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати власний спосіб зустрічного забезпечення. Так, Господарський процесуальний кодекс України у пункті 6 частини 1 статті 139 встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Натомість подана заява ДП Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про забезпечення позову за вх. № 4488/23 від 10.11.2023 р. не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

З приводу зазначеного необхідно наголосити, що саме суд, а не позивач, визначає вірогідність завдання відповідачу збитків у зв`язку з забезпеченням позову. Зокрема, згідно з положеннями частин 1, 3 та 4 статті 141 Господарського процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Підсумовуючи зазначене, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення обов`язково повинні міститися у заяві про забезпечення позову на підставі пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України. Водночас, питання щодо застосування чи незастосування таких пропозиції щодо зустрічного забезпечення, вирішується судом, на підставі положень статті 141 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, вказана вище заява Державного підприємства Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про вжиття заходів забезпечення, подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що 18.10.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі представниками правничих професій, юридичними особами та фізичними особами-підприємцями» №3200-IX від 29.06.2023, яким, зокрема внесено зміни до ряду норм Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до приписів частин 1, 6, 8 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

З урахуванням наведеного, учасникам справи слід вчиняти процесуальні дії у справі, зокрема, щодо подання до суду процесуальних документів, з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України.

У статті 139 Господарського процесуального кодексу України наведено вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову за вх. № 4488/23 від 10.11.2023 р., ДП Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, не вказало відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, як у позивача так і осіб, які можуть отримати статус учасника справи.

Згідно з ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Таким чином, позивач у даній справі - ДП Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, як юридична особа, в силу приписів ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, зобов`язана зареєструвати свій електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Однак, як встановлено судом, ДП Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, всупереч приписам ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, що підтверджується відповіддю № 262422 від 13.11.2023 р. про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, яка сформована засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд».

В той же час, заявником заяву про забезпечення позову було подано у паперовій формі, а тому підстав, визначених абзацом 4 ч. 8 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, для звільнення заявника від обов`язку зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, судом у даному випадку, не встановлено.

За змістом ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Суд повертає заяву про забезпечення позову заявнику також встановивши, що заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що заява Державного підприємства Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про забезпечення позову за вх. № 4488/23 від 10.11.2023 р., подана до Господарського суду Львівської області особою, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, а сама заява подана без додержання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим на підставі ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, заява Державного підприємства Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про забезпечення позову за вх. № 4488/23 від 10.11.2023 р., підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 6, 139, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Державного підприємства Дослідне господарство Миклашів Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про забезпечення позову за вх. № 4488/23 від 10.11.2023 р. повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до Господарського суду Львівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Додаток:

1. Заява про забезпечення позову з долученими до неї документами на 14 арк.

Суддя Долінська О.З.