ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Черкаси справа № 925/148/23

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., за участі секретаря судового засідання Вовчанській К.Ю., за участі представників сторін: позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовом Кропаневої Г.М. за самопредставництвом, адвоката Савости С.В., відповідача-2 за первісним, позивача за зустрічним позовом Попова В.О. за самопредставництвом, третьої особи за зустрічним позовом - Прокопчук А.П. за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115 до Черкаської міської ради і Комунального підприємства Черкасиелектротранс Черкаської міської ради про витребування майна і скасування запису про державну реєстрацію права, та зустрічною позовною заявою Комунального підприємства Черкасиелектротранс Черкаської міської ради до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Черкаської міської ради про зобов`язання усунути та не чинити перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2023 року позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115 звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Черкаської міської ради (далі відповідач-1) і Комунального підприємства Черкасиелектротранс Черкаської міської ради (далі відповідач-2), в якому просив суд:

витребувати із чужого незаконного володіння Черкаської міської ради нежитлове (допоміжне) приміщення першого поверху багатоквартирного житлового будинку загальною площею 16,8 кв. м., яке знаходиться за адресою: вул. Нижня Горова, 115, м. Черкаси у спільну сумісну власність власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку вул. Нижня Горова, 115 м. Черкаси в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115;

скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, про реєстрацію права оперативного управління за КП Черкасиелектротранс Черкаської міської ради на приміщення першого поверху багатоквартирного житлового будинку загальною площею 16,8 кв. м., яке знаходиться за адресою: вул. Нижня Горова, 115, м. Черкаси, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080;

відшкодувати судові витрати, які складаються із 5368 грн. сплаченого судового збору і 12000 грн. витрат на правову допомогу.

Позов мотивовано тим, що спірне нежитлове приміщення першого поверху багатоквартирного житлового будинку загальною площею 16,8 кв. м. по вул. Нижня Горова, 115 у м. Черкаси є допоміжним (технічним) приміщенням, через яке проходять внутрішньо будинкові мережі, є спільною сумісною власністю власників квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: м. Черкаси, вул. Нижня Горова, 115, не належить до об`єктів права комунальної власності, тому вказане нежитлове приміщення слід витребувати з незаконного володіння Черкаської міської ради і скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, - права оперативного управління за КП Черкасиелектротранс Черкаської міської ради.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/148/23 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

24.02.2023 року відповідач-2 - Комунальне підприємство Черкасиелектротранс Черкаської міської ради в особі директора подав суду зустрічну позовну заяву (вх. № 3125/23) про зобов`язання ОСББ Нижня Горова, 115 усунути та не чинити перешкод у користуванні майном, а саме, об`єктом нерухомого майна: нежитлові приміщення першого поверху багатоквартирного житлового будинку (№ L, № LI, № LII) А10, загальною площею 16,8 м. кв. за адресою: вул. Нижня Горова (вул. Калініна), 115, м. Черкаси та відшкодування судових витрат. До участі у справі за зустрічним позовом відповідач-2 просив суд залучити третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Черкаську міську раду, яка є власником спірного майна, на чиї права та обов`язки вплине прийняте рішення у цій справі.

Відповідач-1 - Черкаська міська рада в особі представника подав суду 09.03.2023 року відзив на позовну заяву (вх. № 3948/23, а.сю. 73-), в якому заперечував проти позову повністю з мотивів безпідставності і недоказаності позовних вимог, до відзиву додав докази на підтвердження доводів, викладених в ньому (а.с. 73-80).

Ухвалою суду від 09.03.2023 року прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі № 925/148/23, розгляд справи призначено у підготовчому засіданні на 10.05.2023 року; залучено до участі у справі за зустрічним позовом третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом - Черкаську міську раду.

Представник позивача за первісним, відповідача за зустрічним позовом - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115 подав суду:

01.05.2023 року клопотання про приєднання доказів (вх. № 7177/23, а.с. 100-101), в якому просив суд поновити строк для подання доказів та приєднати до матеріалів справи висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, виконаний судовими експертами Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 10.04.2023 року, і технічний паспорт на багатоквартирний будинок по вул. Нижня Горова,115, м. Черкаси;

01.05.2023 року відзив на зустрічну позовну заяву (вх. № 7180/23, а.с. 137-141), в якому заперечував проти позову повністю з мотивів безпідставності і недоказаності позовних вимог, просив у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити повністю, заявив намір про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 10.05.2023 року задоволено клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115 (вх. № 7177/23 від 01.05.2023 року), поновлено позивачу строк на подачу доказів, долучено подані ним докази до матеріалів справи (ухвала суду в протоколі судового засідання), підготовче провадження у справі № 925/148/23 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 08.06.2023 року.

Представник позивача за зустрічним позовом - Комунального підприємства Черкасиелектротранс Черкаської міської ради подав суду через систему «Електронний суд» 15.05.2023 року відповідь на відзив (вх. №7955/23, а.с. 187-188), в якому спростовував доводи представника відповідача за зустрічним позовом - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115, викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву, поданий суду висновок експерта не вважав належним доказом у даній справі.

В судових засіданнях 08.06.2023 року, 11.07.2023 року оголошено перерву до 05.09.2023 року (з урахуванням ухвали суду від 24.08.2023 року).

07.07.2023 року представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115 подав суду заяву про розподіл судових витрат (вх. № 11287/23, 207), в якій повідомив орієнтовний розмір судових витрат, понесених позивачем у даній справі, і які складаються із вартості проведеної судової експертизи у розмірі 10800 грн. та 15000 грн. витрат на надання правничої допомоги адвокатом, до заяви додав копії відповідних доказів на їх підтвердження.

В судових засіданнях 08.06.2023 року, 11.07.2023 року і 05.09.2023 року представники позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним підтримали і просили суд задовольнити повністю первісний позов, зустрічний позов не визнали і просили відмовити у його задоволенні повністю, представники відповідачів за первісним позовом позивача, третьої особи за зустрічним первісний позов не визнали і просили суд відмовити у його задоволенні повністю, зустрічний позов підтримали і просили задовольнити повністю з підстав, викладених ними у їх заявах по суті справи і з процесуальних питань.

Згідно з ч. 6 ст. 233 ГПК України, у судовому засіданні 05.09.2023 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані представниками сторін заяви по суті справи та з процесуальних питань, наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд первісний позов задовольняє повністю, а у задоволенні зустрічного позову відмовляє повністю з таких підстав.

07.11.2019 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зареєстровано юридичну особу позивача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115, номер запису 019474 (а.с. 24).

Комунальне підприємство Черкасиелектротранс Черкаської міської ради 14.12.2022 року звернувся до позивача з листом № 1446, в якому із посиланням на рішення Черкаської міської ради № 8-4 від 27.02.2001 року, № 3-531 від 26.02.2003 року, № 4-366 від 10.04.2008 року, повідомив про перебування в його оперативному управлінні нежитлового приміщення загальною площею 16,8 кв.м., розташованого на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку № 115 по вул. Нижня Горова в м. Черкаси, яке за призначенням є приміщенням диспетчерської служби руху, у зв`язку з чим вимагав у десятиденний строк звільнити вказане нежитлове приміщення та надати доступ до нього представникам Комунального підприємства Черкасиелектротранс Черкаської міської ради. До листа додано копії рішень Черкаської міської ради, на які посилався в листі, листа КП «ЧООБТІ» про наявність технічної інвентаризації, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.11.2022 року (а.с. 11-13).

Рішенням восьмої сесії Черкаської міської ради від 27.02.2001 року № 8-4 «Про згоду щодо передачі в комунальну власність міста диспетчерського пункту, розташованого в будинку № 115 по вул. Калініна» надано згоду на передачу в комунальну власність міста диспетчерського пункту загальною площею 16,8 кв.м., розташованого у вбудовано-прибудованому приміщенні житлового будинку № 115 по вул. Калініна, з подальшим прийняттям на баланс Комунального підприємства Черкасиелектротранс (а.с. 14).

Рішенням третьої сесії Черкаської міської ради від 26.06.2003 року № 3-531 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» затверджено перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління, в новій редакції (п.1). Згідно з додатками 1, 2, спірне приміщення передне в оперативне управління Комунальному підприємству Черкасиелектротранс, що слідує із п.п. 9 п. 14.1. Розділу 14 Галузь Транспорт (а.с. 15-17).

Рішенням четвертої сесії Черкаської міської ради від 10.04.2008 року № 4-366 «Про внесення змін та доповнень до рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 № 3-531 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління» з метою упорядкування обліку майна територіальної громади міста Черкаси та більш ефективного його використання, керуючись пунктом 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у п.1.4.3. уточнено адресу об`єкта права міської комунальної власності - приміщення диспетчерської служби руху по вул. Калініна, 115, п.п.9 п.14.1. розділу 14 галузь «Транспорт» (а.с. 18-19).

Розпорядженням міського голови № 29-р від 22.02.2016 року «Про перейменування об`єктів топоніміки міста Черкаси» перейменовано вул. Калініна на вул. Нижня Горова, п. 22 додатку до розпорядження (а.с. 50-54)

04.06.2021 року Комунальним підприємством «ЧООБТІ» на замовлення Комунального підприємства Черкасиелектротранс Черкаської міської ради виготовлено технічний паспорт на групу нежитлових приміщень у м. Черкаси по вул. Нижній Горовій, 115 (а.с. 55-59).

Із листа КП «ЧООБТІ» № ТІ01:7893-6937-9252-0184 вбачається видача технічної інвентаризації № 1991 від 04.06.2021 року Комунальному підприємству Черкасиелектротранс Черкаської міської ради на виконання будівельних робіт на об`єкті загальною площею 16,8 кв.м. у м. Черкаси по вул. Нижній Горовій, б.115 (а.с. 20).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 315561498 від 18.11.2022 року вбачається, що 16.11.2022 року державним реєстратором Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради Криловою О.М. внесено запис про право власності на приміщення першого поверху багатоповерхового житлового будинку (№ L, № LI, № LII) А10, загальною площею 16,8 м. кв., за адресою: вул. Нижня Горова (вул. Калініна), 115, м. Черкаси за Черкаською міською радою на підставі рішень Черкаської міської ради № 8-4 від 27.02.2001, № 3-531 від 26.06.2003 року, № 4-366 від 10.04.2008 року, технічного паспорту серії та номер ТІ01:7893-6937-9252-0184 від 18.11.2022 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, номер запису про право власності 48477236 (а.с. 60).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 316137951 від 28.11.2022 року вбачається, що 22.11.2022 року державним реєстратором Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради Великою О.В. проведена державна реєстрація речового права оперативного управління на нежитлові приміщення, а саме приміщення першого поверху багатоповерхового житлового будинку (№ L, № LI, № LII) А10, загальною площею 16,8 м. кв., за адресою: вул. Нижня Горова (вул. Калініна), 115, м. Черкаси, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, за Комунальним підприємством Черкасиелектротранс Черкаської міської ради на підставі рішень Черкаської міської ради № 3-531 від 26.06.2003 року, № 4-366 від 10.04.2008 року, номер запису про речове право: 48540558 (а.с. 21).

На підтвердження чого додав:

07.09.2023 року членами правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115 складений акт № 15 в якому засвідчено, що після демонтажу дверей нежитлового (технічного) приміщення біля першого під`їзду в буд. 115 по вул. Нижня Горова виявлено, що приміщення завалене сміттям та у віконній рамі розбите скло (а.с. 22).

Актом обстеження допоміжного (технічного) приміщення в буд. 115 по вул. Нижня Горова за № 46 від 23.01.2023 року, складеним членами правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115, засвідчено, що через приміщення, що знаходиться за даною адресою проходять інженерні мережі будинку, а саме: стояк системи опалення, стояки системи гарячого та холодного водопостачання (а.с. 23).

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, замовленої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115, судовим експертом Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Рубелем А.В. складено висновок від 10.04.2023 року № 458/479-482/23-23, із якого вбачається, що нежитлове приміщення, що розташоване на першому поверсі житлового будинку по вул. Нижня Горова (Калініна), 115 у м. Черкаси Черкаської області, є допоміжним приміщенням зазначеного багатоповерхового будинку, оскільки його приміщеннях проходять інженерні комунікації, а саме: трубопроводи тепло- та гарячого водопостачання, які мають функцію побутового обслуговування мешканців першого під`їзду зазначеного будинку (обслуговують більше ніж одне житлове приміщення/квартиру), потребують періодичного обслуговування та ремонту, а для забезпечення виконання таких робіт необхідний доступ до цих конструкцій (а.с. 108-117, 118-121).

Отже, предметом спору у справі, що розглядається, є вимоги позивача за первісним позовом про захист його права спільної сумісної власності на допоміжне нежитлове приміщення першого поверху житлового будинку по вул. Нижня Горова (Калініна), 115 у м. Черкаси Черкаської області, а позивача за зустрічним позовом - його речового права оперативного управління цим же майном у визначені ними способи.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 1, 2, 4, 10 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів місцевого самоврядування, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення. Майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, передбачених законом, внаслідок створення та придбання майна з підстав, не заборонених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст.ст. 321 ч. 1, 386 ч. 2, 391 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 2 ст. 328 ЦК України встановлена презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Главою 26 книги третьої ЦК України унормовано право спільної власності. Зокрема:

майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ст. 355);

спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом (ст.. 368 ч.ч. 1, 2);

співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 369 ч. 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України).

Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 цього Закону, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно з ч. 2 ст. 1 зазначеного Закону інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Цивільному кодексі України, законах України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «Про житлово-комунальні послуги».

Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Цим законом у редакції, що діяла з 01.07.2015 року, встановлено, що:

термін багатоквартирний будинок визначено як житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна (п. 1 ч. 1 ст. 1);

допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення) (п. 2 ч. 1 ст. 1);

нежитлове приміщення ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна (п. 3 ч. 1 ст. 1);

співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку (п. 5 ч. 1 ст. 1);

спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (п. 6 ч. 1 ст. 1);

спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку (ч.ч. 1, 2 ст. 5);

співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників (п. 1 ч. 1 ст. 6).

Відповідно до «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Держжитлкомунгоспу України від 17.05.2005 № 76, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за № 927/11207, допоміжні приміщення житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Рішенням Конституційного суду України від 02.03.2004 р. у справі №1-2/2004 визначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.11.2011 р. № 14-рп/2011 додатково роз`яснено: « 1. В аспекті конституційного звернення положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-ХІ1 зі змінами необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою».

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що:

виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення (п. 31 ч. 1 ст. 26);

рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч. 1 ст. 59);

територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 1, 2, 5 ст. 60).

Нормами статей 19, 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання (такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 598/175/15-ц).

Допоміжними приміщеннями мають вважатися всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 916/2069/17, від 22.11.2018 у справі № 904/1040/18, від 15.05.2019 у справі № 906/1169/17).

Отже, чинним законодавством України встановлено загальне правило (своєрідну презумпцію) наявності у всіх нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку статусу допоміжних приміщень, а як виняток, лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення - для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень (судом врахована позиція Верховного Суду викладена у постанові від 30.06.2022 року у справі № 922/1406/21).

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що спірне нежитлове приміщення першого поверху багатоквартирного житлового будинку загальною площею 16,8 кв. м., яке знаходиться за адресою по вул. Нижня Горова,115, м. Черкаси є допоміжним приміщенням цього житлового будинку, спільним майном багатоквартирного будинку і спільною сумісною власністю співвласників, права і законні інтереси яких щодо сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (у тому числі і спірного) представляє створене ними Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нижня Горова, 115», тобто позивач за первісним позовом.

Особливістю правового статусу цього майна є те, що воно є спільним майном багатоквартирного будинку, яке належить усім власникам квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку як співвласникам на праві спільної сумісної власності відповідно до прямої норми закону і підтвердження права власності на нього не потребує здійснення співвласниками будь-яких додаткових дій, що виключає набуття будь-якою іншою особою права власності на нього. Реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії похідні від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права. Тобто сама по собі державна реєстрація не є способом набуття права власності. Таку правову позицію викладено КГС ВС у постанові від 04.10.2023 року у справі № 908/1866/22.

Оскільки відповідач-1 (Черкаська міська рада) своїми рішеннями розпорядився спільним майном мешканців багатоквартирного будинку, порушивши їх право власності на це майно, то вимога Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нижня Горова,115» про витребування із чужого незаконного володіння Черкаської міської ради нежитлового (допоміжного) приміщення першого поверху багатоквартирного житлового будинку загальною площею 16,8 кв. м., яке знаходиться за адресою по вул. Нижня Горова,115, м. Черкаси, у спільну сумісну власність власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку вул. Нижня Горова,115, м. Черкаси в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115є обґрунтованою та підлягає задоволенню в судовому порядку.

Розглядаючи цю справу суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 13.07.20223 року у справі № 199/8324/19, за змістом якої якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц).

Задоволення позову про витребування майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV право власності підлягає державній реєстрації.

Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі прав у частині належності права власності на спірне майно.

Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру прав має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову (пункт 87 постанови Великої Палати Верховного Суду від 9 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц).

У постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновки про те, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача права володіння майном; відсутність або наявність в особи права володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Разом з тим право спільної сумісної власності на спірне нежитлове приміщення не реєструвалося за Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115, а запис про право користування ним за Комунальним підприємством Черкасиелектротранс Черкаської міської ради внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому прямого скасування запису не відбудеться, враховуючи положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позов і в частині вимоги про скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, про реєстрацію права оперативного управління за КП Черкасиелектротранс Черкаської міської ради на приміщення першого поверху багатоквартирного житлового будинку загальною площею 16,8 кв. м., яке знаходиться за адресою по вул. Нижня Горова,115, м. Черкаси, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080 теж підлягає задоволенню.

Предметом зустрічного позову є вимога про зобов`язання ОСББ Нижня Горова, 115 усунути та не чинити перешкод у користуванні майном, а саме, об`єктом нерухомого майна: нежитлові приміщення першого поверху багатоквартирного житлового будинку (№ L, № LI, № LII) А10, загальною площею 16,8 м. кв., за адресою: вул. Нижня Горова (вул. Калініна), 115, м. Черкаси на підставі норм ст.ст. 5, 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», наявності записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, - права оперативного управління за КП Черкасиелектротранс Черкаської міської ради, яке вважає себе належним користувачем спірного нерухомого майна.

З урахуванням попереднього висновку про задоволення первісного позову, зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», також повинен застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту статей 13, 15, 16 ЦК України слідує, що право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Суд вправі застосувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен враховувати критерії «ефективності» таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 ст. 13 ЦК України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, наведені норми законодавства, суд надає перевагу доводам позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним, первісний позов визнає обґрунтованими і з наведених у ньому підстав задовольняє повністю. Доводи відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним, наведені у запереченнях на первісний позов і в зустрічному позові, визнає необґрунтованими, недоказаними і з цих підстав у задоволенні зустрічного позову відмовляє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідачів за первісним позовом на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 5368 грн. в дольовому порядку по 2684 грн. з кожного, судові витрати позивача за зустрічним позовом покладається на нього.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 191, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Витребувати із чужого незаконного володіння Черкаської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 25212542, місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36 нежитлове (допоміжне) приміщення першого поверху загальною площею 16,8 кв. м. багатоквартирного житлового будинку № 115 по вул. Нижня Горова в м. Черкаси у спільну сумісну власність власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку по вул. Нижня Горова, 115 в м. Черкаси в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115, ідентифікаційний код юридичної особи 43334944, місцезнаходження: 18005, м. Черкаси, вул. Нижня Горова, 115.

Скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - права оперативного управління за Комунальним підприємством Черкасиелектротранс Черкаської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 03328675, місцезнаходження: 18036, м. Черкаси, просп. Хіміків, 82 на приміщення першого поверху багатоквартирного житлового будинку загальною площею 16,8 кв. м., яке знаходиться за адресою по вул. Нижня Горова, 115, м. Черкаси, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080.

Стягнути з Черкаської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 25212542, місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36 на корить Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115, ідентифікаційний код юридичної особи 43334944 місцезнаходження: 18005, м. Черкаси, вул. Нижня Горова, 115 - 2684 грн. судових витрат.

Стягнути з Комунального підприємства Черкасиелектротранс Черкаської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 03328675, місцезнаходження: 18036, м. Черкаси, просп. Хіміків, 82 на корить Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Нижня Горова, 115, ідентифікаційний код юридичної особи 43334944 місцезнаходження: 18005, м. Черкаси, вул. Нижня Горова, 115 - 2684 грн. судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складно 10.11.2023 року.

Суддя В.М. Грачов