РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2023Справа № 910/13269/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоніс МГ Плюс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Ферма Вільна»

про стягнення 32580,08 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діоніс МГ Плюс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Ферма Вільна» про стягнення 32580,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу від 20.02.2023 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 23860 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 166,11 грн, 3% річних у розмірі 233,37 грн, пеню у розмірі 3811,06 грн та штрафні санкції у розмірі 4509,54 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 11.09.2023, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 21.09.2023 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 02.10.2023. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 26.09.2023.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 01.09.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дійсну станом на дату винесення ухвали про відкриття провадження у справі, а саме: 02099, м. Київ, вул. Ремонтна, буд. 2.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «Еко-Ферма Вільна» з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідач мав право та можливість ознайомитись з ухвалою суду 01.09.2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко-Ферма Вільна» в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Положеннями ч.9 ст.165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діоніс МГ Плюс» (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Ферма Вільна» (далі - Покупець) укладено Договір купівлі-продажу (далі - Договір) відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцеві товар (продукцію) визначено у п.1.2. цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його вартість на умовах даного Договору. (п.1.1. Договору)

Найменування товар: комбікорм для курей-несучок. (п.1.2. Договору)

Місцезнаходження товару: Київська обл., Макарівський р-н, смт. Кодра, вул. Ковпака, 2. (п.1.3. Договору)

Документи на товар (продукцію), які Постачальник повинен передати Покупцеві: товарно-транспортна накладна у випадку поставки товару а/тр. Постачальника; видаткова накладна. (п.1.4. Договору)

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст. ст. 691, 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із приписами статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до п.2.3. Договору оплата в розмірі 100% за отриманий товар згідно накладних має бути перерахована Постачальнику не пізніше 14 робочих днів з моменту отримання товару.

Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару Покупцеві. (п.4.1. Договору)

Згідно з п.4.3. Договору приймання-здача товару за кількістю та якістю здійснюється з участю представників Постачальника та Покупця безпосередньо при передачі товару на складі Постачальника або Покупця. Після підписання накладної про приймання-здачу товару обома сторонами претензії щодо кількості товару виключаються.

Представник Покупця, що отримує товар, зобов`язаний надати Постачальнику належним чином оформлену довіреність на отримання товару. (п.4.5. Договору)

Як вбачається з пояснень позивача, ТОВ «Діоніс МГ Плюс» було доставлено товар на адресу ТОВ «Еко-Ферма Вільна»: м. Київ, вул. Ремонтна, буд. 2 та отримано відповідачем 31.03.2023, згідно видаткової накладної №105-01 від 31.03.2023 на суму 23860 грн та товарно-транспортних накладних №105-01/2 від 31.03.2023 та №105-01/1 від 31.03.2023.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що надана позивачем видаткова накладна №105-01 від 31.03.2023 не підписана зі сторони відповідача (отримувача).

Крім того, надані товарно-транспортні накладні №105-01/2 від 31.03.2023 та №105-01/1 від 31.03.2023 також не містять підписів та печаток відповідача, так само, як і не містять відміток про фактичну дату передачі товару вантажоодержувачу (вантажно-розвантажувальні операції), у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості встановити факт отримання відповідачем товару за вказаними документами та визначити строк протягом якого відповідно до п.2.3. Договору відповідач зобов`язаний оплати товар.

Надані позивачем копії листів №1/10/06/23 від 06.06.2023 та №11/06/23 від 13.06.2023 з вимогами оплатити товар, судом не приймаються до уваги, оскільки позивачем не надано, ані доказів їх надсилання, ані доказів отримання їх відповідачем.

Надана відповідачем роздруківка електронного листа, у якій відповідач зобов`язався сплатити заборгованість до 12.06.2023, судом також не приймається до уваги в якості доказу отримання відповідачем товару, оскільки з вказаного листа неможливо встановити, що зазначена відповідачем заборгованість виникла саме за Договором від 20.02.2023 на підставі видаткової накладної №105-01 від 31.03.2023 на суму 23860 грн та товарно-транспортних накладних №105-01/2 від 31.03.2023 та №105-01/1 від 31.03.2023, так само, як і не можливо встановити розмір такої заборгованості та момент її виникнення.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем товару та виникнення у відповідача обов`язку з оплати такого товару за вказаними накладними, матеріали справи не містять.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку щодо недоведеності наявності заборгованості відповідача з оплати товару у розмірі 23860 грн, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог, як щодо стягнення суми основного боргу, так і відносно нарахувань, здійснених позивачем (інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафних санкції), які є похідними від суми основного боргу.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 08.11.2023

Суддя Я.В. Маринченко