УХВАЛА

13 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 906/1409/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Прожектор"

на рішення Господарського суду Житомирської області

у складі судді Шніт А. В.

від 19.06.2023 та

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Гудак А. В., Мельник О. В., Олексюк Г. Є.

від 27.09.2023

за позовом Приватного акціонерного товариства "Прожектор"

до Акціонерного товариства "Житомиробленерго"

про визнання незаконним та скасування рішення комісії

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Житомиробленерго"

до Приватного акціонерного товариства "Прожектор"

про стягнення 298 484,75 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Прожектор" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про визнання незаконним та скасування рішення комісії Акціонерного товариства "Житомиробленерго", оформленого протоколом засідання № 22 від 29.10.2020, яким Приватному акціонерному товариству "Прожектор" нараховано до сплати вартість недорахованої електричної енергії на суму 298 484,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Акціонерним товариством "Житомиробленерго" не було доведено належними та допустимими доказами самовільного підключення та відповідно позаоблікового споживання електроенергії Приватним акціонерним товариством "Прожектор".

В свою чергу, Акціонерне товариство "Житомиробленерго" звернулося до Господарського суду Житомирської області із зустрічним позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Прожектор" 298 484,75 грн вартості спожитої необлікованої електричної енергії, яка нарахована внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, що зафіксовано в акті № 00481-20 від 25.09.2020.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що при перевірці електроустановки Приватного акціонерного товариства "Прожектор" за адресою: Житомирська область, Малинський район, село Рудня Вороб`ївська, підсобне господарство "Рудня", представниками Акціонерного товариства "Житомиробленерго" виявлено факт порушення п.п. 6 п. 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії шляхом самовільного позаоблікового підключення електроустановок (або проводки) до мережі, що являється власністю оператора системи розподілу, з порушенням схеми обліку.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 19.06.2023 у справі № 906/1409/20 у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено: присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Прожектор" на користь Акціонерного товариства "Житомиробленерго" 298 484,75 грн вартості необлікованої електричної енергії.

Постановою від 27.09.2023 Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Житомирської області від 19.06.2023 у справі № 906/1409/20.

20 жовтня 2023 року Приватне акціонерне товариство "Прожектор" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Житомирської області від 19.06.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 у справі № 906/1409/20.

Перевіривши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Прожектор", Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (надалі - Положення).

Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), зокрема підсистем "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування ЄСІТС у складі всіх підсистем (модулів).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", який набрав чинності з 18.10.2023, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, зокрема, частину 6 статті 6 цього Кодексу викладено в наступній редакції: адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Всупереч наведеному, Приватне акціонерне товариство "Прожектор" не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що підтверджується відповіддю № 207667, сформованою засобами підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) "Електронний суд".

Крім того, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Зі змісту касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Прожектор" вбачається, що підставою касаційного оскарження судових рішень у справі № 906/1409/20 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявності виключних випадків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Так, в обґрунтування виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник зауважує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Однак обґрунтовуючи виключний випадок касаційного оскарження, передбачений пунктом 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу, скаржник зазначає, що у спірних правовідносинах, які виникли між сторонами у справі, суди першої та апеляційної інстанцій застосували норми права у подібних правовідносинах щодо достовірності акта про порушення як належного доказу у розумінні положень Правил роздрібного ринку електричної енергії без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 911/2057/18, від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, від 28.02.2023 у справі № 906/1184/21, від 04.07.2023 у справі № 917/1655/21. При цьому скаржник не вказує яку саме норму (норми) права застосували Господарський суд Житомирської області та Північно-західний апеляційний господарський суд, стосовно якої/яких у подібних правовідносинах Верховним Судом викладено правовий висновок у вказаних постановах, та який не був врахований судами першої та апеляційної інстанцій.

Суд звертає увагу на те, що якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, та яку не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Водночас Суд приймає до уваги обґрунтованість виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, в частини зазначення, що судами застосовано статті 79, 77, 79, 86 вказаного Кодексу із неправильним застосуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17 та від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Також, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 5 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Оскільки у справі № 906/1409/20 і первісний і зустрічний позови подані у 2020 році, для вирахування розміру сплати судового збору застосовується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2 102,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року встановлений у розмірі 2 102,00 грн.

Таким чином, при зверненні до господарського суду у даній справі, судовий збір підлягав сплаті у сумі 2 102,00 грн за первісним позовом (за одну вимогу немайнового характеру) та 4 477,27 грн за зустрічним позовом (1,5% від 298 484,75 грн), всього - 6 579,27 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що у контексті визначення розміру судового збору за подання касаційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви", має визначатися за розміром ставок, встановлених статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред`явлення відповідного позову. Об`єктом, з якого розраховується розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні відповідної позовної заяви (у разі об`єднання в одній заяві вимог майнового та/або немайнового характеру, декількох вимог немайнового характеру - загальна сума усіх вимог у відсотковому співвідношенні до ціни позову та/або у фіксованому розмірі).

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, то за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви.

У разі оскарження в касаційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Враховуючи, що Приватне акціонерне товариство "Прожектор" просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 19.06.2023, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 у справі № 906/1409/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Прожектор" про визнання незаконним та скасування рішення комісії, оформленого протоколом засідання № 22 від 29.10.2020, яким Приватному акціонерному товариству "Прожектор" нараховано до сплати вартість недорахованої електричної енергії на суму 298 484,75 грн - задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства "Житомиробленерго" про стягнення 298 484,75 грн вартості спожитої необлікованої електричної енергії - відмовити у повному обсязі, то при зверненні з касаційною скаргою на вказані судові рішення судовий збір підлягав оплаті у сумі 13 158,54 грн, а саме 6 579,27 грн (2 102,00 грн + 4 477,27 грн) * 200%, де 2 102,00 грн - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні первісної позовної заяви, 4 477,27 грн - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні зустрічної позовної заяви, 200% - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак до касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Прожектор" додана платіжна інструкція № 916 від 19.10.2023 про сплату 4 204,00 грн. Таким чином судовий збір сплачений у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу

З урахуванням наведеного, касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Прожектор" залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, шляхом:

- обов`язкової реєстрації Електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та надання Суду відповідних доказів;

- уточнення норми (норм) права, яку (які) застосували Господарський суд Житомирської області та Північно-західний апеляційний господарський суд, стосовно якої/яких у подібних правовідносинах Верховним Судом викладено правовий висновок у постановах від 03.10.2019 у справі № 911/2057/18, від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, від 28.02.2023 у справі № 906/1184/21, від 04.07.2023 у справі № 917/1655/21, на які посилається скаржник, та який не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень у справі № 906/1409/20;

- надання Суду доказів доплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 19.06.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 у справі № 906/1409/20 у сумі 8 954,54 грн (таким чином, щоб у загальному розмірі, разом із вже сплаченими 4 204,00 грн, загальна сума складала 13 158,54 грн).

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Прожектор" на рішення Господарського суду Житомирської області від 19.06.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 у справі № 906/1409/20 залишити без руху.

2. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Прожектор" зареєструвати Електронний кабінет в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд".

3. Надати Приватному акціонерному товариству "Прожектор" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

4. Роз`яснити Приватному акціонерному товариству "Прожектор", що якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко