ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023м. ДніпроСправа № 904/284/22 (904/2092/23)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Бублича А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ліквідатора Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" арбітражного керуючого Сидорчука Івана Сергійовича, м. Дніпро

до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Дніпропетровська обл., смт. Слобожанське

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд державного майна України, м. Київ

про визнання протиправними та скасування рішення

Представники:

від позивача: Сидорчук І.С. посвідчення №2138 від 10.11.2021

від відповідача: Шерстюк І.О. згідно витягу з ЄДР

від Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевченко В.А.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Ліквідатор Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" арбітражний керуючий Сидорчук Іван Сергійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішення Слобожанської селищної ради №1948-19/VIII від 10.11.2022 прийняте на 19-й сесії VIII скликання.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що в ході ліквідаційної процедури ліквідатором Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" було встановлено, що Слобожанською селищною радою було прийняте рішення №1948-19/VIII від 10.11.2022 яким визнано майно, яке перебуває за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Будівельників 1-Б - безхазяйним.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 17.02.2022 Господарським судом Дніпропетровської області відносно позивача - Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 39А, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/284/22, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А.Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до положень частини 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/284/22(904/2092/23) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 01.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті, на 30.05.2023 о 10:00 год.

16.05.2023 відповідачем подано клопотання б/н від 15.05.2023 про перенесення судового засідання, у зв`язку з перебуванням начальника юридичного відділу виконавчого комітету Слобожанської селищної ради у щорічній оплачуваній відпустці з 29.05.2023 по 11.06.2023 включно, додатком до якого є Розпорядження №39/в/тм від 09.05.2023 про надання відпустки Ірині Шерстюк.

16.05.2023 відповідачем подано відзив б/н від 15.05.2023 на позовну заяву, в якому відповідач просить суд закрити провадження у справі №904/284/22(904/2092/23) у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Суд долучив подані документи до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 30.05.2023, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У судове засідання, призначене на 30.05.2023, з`явився представник позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Господарського процесуального кодексу України у строк встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.

Ухвалою суду від 01.05.2023 встановлено строк позивачу протягом 5 днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив відповідача (у разі його отримання - до дня підготовчого засідання), складену відповідно до вимог ст.ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази направлення копії відповіді на відзив відповідачу.

Судом встановлено, що відповідачем було направлено копію відзиву на позовну заяву на адресу Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" 16.05.2023, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовою накладною АТ "Укрпошта" №670.

Згідно з інформацією про відстеження поштового відправлення з офіційного сайту АТ "Укрпошта", поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором №670 було вручене адресату особисто 25.05.2023.

Отже строк для подання відповіді на відзив, станом на дату проведення підготовчого засідання (30.05.2023) є таким, що не сплив.

Ухвалою суду від 30.05.2023 відкладено підготовче засідання на 27.06.2023 о 10:00 год.

21.06.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив вих. №01-20/90 від 19.06.2023.

Суд долучив відповідь на відзив та прийняв її розгляду.

В підготовче засідання 27.06.2023 з`явились представники позивача та відповідача.

Представники відповідача зазначили про наявність наміру подати заперечення на відповідь на відзив в порядку ст.167 Господарського процесуального кодексу України, проте не заперечили проти закриття підготовчого провадження і призначення дати для розгляду спору по суті.

Представник позивача зазначив про відсутність заяв, клопотань, пояснень, які мають бути розглянуті в порядку підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 27.06.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 18.07.2023 о 12:30 год.

Ухвалою суд від 10.07.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ); зобов`язано позивача направити на адресу Фонду державного майна України копію позовної заяви з доданими до неї документами, докази направлення надати до суду.

17.07.2023 позивачем електронною поштою подано клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість забезпечити явку у судове засідання в зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

В судовому засіданні 18.07.2023 приймали участь представники відповідача та третьої особи.

Суд озвучив зміст позовних вимог.

Представник відповідача виступив зі вступним словом, проти задоволення позову заперечив в повному обсязі.

Представник третьої особи заявив усне клопотання про відкладення судового засідання в зв`язку з невиконанням позивачем вимог ухвали суду від 10.07.2023 в частині направлення на адресу третьої особи копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 18.07.2023 відкладено розгляд справи по суті в засіданні на 17.08.2023 11:40 год.

15.08.2023 від Фонду державного майна України на електронну адресу суду надійшли пояснення вих. №10-52-20452 від 14.08.2023.

16.08.2023 від ліквідатора боржника арбітражного керуючого Сидорчука І.С. на електронну адресу суду надійшло клопотання вих. №01-20/118 від 15.08.2023 про відкладення розгляду справи в зв`язку з участю 17.08.2023 в іншій судовій справі №908/1242/22, яка розглядається Господарським судом Запорізької області.

У судовому засіданні 17.08.2023 приймали участь представники відповідача та третьої особи.

Представник третьої особи озвучив зміст письмових пояснень, які надійшли до суду 15.08.2023.

Представник відповідача надала усні пояснення.

Ухвалою суду від 17.08.2023 відкладено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 19.09.2023 об 11:30 год.

У судовому засіданні 19.09.2023 приймали участь представники позивача та третьої особи.

Суд продовжив вступне слово учасників справи.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.09.2023 відкладено розгляд справи по суті в засіданні на 17.10.2023 о 11:30 год.

У судове засідання, призначене на 17.10.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача, та представник третьої особи.

У судовому засіданні, призначеному на 17.10.2023 оголошено перерву до 01.11.2023 об 14:15 год.

У судове засідання, призначене на 01.11.2023, представник третьої особи не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

У судове засідання, призначене на 01.11.2023, з`явився представник позивача і представник відповідача.

В судовому засіданні 01.11.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх у судовому засіданні, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В ході здійснення заходів, щодо реєстрації права власності на майно Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" ліквідатором Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" арбітражним керуючим Сидорчуком І.С. (надалі - Позивач) було встановлено, що Слобожанською селищною радою (надалі - Відповідач) було прийнято рішення №1948-19/VIII від 10.11.2022, яким визнано майно, яке перебуває за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт. Слобожанське, вул. Будівельників 1-б - безхазяйним.

Засобами електронного зв`язку на адресу ліквідатора надійшов лист №03-07/05/57 від 11.04.2023 з додатками, згідно якого вбачається, що Слобожанською Селищною Радою на 19-й сесії VIII скликання було прийнято рішення №1948-19/VIII від 10.11.2022 пунктами 1,2 якого вирішено:

1. Затвердити акт обстеження безхазяйного нерухомого майна, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл. Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Будівельників 1-б від 12.10.2022.

2. Прийняти на облік до комунальної власності Слобожанської селищної територіальної громади безхазяйне нерухоме майно розташоване за адресою: Дніпропетровська обл. Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Будівельників 1-б.

Позивач вважає, що рішення Слобожанської селищної радои прийнято з порушенням діючих норм законодавства та підлягають скасуванню з наступних підстав:

Згідно даних ГУ Регіональної статистики ДРПВІ "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП", створене 04.05.2019, та діє на підставі статуту. Відомості про дочірні підприємства, філії, представництв та інших відокремлених структурних підрозділів - відсутні. Засновником ДРПВІ "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" є Державне агентство водних ресурсів України, місцезнаходження: Україна, 01004, місто Київ. вул. Велика Васильківська, буд. 4. Розмір внеску до статутного фонду (грн): 1 308 000,00.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 66 Господарського кодексу України майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Джерелами формування майна підприємства є:

- грошові та матеріальні внески засновників;

- доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності;

- доходи за фінансовими інструментами;

- кредити банків та інших кредиторів;

- капітальні вкладення і дотації з бюджетів;

- майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку;

- інші джерела, не заборонені законодавством України.

Згідно приписів ч.1-3 ст. 74 Господарського кодексу України державне комерційне підприємство є суб`єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

Статутний капітал державного комерційного підприємства утворюється уповноваженим органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу державного комерційного підприємства встановлюється зазначеним уповноваженим органом.

Згідно п. 5.2 статуту ДРПВІ "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" майно підприємства є державною власністю та закріплюється за ним на праві повного господарського відання.

Згідно з частиною першою статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за подою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 припинено процедуру розпорядження майном Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 39А, ).

Припинено повноваження арбітражного керуючого Сидорчука Івана Сергійовича, (свідоцтво №2041 від 10.11.2021, 51931. Дніпропетровська обл.. м. Кам`янське, вул. Ковалевича, буд №3. оф. №3), як розпорядника майна Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДШПРОДІПРОВОДГОСП".

Визнано Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворнииького, буд. 39А. код ЄДРПОУ 0)035093) банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 12.07.2023. Призначено ліквідатором Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 39А. код ЄДРПОУ ОЮ35093) арбітражного керуючого Сидорчука Івана Сергійовича, (свідоцтво №2041 від 10.11.2021, 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське. вул. Ковалевича, буд №3, оф. №3). Господарську діяльність Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044. м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького. буд. 39А, ) завершено. Строк виконання всіх грошових зобов`язань Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044. м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького. буд. 39А. ) вважати таким, що настав 12.07.2022. Оприлюднено у встановленому ч. 3. 4 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства порядку повідомлення про визнання боржника - Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м, Дніпро, аул. Дмитра Яворницького. буд. 39А, ) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, текст якого додається. Припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном. Скасовано арешти, накладені на майно Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 39А, ).

Відповідно до ч.1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення серед інших здійснює такі повноваження:

приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу;

Згідно ч.1 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Також відповідно ч.1 ст. 63 Кодексу України з процедур банкрутства після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні.

Так на виконання вимог Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатором було проведено інвентаризацію майна, в ході якої комісією були встановлені активи - нерухоме майно, які перебувають на балансі ДРПВІ "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП", серед яких є нерухоме майно розташоване за адресою: Дніпропетровська обл. Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Будівельників 1-б.

Вищевказане підтверджується витягом з Єдиного реєстру об`єктів державної власності за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н. смт. Слобожанське, вул. будівельників 1-6 знаходиться майно Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП", яке закріплене за ним на праві господарського відання наказом державного агентства водних ресурсів України №362 від 21.04.2020р.

Позивач вважає, що своїм же рішенням №1948-19/VIII від 10.11.2022 з метою передачі у комунальну власність, Слобожанська Селищна Рада прийняла на облік до комунальної власності нерухоме майно розташоване за адресою: Дніпропетровська обл. Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Будівельників 1-б, що належить на праві господарського відання Державному регіональному проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДШРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 39А, код СДРПОУ 01035093), та визначила його як безхазяйне, чим в свою чергу порушило права ДРПВІ "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" та кредиторів по справі №904/284/22.

В матеріалах справи міститься відзив Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на позовну заяву Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" арбітражного керуючого Сидорчука Івана Сергійовича, в якому Відповідач зазначив, що Позивачем не було набуто право на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. Будівельників, 1Б, отже наявні підстави для закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав та встановлених обставин.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України).

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України кожна особа чи суб`єкт господарювання має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного та господарського законодавства.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), вказував, що для того, аби бути ефективним, національний засіб юридичного захисту має бути спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" ("Kudla v. Poland", заява № 30210/96, § 158), 16.08.2013 у справі "Гарнага проти України" ("Garnaga v. Ukraine", заява № 20390/07, § 29).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. ЄСПЛ у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" ("Chahal v. the United Kingdom", заява № 22414/93, § 145) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Засіб захисту, що вимагається законом або договором, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення ЄСПЛ від 05.04.2005 у справі "Афанасьєв проти України" (заява № 38722/02, § 75)).

Таким чином, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

У рішенні ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

У рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" ЄСПЛ зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Конституційний Суд України в пункті 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (висновок викладений у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2023 у справі №903/933/21).

У справі, яка розглядається, позивач обрав спосіб захисту порушеного права у вигляді скасування рішення селищної ради про затвердження акту обстеження безхазяйного майна та взяття його на облік до Переліку комунальної власності Слобожанської селищної територіальної громади.

Пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19), від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21)).

Власник з дотриманням вимог статті 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. Вказана правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.02.2020 у справі № 922/614/19, в контексті застосування статті 388 Цивільного кодексу України

Власник має право звертатись із віндикаційним позовом до особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа майном власника. Витребування майна шляхом віндикації застосовується, зокрема, якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору (подібний висновок Верховного Суду щодо застосування норм права, сформульованих у постановах від 17.02.2016 у справі № 6-2407цс15, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц). Рішення суду про витребування майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16). Вказаний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.01.2023 у справі № 29/5005/6325/2011 (904/8849/21)

Ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Однак якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ГПК України).

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 (пункт 24)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

Отже, позовна вимога про скасування рішення №1948-19/VIII від 10.11.2022 Слобожанської селищної ради про затвердження акту обстеження безхазяйного майна та взяття його на облік до Переліку комунальної власності Слобожанської селищної територіальної громади не забезпечує у належний спосіб відновлення порушених прав позивача.

З урахуванням наведеного господарський суд зазначає, що саме по собі скасування рішення №1948-19/VIII від 10.11.2022 Слобожанської селищної ради про затвердження акту обстеження безхазяйного майна та взяття його на облік до Переліку комунальної власності Слобожанської селищної територіальної громади не призведе до поновлення майнових прав Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП", що свідчить про неефективність обраного Позивачем способу захисту та наявність підстав для відмови в позові.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ліквідатора Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" арбітражного керуючого Сидорчука Івана Сергійовича (49044, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 39А, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська обл., смт. Слобожанське, вул. Сухомлинського буд. 56-Б, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фонд державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ) визнання протиправними та скасування рішення - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.11.2023.

Суддя А.Є. Соловйова