УХВАЛА

м. Київ

08.11.2023Справа № 910/3715/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву представника Фізичної особи-підприємця Верчинського Олега Володимировича

про розстрочення виконання судового наказу у справі № 910/3715/19

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570)

про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Верчинського Олега Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості у розмірі 55 744,84 грн.

за участю представників сторін:

від стягувача: не з`явився

від боржника: Войтович Л.В.

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ № 910/3715/19 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Верчинського Олега Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570) основний борг у розмірі 55 744 (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот сорок чотири) грн. 84 коп. та судовий збір у розмірі 192 (сто дев`яносто дві) грн. 10 коп.

Судовий наказ набрав законної сили 20.05.2019.

26.10.2023 у підсистемі ЕСІТС "Електронний суд" представником боржника -Фізичної особи-підприємця Верчинського Олега Володимировича подано до суду заяву про розстрочення виконання судового наказу у справі № 910/3715/19 строком на один рік з відповідним графіком погашення.

Відповідно до ст. 160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч.2 ст.331 ГПК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 прийняти до розгляду заяву представника Фізичної особи-підприємця Верчинського Олега Володимировича про розстрочення виконання судового наказу у справі № 910/3715/19, судове засідання для розгляду вказаної заяви призначено на 08.11.2023.

06.11.2023 у підсистемі ЕСІТС "Електронний суд" представником стягувача подано клопотання про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 08.11.2023 судом розглянуто клопотання представника стягувача про відкладення, заслухано думку представника боржника, та відмовлено у задоволенні останнього, з підстав необґрунтованості.

Представник боржника у судовому засіданні надала пояснення, заяву підтримала та просила суд розстрочити виконання судового наказу на один рік згідно графіку, зазначеного у прохальній частині такої зави.

Суд розглянув матеріали заяви про розстрочення виконання судового наказу у справі № 910/3715/19 та визнав її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду таке.

Так, у відповідності до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За приписами частини першої ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно із ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно із зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

При цьому, відстрочити або розстрочити виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відтак особа, яка подала заяву про розстрочення виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду в конкретній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Частиною 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Суд зазначає, що в силу приписів ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Цей строк встановлений законом і суд не має права встановлювати інший термін відстрочки або розстрочки рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Тобто при застосуванні положень частини п`ятої ст. 331 ГПК України в частині визначення строку відстрочення виконання судового рішення має враховуватись дата ухвалення такого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 14.07.2020 у справі 908/1884/19 та від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17.

До того ж, визначений зазначеними положеннями строк для відстрочення виконання судового рішення (один рік) є присічним та чинним законодавством не передбачена можливість його поновлення чи продовження.

Так, суд відзначає, що судовий наказ винесено судом 29.03.2019 без повідомлення (виклику) учасників справи, а відтак, враховуючи приписи ч. 5 ст. 331 ГПК України, строк, на який можливе було розстрочення/відстрочення виконання зазначеного наказу, закінчився 29.03.2020.

Оскільки, у даній справі судом видано судовий наказ 29.03.2019, натомість, боржник звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання зазначеного наказу лише 26.10.2023 (більше ніж через три роки), тобто після спливу одного року з дня його ухвалення.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Верчинського Олега Володимировича про розстрочення виконання судового наказу у справі № 910/3715/19.

Керуючись ст. 160, 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Фізичної особи-підприємця Верчинського Олега Володимировича про розстрочення виконання судового наказу у справі № 910/3715/19.

Ухвала набирає законної сили 08.11.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 09.11.2023.

Суддя Л. Г. Пукшин