ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. Справа№ 910/12844/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Гуменюк І.О.,

за участю представників:

від позивача - Овчарук О.О.,

від відповідача - представник не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2023 у справі №910/12844/22 (суддя Баранов Д.О., повний текст складено 24.03.2023) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" про стягнення 584 903, 14 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" з позовом до Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" про стягнення заборгованості в розмірі 584 903,14 грн, з яких: 478 495, 85 грн - основного боргу, 61 209, 91 грн - пені, 5 888, 69 грн - 3% річних, 39 308, 69 грн - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" за період з жовтня 2021 року по серпень 2022 року в частині своєчасної та повної оплати вартості спожитого природного газу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2023 у справі №910/12844/22 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції послався на некоректне формулювання позивачем позовних вимог та не зазначення у позовній заяві яким чином та на яких підставах здійснювалося зарахування сплачених відповідачем за спожитий природний газ коштів, а також надання неповної інформації про надходження від відповідача на рахунки позивача коштів, зокрема, за період з 01.10.2021 по 28.07.2022, тоді як позовну заяву було сформовано 28.10.2022, не підтвердження належними та вірогідними засобами доказування з яких би можливо було встановити наявність заборгованості як у визначеній позивачем сумі, так й в сумі 93 475, 00 грн, правову природу, яких суд не взмозі встановити.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача на загальну суму 199 185, 29 грн.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає про допущену місцевим господарським судом помилку в частині визначення суми оплаченої відповідачем заборгованості, що, за висновком скаржника, вплинуло на неможливість встановлення її природи та періоду виникнення.

В судовому засіданні представник апелянта - позивача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення відповідача, а також з урахуванням того, що неявка його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню в частині відмови у стягненні 199 185, 29 грн., з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу

26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236" (далі - Постанова КМУ № 1102).

Пунктом 2 Постанови КМУ № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Відповідач є бюджетною установою (в значенні Бюджетного кодексу України).

У відповідності до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику "останньої надії" через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого Відповідачем з 1 листопада 2021 року автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу спожитого відповідачем до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується листом оператора ГТС з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма № 10); відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

Згідно з пунктом 2.1. типового договору за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2., 3.3. типового договору постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Підстави для здійснення постачальником постачання природного газу споживачу визначені положеннями Правил постачання. Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

За умовами пунктів 4.1., 4.2., 4.3., 4.4., 4.5. типового договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті. Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено). Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором (пункт 11.1 типового договору).

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної локації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

За відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" ЕІС-код споживача природного газу - 56ХS000021YPL00B; обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56ХS000021YPL00B, зокрема, у період з 29.10.2021 по 31.10.2021 та внесений в алокацію постачальника "останньої надії" ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" становить 5 522, 50 м3.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 30.09.2015 №809 в редакції Постанови КМ №1102.

Цією ж Постановою КМ №1102 на період постачання з 01.10.2021 по 30.11.2021 встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 грн за 1 м3 з урахуванням податку на додану вартість (далі - ПДВ).

Протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за м3, отже, у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн за 1 м3.

З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price. Ціна природного газу також підтверджується довідкою позивача.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом вказав, що з жовтня 2021 року по серпень 2022 року він поставив відповідачу природний газ в об`ємі 27,76250 тис.куб.м на загальну суму 1 303 552,71 грн, тоді як відповідачем, за цей же період, здійснено оплату вартості спожитого газу в розмірі 825 056, 86 грн.

Таким чином, за доводами позивача, у відповідача утворилась заборгованість за спожитий газ на загальну суму 478 495, 85 грн.

За змістом статей 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу (далі - ГК) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 265 ГК за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 ГК).

Відповідно до статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК).

З урахуванням умов пункту 4.3 типового договору постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Відповідно, споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п.4.4 типового договору).

Позивачем направлялися рахунки відповідачу, що підтверджується списками згрупованих відправлень (т.1, а.с.28-31, 35-38, 49-51,56-58, 63-66, 71-74, 80-83, 88- 91, 95-97), які були ним отримані (т. 1, а.с. 27, 34, 48, 55, 62, 70, 79, 87, 94).

На виконання умов договору Національним технічним університетом України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" було здійснено наступні оплати вартості спожитого газу:

65 956, 80 грн. - оплата за постачання природного газу за листопад 2021 року, підтверджується платіжним дорученням № 3138 від 18.02.2022 на суму 65 956, 80 грн. та копією виписки по рахунку за 21.02.2022;

202 773, 25 грн. - оплата за постачання природного газу за грудень 2021 року підтверджується копією платіжного доручення № 3038 від 18.02.2022 на суму 202 773, 25 грн. та копією виписки по рахунку за 21.02.2022;

113 385, 59 грн. - оплата за постачання природного газу за січень 2022 року підтверджується копія платіжного доручення № 8838 від 08.06.2022 на суму 113 385, 59 грн. та копією виписки по рахунку за 09.06.2022;

97 038, 24 грн. - оплата за постачання природного газу за лютий 2022 року підтверджується копією платіжного доручення № 8938 від 08.06.2022 на суму 97 038, 24 грн. та копією виписки по рахунку за 09.06.2022;

100 930, 18 грн. - оплата за постачання природного газу за березень 2022 року. підтверджується копією платіжного доручення № 9038 від 09.06.2022 на суму 100 930, 18 грн. та копією виписки по рахунку за 29.06.2022;

57 859, 98 грн. - оплата за постачання природного газу за квітень 2022 року підтверджується копією платіжного доручення № 9138 від 09.06.2022 на суму 57 859, 98 грн. та копією виписки по рахунку за 29.06.2022;

71 008, 48 грн. - оплата за постачання природного газу за травень 2022 року підтверджується копією платіжного доручення № 15638 від 17.08.2022 на суму 71 008, 48 грн. та копією виписки по рахунку за 19.08.2022;

116 104, 34 грн. - оплата за постачання природного газу за червень 2022 року підтверджується копією платіжного доручення № 15738 від 17.08.2022 на суму 116 104, 34 грн. та копією виписки по рахунку за 19.08.2022;

156 106, 36 грн. - оплата за постачання природного газу за липень 2022 року підтверджується копією платіжного доручення № 22538 від 25.10.2022 на суму 156 106, 36 грн. та копією виписки по рахунку за 26.10.2022;

229 611, 49 грн. - оплата за постачання природного газу за серпень 2022 року підтверджується копією платіжного доручення № 22638 від 25.10.2022 на суму 229 611, 49 грн. та копією виписки по рахунку за 26.10.2022.

Таким чином, природний газ в об`ємі 27,76250 тис.куб.м на загальну суму 1 303 552,71 грн, поставлений позивачем з жовтня 2021 року по серпень 2022 року, було оплачено відповідачем на загальну суму 1 210 774, 71 грн.

При цьому, місцевим господарським судом було допущено помилку при підрахунку загальної суми, здійснених відповідачем оплат, та зазначено загальну вартість оплаченого газу у розмірі 1 210 077, 71 грн., замість вірної суми - 1 210 774, 71 грн.

З урахуванням викладеного, слід зазначити, що станом на момент подання позову у відповідача перед позивачем була наявна заборгованість у розмірі 92 778 грн., за отриманий у жовтні 2021 року природний газ.

При цьому, стосовно висновків суду першої інстанції про те, що акт приймання-передачі природного за жовтень 2021 року № 15856 не є належним доказом на підтвердження здійснення господарської операції, оскільки не містить підпису з боку відповідача та, відповідно, не містить відбитку його печатки, слід зазначити наступне.

Як вже було вказано вище, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

За відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" ЕІС-код споживача природного газу - 56ХS000021YPL00B; обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56ХS000021YPL00B у період з 29.10.2021 по 31.10.2021 та внесений в алокацію постачальника "останньої надії" ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" становить 5 522, 50 м3.

Саме наведений обсяг природного газу відображений в акті приймання-передачі природного за жовтень 2021 року № 15856.

Таким чином, відсутність підпису відповідача на вказаному акті жодним чином не свідчить про недоведеність обставин споживання ним природного газу у жовтні 2021 року в обсязі 5 522, 50 м3 на суму 92 778 грн.

Позивач в апеляційній скарзі визнав те, що ним при поданні позову та визначенні суми основаної заборгованості у розмірі 478 495, 85 грн., помилково не були враховані оплати, здійснені відповідачем після 24.10.2022 на загальну суму 385 717, 85 грн.

Таким чином, за доводами скаржника, станом на момент подання позову у відповідача була наявна заборгованість в сумі 92 778 грн.

Колегією суддів перевірено наведені доводи скаржника та встановлено, що згідно наявних у справі доказів, поданих до суду першої інстанції та наведених вище, у відповідача перед позивачем станом на дату подання позову у даній справі була відсутня заборгованість у розмірі 385 717, 85 грн.

Отже, відповідно позовні вимоги у вказаній частині про стягнення 385 717, 85 грн. основного боргу не підлягають задоволенню.

Стосовно суми основного боргу розмірі 92 778 грн., то апелянт надав докази оплати наведеної суми 28.12.2022, тобто після відкриття провадження у даній справі судом першої інстанції.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З урахуванням викладеного, наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення основного боргу у розмірі 92 778 грн., який було сплачено відповідачем в рахунок погашення заборгованості після відкриття провадження у даній справі.

Стосовно вимог про стягнення 61 209, 91 грн пені, 5 888, 69 грн 3% річних та 39 308, 69 грн інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 199 ГК виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 ЦК, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 ЦК).

Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК).

Відповідно до пункту 4.5 типового договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач у порушення умов типового договору у встановлений ним строк виставлені рахунки не оплатив, колегія суддів прийшла до висновку про стягнення на користь позивача пені 61 209, 91 грн. пені, 5 888, 69 грн. 3 % річних та 39 308,69 грн. інфляційних втрат.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду в частині відмови у стягненні 199 185, 29 грн. - скасуванню, з прийняттям нового - про закриття провадження в частині стягнення 92 778 грн. основного боргу та задоволення вимог про стягнення 61 209, 91 грн. пені, 5 888, 69 грн. 3 % річних та 39 308,69 грн. інфляційних втрат.

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2023 у справі №910/12844/22 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України враховуючи часткове задоволення позову, витрати по сплаті судового збору за його подання покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2023 у справі №910/12844/22 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2023 у справі №910/12844/22 про відмову у стягненні 199 185, 29 грн. скасувати та прийняти в цій частині нове.

3. Провадження у справі №910/12844/22 в частині стягнення 92 778 грн. основного боргу закрити.

4. Стягнути з Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 61 209, 91 грн. пені, 5 888, 69 грн. 3 % річних, 39 308,69 грн. інфляційних втрат та 2 987,77 грн. судового збору за подання позовної заяви.

5. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2023 у справі №910/12844/22 залишити без змін.

6. Стягнути з Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 4 484,66 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко