ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" листопада 2023 р. Справа № 9/30"Д".

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М., розглядаючи заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" від 25.10.2023 про зміну способу виконання рішення у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Обласного відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Житомир

до Фізичної особи-підприємця Лочмеліс Світлани Валентинівни

про розірвання кредитного договору та звернення стягнення на заставлене майно (11434,77грн., в т.ч.65000грн.боргу, 49134,77грн.відсотків),

за участю представників сторін:

від стягувача: Сушко Т.В. - довіреність №09/12/176 від 02.10.2023;

від боржника: не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням арбітражного суду Житомирської області від 14.05.2001 у справі №9/30"Д" позов Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку Промінвестбанк України в особі Житомирського обласного відділення Українського акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку "Промінвест" задоволено, вирішено розірвати з приватним підприємцем Лочмеліс С.В. кредитний договір №34 від 10.02.1999, звернути стягнення на заставне згідно договорів застави №35, №36 від 10.02.1999 майно, а саме: торгівельне та офісне обладнання, товари в обороті, згідно описів, які є невід`ємною частиною кредитного договору на суму 65000,00 грн. заборгованості по кредиту, 49134,77 грн. відсотків за його користування, а також стягнуто з відповідача - приватного підприємця Лочмеліс Світлани Валентинівни 1226,35 грн. державного мита та 69,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення видано накази №9/30"Д" від 14.05.2001.

01.11.2023 на адресу суду від стягувача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" надійшла заява від 25.10.2023 про зміну способу виконання рішення, згідно якої останній просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Арбітражного суду Житомирської області від 14.05.2001 у справі №9/30 "Д" шляхом стягнення з фізичної особи-підприємця Лочмеліс Світлани Валентинівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 8, ) грошових коштів в сумі 114134,77 грн, що складається з 65000,00 грн заборгованості по кредиту та 49134,77 грн відсотків за його користування. До заяви додано: копію дубліката наказу Господарського суду Житомирської області №9/30"Д" від 28.07.2009, копії договорів застави №35 від 10.02.1999 та №36 від 10.02.1999, інформації з СВП по ВП №14417246, №41133730, №67526466, копії актів державного виконавця від 07.04.2014 та від 10.12.2018 про відсутність майна, витяг з ЄДР від 25.10.2023, копію довіреності, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, докази направлення заяви боржнику.

Обґрунтовуючи заяву про зміну способу виконання рішення, стягувач вказав, що згідно договору застави № 35 від 10.02.1999 ФОП Лочмеліс С.В. в заставу ПАТ "Промінвестбак" було передане торгівельне та офісне обладнання, загальною заставною вартістю 77 070, 00 грн, а згідно договору застави № 36 від 10.02.1999 в заставу банку були передані товари в обороті загальною заставною вартістю 52 930, 00 грн, що на думку стягувача, свідчить про те, що заставою виступало майно, яке використовувалось ОСОБА_1 в її підприємницькій діяльності та товари, які були у неї в продажу. Пояснив, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 06.07.2007 була проведена реєстраційна дія щодо внесення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з її банкрутством (судове рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в зв`язку з неподанням протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону від 06.07.2007 ) та 08.04.2008 була проведена реєстраційна дія щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за судовим рішенням, що не пов`язано з її банкрутством. Зазначив, що повторно ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа - підприємець 15.10.2008, при цьому основним та єдиним зареєстрованим видом діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що на думку стягувача, свідчить про те, що починаючи з 2008 у боржника ОСОБА_1 відсутні товари в обороті, торгівельне та офісне обладнання, яке було передане в заставу банку, що й було підтверджено у виконавчих провадженнях, які були відкриті на примусове виконання дубліката наказу Господарського суду Житомирської області №9/30 "Д". Зауважив, що 22.12.2008 Корольовським районним судом м. Житомира відносно ОСОБА_1 був постановлений вирок, згідно якого останню визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.222. ч. 1 ст.366 КК України, а на підставі п.2 ч.1 ст.49. ч.5 ст.74 КК України засуджену звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Вважає, що оскільки дублікат наказу Господарського суду Житомирської області № 9/30 "Д" від 28.07.2009, за яким звернуто стягнення на майно, вже неодноразово пред`являвся на виконання та не був виконаний у зв`язку з відсутністю заставного майна, повторне пред`явлення його на виконання без зміни способу виконання рішення суду є вже недоцільним та є очевидним, що виконати рішення суду у спосіб, визначений рішенням суду, є неможливим, що потребує зміни способу та порядку його виконання.

Вважає, що визначений рішенням арбітражного суду Житомирської області від 14.05.2001 спосіб виконання судового рішення про стягнення заборгованості - шляхом звернення стягнення на предмет застави за відсутності цього майна, що встановлено у виконавчих провадженнях, не призвело до відновлення порушених прав стягувана - ПАТ "Промінвестбанк" та унеможливило виконання рішення суду. Також вважає, що внаслідок встановленого способу виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно, якого немає, боржник ОСОБА_1 вже більше 20 років ухиляється від виконання рішення суду та не має наміру погашати свою заборгованість перед банком за кредитним договором.

Звернув увагу, що рішенням Арбітражного суду Житомирської області від 14.05.01 у справі № 9/30 "Д" було встановлено, що 10.02.1999 між Банком, як Кредитором, та приватним підприємцем Лочмеліс Світланою Валентинівною, як Позичальником, був укладений кредитний договір №34 та заборгованість за даним кредитним договором становить 114 134,77 грн., що складається з 65 000,00 грн. заборгованості по кредиту та 49 134,77 грн. відсотків за його користування, тому сума стягнення чітко визначена і не залежить від вартості заставного майна.

Враховуючи наведене, стягувач вважає, що зміна способу виконання рішення суду про стягнення заборгованості шляхом стягнення грошових коштів не є зміною рішення по суті, оскільки сума стягнення була визначена в рішенні суду та не є наслідком зміни обраного позивачем при зверненні з позовом до суду способу захисту, оскільки обраний спосіб захисту майнових прав стягувана без сумніву спрямований на отримання стягувачем грошових коштів.

Ухвалою від 02.11.2023 суд прийняв до розгляду заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" від 25.10.2023 про зміну способу виконання рішення та призначив судове засідання для розгляду заяви на 13.11.2023.

В судовому засіданні представник стягувача пояснила, що наказ не виконано через відсутність у відповідача майна, тому виникла необхідність змінити спосіб виконання рішення суду.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, уповноваженого представника не направила. З метою уточнення інформації щодо відповідача, суд здійснив запит та отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру №303443 від 02.11.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 в реєстрі не знайдена.

З метою отримання інформації щодо отримання відповідачем ухвали від 02.11.2023, суд здійснив запит та отримав трекінг відстеження поштових відправлень із сайту Укрпошти, згідно якого станом на 13.11.2023 відправлення (ухвала від 02.11.2023) не вручене під час доставки.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП Лочмеліс Світлана Валентинівна зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи вищевикладені обставини та те, що поштова кореспонденція направлялася відповідачу за її юридичною адресою, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Також суд враховує, що всі процесуальні документи по справі направлялися до Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація якого має загальний доступ, крім того інформація про призначені судові засідання розміщувалася і на офіційному веб-порталі Судова влада України.

Водночас судом взято до уваги, що саме відповідач наділена правом отримувати вчасно адресовану їй поштову кореспонденцію і несе відповідні ризики неналежної реалізації цього права та не повідомлення про зміну свого місцезнаходження, якщо таке має місце.

За вказаного, неявка боржника в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про зміну способу виконання рішення.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" від 25.10.2023 про зміну способу виконання рішення у справі №9/30 "Д", суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з приписами ч.ч.1,2 ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Положеннями ст.327 ГПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 у справі №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 у справі №11-рп/2012).

Суд встановив, що рішенням арбітражного суду Житомирської області від 14.05.2001 у справі №9/30"Д" позов Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку Промінвестбанк України в особі Житомирського обласного відділення Українського акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку "Промінвест" задоволено, вирішено розірвати з приватним підприємцем Лочмеліс С.В. кредитний договір №34 від 10.02.1999, звернути стягнення на заставне згідно договорів застави №35, №36 від 10.02.1999 майно, а саме: торгівельне та офісне обладнання, товари в обороті, згідно описів, які є невід`ємною частиною кредитного договору на суму 65000,00 грн. заборгованості по кредиту, 49134,77 грн. відсотків за його користування, а також стягнуто з відповідача - приватного підприємця Лочмеліс Світлани Валентинівни 1226,35 грн. державного мита та 69,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення видано накази №9/30"Д" від 14.05.2001.

Згідно ухвали господарського суду від 28.07.09, за зверненням Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ видано дублікати наказів № 9/30"Д" від 28.07.09р.

Ухвалою від 09.10.2012 у задоволенні заяви ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" від 20.07.12р. № 39/1328 про зміну способу та порядку виконання рішення арбітражного суду Житомирської області від 14.05.2002 відмовлено.

Ухвалою від 09.10.2012 виправлено помилки, допущені в резолютивній частині дубліката наказу № 9/30"Д".

Ухвалою від 24.12.2022 у задоволенні скарги ФОП Лочмеліс Світлани Валентинівни № 15531 від 19.11.2012 на дії Корольовського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції відмовлено.

Ухвалою від 28.02.2013 у справі №9/30 "Д" задоволено заяву ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання дубліката наказу №9/30"Д", виданого на виконання рішення арбітражного суду Житомирської області від 14.05.2001.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.04.2013 вищевказану ухвалу залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 30.08.2013 у справі №9/30 "Д", заяву ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" від 08.08.2013 №106-39/902 задоволено. Виправлено помилку в наказі господарського суду Житомирської області у справі №9/30"Д", допущену при його оформленні.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.10.2013 вищевказану ухвалу залишено без змін.

Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

Законодавець у ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 Цивільного кодексу України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення у розумінні реалізації завдань виконавчого провадження.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України.

Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №904/1478/15.

Отже, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті, а вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Суд враховує, що резолютивна частина рішення суду від 09.04.2008 стосується звернення стягнення на заставне згідно договорів застави №35, №36 від 10.02.1999 р. майно, а саме: торгівельне та офісне обладнання, товари в обороті, згідно описів, які є невід`ємною частиною кредитного договору на суму 65000,00 грн. заборгованості по кредиту, 49134,77 грн. відсотків за його користування.

Також суд встановив, що згідно Інформації з АСВП:

- 25.08.2009 Корольовським ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження № 14417246 та 31.05.2010 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. У боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом передати стягувану, або майно, визначене виконавчим документом, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості і здійснені державним виконавцем відповідно до ЗУ "Про виконавче провадження" щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними;

- 11.12.2013 Корольовським ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області було відкрито виконавче провадження № 41133730 та 12.12.2018 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що заставне майно у боржника відсутнє. Про відсутність майна державним виконавцем був складений акт від 10.12.2018;

- 16.11.2021 Корольовським ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 67526466 та 13.01.2022 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що наявне у боржника майно не підпадає під характеристики заставного майна, яке зазначено у договорі застави.

Також суд враховує, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 06.07.2007 була проведена реєстраційна дія щодо внесення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з її банкрутством (судове рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в зв`язку з неподанням протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону від 06.07.2007 ) та 08.04.2008 була проведена реєстраційна дія щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за судовим рішенням, що не пов`язано з її банкрутством. При цьому Лочмеліс Світлана Валентинівна була повторно зареєстрована як фізична особа - підприємець 15.10.2008, однак основним та єдиним зареєстрованим видом її діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Зважаючи на вищевказане, зокрема на те, що уже понад 20 років рішення Арбітражного суду Житомирської області від 14.05.2001 у справі №9/30"Д" про звернення стягнення на майно не може бути виконано з причин відсутності останнього у боржника, при цьому Лочмеліс С.В. ухиляється від виконання рішення суду та не має наміру погашати свою заборгованість перед стягувачем, на переконання суду, наведене свідчить про те, що рішення Арбітражного суду Житомирської області від 14.05.2001 у справі №9/30 "Д" не може бути виконане у такий спосіб як звернення стягнення на заставне згідно договорів застави №35, №36 від 10.02.1999 майно, а саме: торгівельне та офісне обладнання, товари в обороті, згідно описів, які є невід`ємною частиною кредитного договору на суму 65000,00 грн. заборгованості по кредиту, 49134,77 грн. відсотків за його користування.

Враховуючи наявні обставини, що ускладнюють виконання вказаного рішення, а також те, що обраний під час вирішення спору спосіб виконання рішення суду не забезпечив захисту прав стягувача, суд дійшов висновку, що заява стягувача про зміну способу виконання судового рішення шляхом стягнення з боржника встановленої рішенням суду 65000,00 грн заборгованості по кредиту та 49134,77 грн відсотків за його користування, підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує, що що зміна способу виконання судового рішення у даній справі не призведе до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки у даному випадку лише видозмінюється зазначена у рішенні форма майнової вимоги на грошову, з метою реалізації рішення, спрямованого на покриття заборгованості перед стягувачем.

У рішенні від 15 жовтня 2009 року Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклєв проти України" (рішення від 07 червня 2005 року) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

У справі "Глоба проти України" (заява N 15729/07, § § 26, 27) ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності. Суд також повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. також рішення від 07.06.2005 у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01, § 84).

Керуючись статтями 233-235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" від 25.10.2023 про зміну способу виконання рішення задовольнити.

2. Змінити спосіб виконання рішення Арбітражного суду Житомирської області від 14.05.2001 у справі № 9/30"Д" в частині звернення стягнення на заставлене майно, а саме: торговельне та офісне обладнання, товари в обороті, згідно описів, які є невід`ємною частиною кредитного договору, задовольнивши вимоги Промінвестбанку України в особі Житомирського центрального відділення про стягнення 65000грн.00 коп. заборгованості по кредиту, 49134грн.77коп. відсотків за його користування.

3. Стягнути з Фізичної особа-підприємця Лочмеліс Світлани Валентинівни ( АДРЕСА_2 , ід код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, місто Київ, вул. Малопідвальна, буд. 8, ід код 00039002) грошові кошти: 65000,00 грн заборгованості по кредиту та 49134,77 грн відсотків за користування кредитом.

4. Дана ухвала, відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", є виконавчим документом.

5. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання - три роки.

Стягувач: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, місто Київ, вул. Малопідвальна, буд. 8, ід код 00039002).

Боржник: Фізична особа-підприємець Лочмеліс Світлана Валентинівна ( АДРЕСА_2 , ід код НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 13.11.2023 та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено "16" листопада 2023 р.

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу

2 - заявнику (оригінал) 01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 8. - рек.

3 - боржнику ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - рек.