УХВАЛА

09 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 921/94/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Кібенко О.Р., Кролевець О.А.,

за участю секретаря судового засідання Крапивної А. М.,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз»

про виправлення арифметичної помилки у постанові Верховного Суду від 15.06.2023

у справі за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз»

про стягнення 86 431084,68 грн, з яких: 61 424 948,00 грн борг за договором № 18-01-ВТВ від 27.02.2018, 10 713 184,10 грн пені, 5 134 452,41 грн три проценти річних та 9 158 500,17 грн інфляційні втрати,

за участю представників:

позивача: Міненко В.М.,

відповідача: не з`явилися,

третьої особи: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Верховний Суд постановою від 15.06.2023 у справі № 921/94/21 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнив.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.09.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 у справі № 921/94/21 в частині відмови у стягненні трьох процентів річних у сумі 2 567 226,21 грн скасував.

Прийняв у цій частині нове рішення. Стягнув з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46006, ідентифікаційний код 03353503) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Б. Хмельницького, буд. 6, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 20077720) 3 % річних в розмірі 2 567 226,21 грн (два мільйони п`ятсот шістдесят сім тисяч двісті двадцять шість грн 21 коп.).

В іншій частині залишив без змін постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 у справі № 921/94/21.

Стягнув з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (вул. Чернівецька, 54, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46006, ідентифікаційний код 03353503) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Б. Хмельницького, буд. 6, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 20077720) судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за розгляд справи в цій частині, в суді першої інстанції в розмірі 38508,39 грн (тридцять вісім тисяч п`ятсот вісім грн 39 коп.), в суді апеляційної інстанції в розмірі 57762,59 грн (п`ятдесят сім тисяч сімсот шістдесят дві грн 59 коп.), в суді касаційної інстанції в розмірі 77016,79 грн (сімдесят сім тисяч шістнадцять грн 79 коп).

15.08.2023 від Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» надійшла заява №03/771 від 11.08.2023 про виправлення арифметичної помилки, допущеної у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 921/94/21, при визначенні суми судового збору, що підлягає відшкодуванню позивачу за розгляд справи в цій частині, в суді першої інстанції.

Ухвалою від 13.09.2023 призначено розгляд заяви Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» про виправлення арифметичної помилки, допущеної у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 921/94/21 при визначенні суми судового збору, що підлягає відшкодуванню позивачу за розгляд справи в цій частині, в суді першої інстанції у судовому засіданні 05 жовтня 2023 року о 09:45 год. за участю учасників справи.

Запропоновано Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надати свої пояснення з приводу заяви відповідача.

У судовому засіданні 05 жовтня 2023 року представник позивача заперечив проти заяви Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» про виправлення арифметичної помилки, допущеної у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 921/94/21.

Свої доводи обґрунтував посиланням на постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 818/2/14, згідно з якою не може бути виправленим застосування неправильних методик підрахунку або покладення в основу розрахунку невірних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Зазначив, що вирішуючи питання щодо виправлення описки, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Законодавство не надає будь-яких інших можливостей змінювати тексти ухвалених рішень, навіть якщо пізніше з`ясується, що допущено помилку при оцінці доказів чи застосуванні права.

Відповідно до частин першої, другої статті 243 Господарського процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Таким чином, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу.

Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.

Судом встановлено, що у постанові від 15.06.2023 у справі № 921/94/21 суд касаційної інстанції, на виконання вимог частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, здійснив розподіл судових витрат, понесених позивачем у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Зокрема, стягнув з відповідача на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за розгляд справи в цій частині, в суді першої інстанції в розмірі 38508,39 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за подання позову у справі № 921/94/21 сплачено судовий збір у розмірі 794 500,00 грн, що відповідає максимальному розміру ставки судового збору, що передбачена за подання позову майнового характеру.

Господарський суд Тернопільської області рішенням від 23.09.2022 у справі №921/94/21 позов задовольнив частково. Стягнув з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 61 424 948,00 грн боргу за договором №18-01-ВТВ від 27.02.2018, 1 071 318,41 грн пені, 513 445,24 грн три проценти річних, 9 158 500,17 грн інфляційних втрат та 794 500,00 грн судового збору.

Західний апеляційний господарський суд постановою від 21.02.2023 рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.09.2022 у справі №921/94/21 скасував в частині відмови в позові в стягненні 4 285 273,64 грн пені та 2 053 780,96 грн трьох відсотків річних. В цій частині позов задовольнив. В решті рішення суду залишив без змін.

Стягнув з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія Нафтогаз України» 61 424 948,00 грн боргу за договором №18-01-ВТВ від 27.02.2018, 9 158 500,17 грн інфляційних втрат, 5 356 592,05 грн пені, 2 567 226,20 грн трьох відсотків річних, 794 500,00 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 160 457,32 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Тобто за результатами вирішення спору у справі № 921/94/21 позивачу -Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія Нафтогаз України» було повністю відшкодовано понесені ним витрати зі сплати судового збору у суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Отже, за змістом цієї норми розподілу підлягає судовий збір у розмірі, що був сплачений позивачем при поданні позову (чи підлягав сплаті, у разі якщо позивач звільнений від сплати судового збору).

Верховний Суд у постанові від 15.06.2023 у справі № 921/94/21, здійснюючи розподіл судових витрат, не завершив арифметичні розрахунки при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Визначив лише суму судового збору, що підлягала сплаті за розгляд справи в суді першої інстанції в частині задоволених вимог, однак не завершив розрахунок, виходячи з суми яка була сплачена позивачем при поданні позову та суми яка вже була відшкодована позивачу судами попередніх інстанцій, у зв`язку з чим допустив неточність у розмірі присудженого.

Визначена Верховним Судом сума судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог, в розмірі 38508,39 грн, входить до суми судового збору 794 500,00 грн (максимальний розмір судового збору, що був встановлений на час подання позову), яка була сплачена позивачем при поданні позовної заяви та повністю стягнута на його користь згідно з постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 у справі № 921/94/21.

Верховний Суд не погоджується з доводами позивача, що заява відповідача не підлягає задоволенню. Оскільки у даному випадку судом допущено помилку саме у результаті підрахунку розміру судового збору, що підлягав відшкодуванню позивачеві за наслідками касаційного перегляду справи.

Заперечуючи факт арифметичної помилки при розподілі судових витрат, понесених позивачем у суді першої інстанції, пропорційно задоволеним вимогам за наслідками касаційного перегляду справи, позивач намагається отримати відшкодування витрат на судовий збір, які ним не були понесені, а тому не підлягають розподілу відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо наведеної позивачем постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 818/2/14, то викладені у ній висновки не є релевантними для справи № 921/94/21.

У справі № 921/94/21 арифметична помилка допущена при здійсненні розподілу судових витрат, понесених позивачем у суді першої інстанції, пропорційно вимогам, задоволеним судом касаційної інстанції, та не стосується розміру присуджених до стягнення грошових коштів на задоволення позову, тобто не призводить до зміни змісту судового рішення.

У той час як у справі №818/2/14 Верховний Суд встановив, що суд апеляційної інстанції двічі виправляв допущені у власній постанові арифметичні помилки, саме у розмірі донарахованого на підставі податкових повідомлень-рішень, які були предметом спору у цій справі, грошового зобов`язання з податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб.

У зв`язку з цим Верховний Суд зазначив, що не може дійти беззаперечного висновку про виправлення судом апеляційної інстанції саме арифметичної помилки, а не зміни методики обрахунку або вихідних даних для такого обрахунку, та, відповідно, перевірити наявність підстав для виправлення, адже постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015, ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2015, а також оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не містять детального розрахунку здійснених обчислень з деталізацією кожного показника.

З огляду на викладене, Верховний Суд вважає за необхідне задовольнити заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз». Виправити у постанові від 15.06.2023 у справі № 921/94/21 арифметичну помилку, допущену при визначенні розміру судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого за розгляд справи в цій частині, в суді першої інстанції, що підлягає відшкодуванню позивачу за результатами розгляду справи судом касаційної інстанції, шляхом виключення з пункту 5 резолютивної частини слів «…в суді першої інстанції в розмірі 38508,39 грн (тридцять вісім тисяч п`ятсот вісім грн 39 коп.) …», що не призводить до зміни змісту судового рішення.

Керуючись статтями 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» задовольнити.

2. Виправити у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 921/94/21 допущену арифметичну помилку, шляхом виключення з пункту 5 резолютивної частини постанови слів «…в суді першої інстанції в розмірі 38508,39 грн (тридцять вісім тисяч п`ятсот вісім грн 39 коп.) …».

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Кібенко

О. Кролевець