ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року Справа № 902/181/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Ратушняк П.В. (в режимі відеоконференції)

відповідача: Гриньков Є.В. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023, додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" (вул. Віскозна, буд. 8, м. Київ, 02094)

до Фізичної особи-підприємця Твердохліб Валерія Володимировича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 279 852,57 грн

В лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Твердохліб Валерія Володимировича про стягнення 279 852,57 грн заборгованості, що складається з 70 063,70 грн основного боргу, 3 346,60 грн 3 % річних, 22 078,13 грн інфляційних втрат, 127 350,94 грн компенсації вартості послуг та 57 013,20 грн компенсації вартості втраченого майна /т. 1 а.с. 1-14/.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору про послуги з обслуговування наданого в користування робочого одягу № 1351 від 12.04.2019, в частині оплати за надані послуги.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 у позові відмовлено; понесені позивачем судові витрати залишено за позивачем /т. 1 а.с. 53-68/.

Додатковим рішенням Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23 клопотання представника відповідача № б/н від 12.06.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" на користь Фізичної особи-підприємця Твердохліб Валерія Володимировича 8 177,24 грн витрат на професійну правничу допомогу /т. 2 а.с. 105-111/.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 3118/23), в якій просить рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Ліндстрем" до Фізичної особи-підприємця Твердохліб Валерія Володимировича в повному обсязі /т. 2 а.с. 113-120/.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає:

- 12.04.2019 між ТОВ "Ліндстрем" та ФОП Твердохліб В.В. укладено договір про послуги з обслуговування наданого в користування робочого одягу № 1351 (надалі - договір), відповідно до умов якого замовник отримує від виконавця у тимчасове оплатне користування робочий одяг, причому виконавець зобов`язується доставляти, прати та обслуговувати наданий робочий одяг та забезпечувати заміну зношеного робочого одягу, що використовувався за його прямим призначенням;

- позивач належним чином виконував зобов`язання за договором, передав рахунки для оплати за надання послуг, а також для підписання акти надання послуг, проте відповідач у встановлений п. 10.6 договору строк зауважень до наданих послуг не надав, акти відповідач отримав, рахунки не оплатив; виникла заборгованість за надані послуги згідно з актами і рахунками на загальну суму 70 063,70 грн;

- у зв`язку з систематичною (протягом 7 місяців) неоплатою відповідачем рахунків за надані і прийняті без зауважень послуги позивач із 08.11.2021 розірвав договір в односторонньому порядку з вини відповідача;

- у випадку розірвання договору із вини відповідача за систематичну несплату ним рахунків у відведений строк, договором передбачено право позивача на отримання компенсації від відповідача у розмірі вартості послуг за 12 місяців. На дату розірвання договору сума такої компенсації складає 127 350, 94 грн;

- також на момент розірвання договору в користуванні відповідача перебував робочий одяг та шафи (надалі - майно). Проте вказане майно не було повернуте позивачу, не зважаючи на те, що позивач вимагав повернути майно. Тому майно вважається таким, що втрачене відповідачем, а сума компенсації вартості майна складає 57 013, 20 грн;

- за порушення відповідачем строків оплати позивачем нараховано 3 346,60 грн 3 % річних та 22078,13 грн інфляційних втрат;

- у зв`язку з тривалим простроченням по оплаті рахунків, позивач неодноразово надсилав відповідачу претензії із вимогою про оплату заборгованості, однак відповідач жодних чином не надав відповіді на претензії;

- суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог позивача керуючись тим, що останній не довів порушення свого права в тій кількості та розмірі, що заявлена в позовній заяві суд дійшов помилкового висновку, щодо кількості одягу, яку позивач передав відповідачу для користування, а саме звернув увагу, що згідно актів та рахунків у відповідача перебувало у користуванні 748 шт. робочого одягу, а згідно з твердженнями позивача - 187 шт.;

- відповідно до п. 3.1 договору робочий одяг надається замовнику в користування згідно з попередньо узгодженою пропозицією та визначений у листі примірки (додаток 1 до договору);

- згідно з п. 3.4 договору підставою для розрахунків за даним договором є загальна кількість предметів одягу, які виконавець надав в користування замовнику, відповідно до листа примірки (додаток 1) та/або замовлення, розміщеного та підтвердженого у системі eLindstrom;

- відповідно до додатку 1 до договору "лист примірки", підписаного позивачем та відповідачем, позивачем відповідачу надано робочий одяг для 12 працівників відповідача в загальній кількості 132 вироби різних розмірів з особистими номерами від 1 до 12 та шафами з відповідними номерами";

- позивач до позовної заяви додавав перелік майна, необхідного до повернення, відповідно до якого станом на 25.10.2021 у користуванні відповідача перебувало майно у кількості 190 шт., серед якого 187 шт. - робочий одяг, 2 шт. - шафи та 1 шт. - колектор;

- станом на день розірвання договору у відповідача у користуванні перебуває майно у кількості 190 шт., а саме: 187 шт. робочого одягу, а не 748 шт. як про це зазначає відповідач і суд першої інстанції;

- зокрема, кількість наданого робочого одягу (надалі - одягу або майна) на конкретну дату також підтверджується рахунками та актами здачі-приймання робіт (надання послуг), у яких детально вказано найменування наданих послуг та кількість робочого одягу щодо якого здійснювалося обслуговування;

- рахунки та акти підписані з боку позивача надсилалися відповідачу за допомогою електронної пошти та системи M.E.Doc, а потім (повторно), акти і рахунки надсилалися засобами поштового зв`язку - разом з претензіями та повідомленням про дострокове розірвання договору;

- у матеріалах справи не міститься жодних доказів, які підтверджують те, що відповідач повернув назад позивачу робочий одяг або що позивач забрав даний одяг; відповідач не надав жодних актів прийому-передачі робочого одягу;

- разом з тим відповідач своєю бездіяльністю, яка полягає у ненаданні заперечень щодо рахунків, актів, повідомлення про розірвання договору, претензій, підтверджує, що робочий одяг знаходиться у нього і позивач не забирав його;

- однак суд першої інстанції помилково визнав доведеними твердження відповідача щодо поверненням ним позивачу робочого одягу без належного на те документального підтвердження;

- також суд першої інстанції ухвалюючи рішення виходив з того, що позивачем не надано доказів письмової заявки з підписом та печаткою замовника (відповідача) на збільшення кількості робочого одягу або замовлення, розміщеного в системі eLindstrom та актів прийому-передачі шаф;

- позивач вважає, що суд першої інстанції неповністю дослідив обставини справи з приводу даного твердження, у зв`язку з тим, що позивач у своїх доводах зазначав, що відповідач здійснював додаткове замовлення шляхом оформлення такого замовлення через гарячу лінію позивача. Доказом такого замовлення є зафіксована телефонна розмова, оскільки усі телефонні дзвінки, які надходять на гарячу лінію записуються й реєструються з метою покращення роботи зі зверненнями громадян;

- у цій телефонній розмові зафіксовано той факт, що відповідачем здійснювались додаткові замовлення, а у листуванні між представниками відповідача та позивача у мобільному додатку "Viber" міститься докази того, яке саме майно (робочий одяг) замовляв відповідач;

- тобто кількість робочого одягу була змінена шляхом оформлення додаткового одягу, що призвело до збільшення кількості наданого у користування відповідачу робочого одягу, що підтверджується скріншотами із мобільного додатку "Viber" та аудіозаписами, які містяться у матеріалах справи;

- проте суд першої інстанції не взяв до уваги скріншоти із мобільного додатку "Viber", що підтверджується відсутністю у рішенні суду жодної інформації чи надання обґрунтувань з приводу належності чи неналежності доказів збільшення кількості наданого в користування відповідачу одягу підтверджується шляхом здійснення додаткового замовлення представником відповідача через гарячу лінію позивача;

- такий правочин вважається вчиненим, оскільки після здійснення такого замовлення відповідач користувався даним одягом, про що зокрема, свідчить здійснення останнім оплати надання послуг разом з збільшеною кількістю одягу;

- кількість наданого одягу на конкретну дату підтверджується рахунками та актами, у яких детально вказано найменування наданих послуг та кількість робочого одягу щодо якого здійснюється обслуговування;

- відповідач у встановлений договором строк зауважень до наданих послуг чи актів не надав, тому послуги вважаються наданими відповідачу в повному обсязі та прийняті ним без зауважень;

- щодо факту передачі шаф, то у листі примірці (додаток 1 до договору) передбачено, що позивачу передається 3 шафи на 5 полиць та 1 колектор;

- додаток 1 до договору підписаний належним чином сторонами та скріпленими печатками, який підтверджує, що сторони досягли згоди, що всіх умов зазначених у них та підтверджують їх;

- відповідно до п. 16 договору додатки та додаткові угоди до даного договору є його невід`ємною частиною і вступають у силу з моменту їх підписання, тобто сторонами було погоджено, що позивач передав відповідачу 3 шафи на 5 полиць та 1 колектор. Проте станом на дату розірвання договору у відповідача у користуванні перебувало 2 шафи на 5 полиць та 1 колектор;

- разом з тим відповідач не надав заперечень щодо наявності у нього в користуванні 2 шаф 5 полиць та 1 колектора, заперечення були лише щодо кількості робочого одягу, у той же час, суд першої інстанції не повністю дослідив лист примірки (додаток 1 до договору) та аудіозаписи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи, які мають значення для справи.

За наведених обставин апелянт вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 є незаконним і необґрунтованим та з огляду на положення ч. 1 ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню в повному обсязі.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем", не погоджуючись з ухваленим додатковим рішенням, 10.07.2023 (вх. № 3149/23) звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким по новому розподілити між сторонами судові витрати; здійснювати спільний розгляд апеляційних скарг на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23 /т. 2 а.с. 164-167/.

В обгрунтування апеляційної скарги на додаткове рішення зазначає:

- заявлена відповідачем сума понесених витрат нічим необґрунтована та завищена;

- позивач у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу зазначав, що витрати на правничу допомогу відповідача є безпідставно збільшені та неспівмірні із понесеними витратами адвоката на надання правничої допомоги, оскільки судова справа, у якій відповідачу надавалась допомога, не зважаючи на ціну позову, не є складною, не вирізняється особливою складністю для формування правової позиції та доказової бази;

- суд першої інстанції у додатковому рішенні не навів жодного висновку щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Також не враховував наведені позивачем висновки Верховного Суду;

- зі змісту договору про надання юридичних послуг № 1/23 від 15.03.2023, зі змісту акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.06.2023 неможливо встановити щодо якого судового спору надавалася правова допомога відповідачу, зокрема не зазначено номер судової справи № 902/181/23;

- за вказаними документами неможливо встановити чи дійсно надані документи, що стосуються судового спору між позивачем та відповідачем у справі № 902/181/23;

- суд першої інстанції не дослідив належним чином наведені вище докази та дійшов помилкових висновків щодо неспіврозмірності розміру гонорару, складності справи та витраченому часу;

За наведених обставин позивач вважає, що додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 є незаконним і необґрунтованим та з огляду на положення ч. 1 ст. 277 ГПК України, підлягає скасуванню в повному обсязі з ухваленням нового рішення через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи (п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Листом № 902/181/23/4438/23 від 06.07.2023 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Вінницької області.

17.07.2023 до суду надійшли матеріали справи № 902/181/23.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду (головуючий суддя Крейбух О.Г., судді Саврій В.А., Тимошенко О.М.) від 25.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Ліндстрем" на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023, та за апеляційною скаргою ТОВ "Ліндстрем" на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23, розгляд апеляційних скарг призначено на 24.08.2023 о 12:00 год. /т. 2 а.с. 145-146, 175-176/.

02.08.2023 (вх. № 6539/23) від ФОП Твердохліб В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення /т. 2 а.с. 150-154/.

Ухвалою суду від 03.08.2023 задоволено клопотання (вх.№ 3538/23) ТОВ "Ліндстрем" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /т. 2 а.с. 163/.

14.08.2023 (вх. № 6823/23) від позивача надійшли письмові пояснення, в яких просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 в повному обсязі; ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Ліндстрем" до Фізичної особи-підприємця Твердохліб Валерія Володимировича в повному обсязі; у разі прийняття постанови про скасування чи зміну остаточного судового рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023, прийнятого по суті заявлених вимог, змінити розподіл судових витрат та покласти їх на відповідача /т. 2 а.с. 185-188/.

На підставі розпорядження від 17.08.2023 № 01-05/683 в.о. керівника апарату суду у зв`язку із перебуванням судді-члена колегії Тимошенка О.М. у відпустці з 07.08.2023 по 08.09.2023 включно, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 902/181/23 між суддями, протокол від 17.08.2023, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Юрчук М.І., Саврій В.А.

На підставі розпорядження від 17.08.2023 № 01-05/684 в.о. керівника апарату суду у зв`язку із перебуванням судді-члена колегії Тимошенка О.М. у відпустці з 07.08.2023 по 08.09.2023 включно, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 902/181/23 між суддями, протокол від 17.08.2023, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Юрчук М.І., Саврій В.А.

Ухвалою суду від 18.08.2023 колегією суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Юрчук М.І., Саврій В.А. прийнято апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 до свого провадження; відмовлено у задоволенні клопотання представника ФОП Твердохліб В.В. адвоката Гринькова Є.В. про участь у судовому засіданні 24.08.2023 о 12:00 год. у справі № 902/181/23 в режимі відеоконференції у приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області /т. 2 а.с. 197/.

Ухвалою суду від 18.08.2023 колегією суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Юрчук М.І., Саврій В.А. прийнято апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23 до свого провадження /т. 2 а.с. 200/.

21.08.2023 (вх .№ 7003/23) на адресу суду від відповідача надійшло клопотання/заява, в якому просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "Ліндстрем" без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 без змін /т. 3 а.с. 6-9/.

Ухвалою суду від 23.08.2023 задоволено клопотання (вх.№ 3744/23) представника ФОП Твердохліб В.В. адвоката Гринькова Є.В. про участь в судовому засіданні 24.08.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /т. 3 а.с.12/.

24.08.2023 (вх.№ 7081/23) на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, до яких долучено додаток № 1 "Розшифрування ПН, рахунку, акту" /т. 3 а.с. 14-19/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.08.2023 розгляд апеляційних скарг відкладено на 11.09.2023 о 14:00 год. /т. 3 а.с. 27/.

07.09.2023 (вх. № 7433/23) від ТОВ "Ліндстрем" надійшло клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи документи, а саме:

- інформація по рахунках (з деталізацією по цінам та кількості);

- фото шафи;

- рахунки на оплату (за період співпраці);

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) (за період співпраці);

- платіжні інструкції, платіжні доручення /т. 3 а.с. 30-99/.

Ухвалою суду 11.09.2023 розгляд апеляційних скарг відкладено на 18.10.2023 о 10:00 год. /т. 3 а.с. 107/.

13.09.2023 (вх. № 7608/23) від ТОВ "Ліндстрем" надійшло клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи копію платіжного доручення № 14284396 SB від 05.02.2021 /т. 3 а.с. 107-109/.

26.09.2023 (вх. № 7967/23) від ТОВ "Ліндстрем" надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що у матеріалах справи міститься бухгалтерська довідка "Прорахунок вартості втраченого майна контрагентом Фізична особа-підприємець Твердохліб Валерій Володимирович (РНОКПП НОМЕР_1 ) за договором № 1351 від 12.04.2019" за вихідним номером 40 від 29.12.2022 (надалі - бухгалтерська довідка від 29.12.2023).

Згідно з бухгалтерською довідкою від 29.12.2023 загальна сума до відшкодування за втрачене майно становить 57 013,20 грн та міститься розрахунок вартості втраченого майна. Компенсація вартості до відшкодування за втрачене майно розраховувалось щодо одягу у кількості 187 шт. Про таку ж кількість одягу, яка перебувала в обслуговуванні відповідача та була втрачена ним, позивач зазначав у позовній заяві, апеляційній скарзі, клопотаннях та поясненнях.

Разом з тим, така ж кількість одягу була зазначена в останньому оплаченому відповідачем рахунку № 179238 від 31.01.2021.

Вищезазначена довідка містить деякі неточності (відсоток зносу одягу зазначений станом на зараз, більше 36 місяців), у зв`язку з цим та з метою надання суду роз`яснень про те, як здійснювався розрахунок вартості втраченого майна позивач надав оновлену бухгалтерську довідку "Прорахунок вартості втраченого майна контрагентом ФОП Твердохліб В.В. (РНОКПП НОМЕР_1 ) за договором № 1351 від 12.04.2019 від 22.09.2023" (надалі - бухгалтерська довідка від 22.09.2023).

Так у бухгалтерській довідці від 22.09.2023 деталізовано яким є строк служби неповернутих товарів, як він розраховувався (дата початку та дата закінчення строку служби) та зазначено який відсоток від ціни зазначеної в додатку 2 до договору брався для рахування компенсації вартості даних одиниць.

Також вищезазначена бухгалтерська довідка містить розрахунок вартості втраченого майна відповідачем із врахуванням строку служби не повернутих товарів та відсотку, який має братися для рахування компенсації вартості даних одиниць.

Згідно з бухгалтерською довідкою від 22.09.2023 загальна сума до відшкодування за втрачене майно становить 59 655,00 грн. При цьому позивач просить стягнути з відповідача 57 013,20 грн, як було заявлено початково. Компенсація вартості до відшкодування за втрачене майно розраховувалось щодо одягу у кількості 187 шт.

Як вбачається із змісту обох бухгалтерських довідок, бухгалтерська довідка від 22.09.2023 містить більшу суму компенсації за втрачене майно. Проте сума компенсації збільшилася за рахунок виправлення на коректний відсоток зносу одягу та приведення його у відповідність до рахунків на оплату.

Однак у бухгалтерських довідках від 29.12.2023 та від 22.09.2023 сума, яка підлягає відшкодуванню за втрачене майно розраховувалась щодо однакової кількості одягу, а саме 187 шт.

Разом з тим позивач зазначає, що підтримує свої позовні вимоги щодо стягнення з відповідача компенсації вартості втраченого майна в розмірі 57 013,20 грн, яка зазначена в бухгалтерській довідці від 29.12.2023 та яка була додана до позовної вимоги.

За наведених обставин позивач просить приєднати додаткові пояснення до матеріалів справи № 902/181/23, апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі /т. 3 а.с. 111-114/.

28.09.2023 (вх. № 4334/23) від представника позивача надійшло клопотання/заява про розподіл судових витрат, в якому просить долучити до матеріалів справи копію договору про надання професійної правничої допомоги № 29/06 від 29.06.2023; копію платіжної інструкції № 190 від 29.06.2023; копію акту виконаних робіт від 26.09.2023 та квитанції підтвердження підписання; докази надсилання заяви із доданими документами відповідачу /т. 3 а.с. 116-128/.

17.10.2023 (вх. № 8503/23) від ФОП Твердохліб В.В. надійшло клопотання/додаткові пояснення, в якому просить залишити без змін рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023, а апеляційну скаргу без задоволення /т. 3 а.с. 129-131/.

В судовому засіданні 18.10.2023 представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційних скарг, просив оскаржувані рішення та додаткове рішення скасувати.

Представник відповідача заперечив проти доводів та вимог апеляційних скарг, просив оскаржувані рішення та додаткове рішення залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

12.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" (позивач, виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Твердохліб Валерієм Володимировичем (відповідач, в договорі замовник) укладений договір про послуги з обслуговування наданого в користування робочого одягу № 1351 (далі договір), відповідно до п. 2.1 якого замовник отримує від виконавця у тимчасове оплатне користування робочий одяг, причому виконавець зобов`язується доставляти, прати та обслуговувати наданий робочий одяг та забезпечувати заміну зношеного робочого одягу, що використовувався за його прямим призначенням /т. 1 а.с. 25, 22-23/.

Виконавець володіє наданим робочим одягом на праві власності та має виключне право на його прання та обслуговування (п. 2.2 договору).

Сторони погодили, що цей договір за своєю суттю є змішаним договором у розумінні ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України та до нього застосовуються положення законодавства щодо оренди (окрім лізингу) та положення щодо надання послуг (п. 2.3 договору).

Робочий одяг надається замовнику в користування згідно з попередньо узгодженою пропозицією та визначений у листі примірки, що додається (додаток 1). Нові замовники до початку обслуговування отримують у письмовому вигляді всі необхідні інструкції, список контактних осіб та матеріали, необхідні для нормальної організації обслуговування. Кожен працівник замовника використовує лише індивідуально закріплені за ним та промарковані особистими даними одиниці робочого одягу. Перед першою доставкою робочого одягу виконавець проводить примірку одягу, в ході якої остаточно визначається кількість необхідного одягу та розміри. Перша доставка одягу підтверджується підписами сторін. За кожну замовлену одиницю одягу стягується разовий сервісний збір згідно з додатком 2 до даного договору (п. 3.1 та п. 3.2 договору).

Сторони окремо погоджують будь-які зміни щодо кількості виробів протягом дії даного договору. Всі зміни в кількості наданих виробів згідно з даним договором оформлюються на основі письмової заявки з підписом та печаткою або замовлення, розміщеного замовником на відповідному он-лайн ресурсі виконавця - системі еLindstrom за адресою https:/.lindstrom.fi. Виконавець надає унікальний логін та пароль замовнику для його авторизації та ідентифікації у системі еLindstrom, тому сторони цим погоджують, що одяг, замовлення на який розміщено у системі еLindstrom, вважається належним чином оформленим замовленням одягу від імені замовника. Виконавець підтверджує замовлення, розміщене у системі еLindstrom протягом 7 робочих днів з дати його розміщення замовником. Оплаті за обслуговування підлягають всі замовлені вироби (п. 3.3 договору).

Підставою для розрахунків за даним договором є загальна кількість предметів одягу, які виконавець надав в користування замовнику, відповідно до листа примірки (додаток 1) та/або замовлення, розміщеного та підтвердженого у системі еLindstrom (п. 3.4 договору).

Виконавець має право протягом строку дії договору проводити інвентаризацію наданого одягу спільно із представником замовника, що окремо погоджується сторонами. Інвентаризація підтверджується двостороннім актом (п. 3.5 договору).

Виконавець надає необхідне обладнання для пакування та перевезення одягу у розпорядження замовника. Замовник зобов`язаний використовувати таке обладнання тільки за його прямим призначенням (п. 5.1 договору).

Замовник надає використаний робочий одяг для обміну на чистий в погоджений збірний пункт згідно з погодженим графіком, а також забезпечує можливість вільного доступу до цього одягу для його обміну. Виконавець забирає робочий одяг для обслуговування один раз на тиждень у завчасно визначений день. У випадку, якщо погоджений день доставки співпадає зі святковим загально вихідним днем, можливість доставки повинна бути обговорена та погоджена сторонами окремо. У разі зміни адреси доставки одягу замовнику, сторони окремо домовляються щодо впливу такої зміни на витрати та вартість обслуговування. В процесі обслуговування робочого одягу проводиться його прання промисловими методами, перевірка стану та ремонт пошкоджених одиниць робочого одягу. В разі виявлення невідповідності одягу, що використовується, погодженим критеріям якості після обслуговування робочого одягу, виконавець замінює такий одяг. Зношений одяг замінюється одягом, бувшим у використанні, але таким, що підлягає подальшому використанню та відповідає погодженим критеріям якості (п. 5.2 - 5.4 договору).

Кількість одягу, що використовується згідно з даним договором може бути або збільшена шляхом розміщення додаткового замовлення, або зменшена згідно з договором шляхом оформлення повернення виконавцю одягу, що перебував у використанні замовника (п. 6.1 договору).

Термін виконання додаткового замовлення складає один-два (1-2) тижні. Додаткові замовлення одягу комплектуються переважно з одягу, бувшого у використанні, але такого, що підлягає подальшому використанню та відповідає погодженим критеріям якості. За кожну додатково замовлену одиницю одягу стягується разовий сервісний збір згідно з додатком 2 до даного договору. Виставлення рахунків за користування додатково замовленим одягом починається з тижня фактичної доставки такого одягу замовнику. Замовник може повернути на склад виконавця повний комплект робочого одягу, наданого в користування працівнику замовника, якщо цей працівник звільняється з роботи, робочий одяг не підходить працівнику за розміром, а також у випадку, якщо необхідність використання робочого одягу відпала, за винятком випадків, передбачених у додатковій угоді № 9 до даного договору в п. 3 та п. 4 (п. 6.2 та п. 6.3 договору).

Якщо робочий одяг, що повертається, був підданий безповоротнім змінам за запитом замовника та/або подальше використання даного одягу неможливе через знос, або одяг було втрачено та не повернуто виконавцю, замовник виплачує виконавцю компенсацію згідно з переліком цін, вказаним у додатку 2 до даного договору з урахуванням строку використання одягу (додаток 3). Рішення про відшкодування робочого одягу приймається виконавцем (п. 6.5 договору).

Будь-які повернення робочого одягу погоджуються з виконавцем та оформлюються належним чином. Після підтвердження виконавцем прийняття робочого одягу на склад та повідомлення замовником причин повернення, одяг визначається як повернутий, а послуги з обслуговування цього одягу більше не сплачуються. Нарахування плати за використання робочого одягу, що був повернутий на склад виконавця, припиняється з тижня, наступного за тижнем, на якому фактично було зроблено повернення (п. 6.6 та 6.7 договору).

В разі значного зносу робочого одягу та неможливості його подальшого використання або якщо робочий одяг під час його використання було втрачено замовником, а також якщо одяг, що повертається, був виготовлений по індивідуальним міркам, останній відшкодовує вартість такого робочого одягу згідно з переліком цін, вказаним у додатку 2, а строк користування одягом використовується як критерій відшкодування (додаток 3). Рішення про відшкодування одягу приймається виконавцем (п. 9.1 та п. 9.2 договору).

Сума оплати згідно з даним договором визначається кількістю наданого в користування одягу та ціною його обслуговування, вказаною у додатку 2. Ненадання замовником робочого одягу для обслуговування не може бути приводом для зміни суми рахунку. Сторони домовились про те, що ціни за даним договором підлягають щорічній автоматичній індексації на рівень офіційно опублікованої інфляції в Україні за минулий календарний рік, починаючи з другого року співпраці. Нові ціни не вимагають підписання ніяких додаткових угод та вступають в дію автоматично. Всі ціни вказані в гривнях та не включають податок на додану вартість та інші податкові відрахування. Періодичність виставляння рахунків складає чотири (4) тижні. Виставлені рахунки відсилаються засобами електронного зв`язку на електронну адресу особи замовника відповідальної за оплату наданих послуг: . Разом із рахунком, замовнику направляються податкова накладна та акт виконаних робіт, який підтверджує надання послуг за цим договором. Сторони визнають, що акти складені в електронному вигляді та підписані електронними цифровими підписами є первинними документами, які підтверджують факт надання послуг за договором. Адреса електронної пошти замовника для обміну електронними документами: . Адреса електронної пошти виконавця для обміну електронними документами: (п. 10.1 - 10.5 договору).

Послуги вважаються наданими в повному обсязі та без зауважень, якщо протягом 2-х тижнів з моменту відправлення рахунку, податкової накладної та акту, що підтверджує надання послуг, замовник не пред`явив жодних письмових претензій щодо якості наданих послуг (п. 10.6 Договору).

Оплата за надані послуги здійснюється замовником в гривнях шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Термін оплати наданих послуг - 14 днів із дати виставлення рахунку. У випадку неналежного виконання замовником умов оплати, виконавець має право діяти згідно з чинним законодавством України. У разі протермінування оплати замовником наданих виконавцем послуг, виконавець має право призупинити обслуговування наданого в користування одягу до моменту отримання оплати. При цьому вартість послуг за цим договором на період зупинки обслуговування нараховується в повному обсязі і не підлягає коригуванню. У випадку порушення строків оплати послуг виконавець має право отримати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення (п. 10.7 - 10.9 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання. Дія договору може бути припинена замовником в будь-який момент шляхом письмового повідомлення за дванадцять (12) місяців. По закінченню цього терміну замовник викуповує у виконавця весь робочий одяг, що перебуває на той момент у використанні замовника за цінами, вказаними у додатку 2 з урахуванням тривалості використання кожної одиниці одягу згідно з додатком 3 до даного договору. Надалі замовник може поводитися з викупленим одягом на свій розсуд. Візки, мішки для транспортування, шафи та інше подібне обладнання та вироби повинні бути повернуті виконавцю (п. 12.1 та п. 12.2 договору).

Замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку без сплати будь-якої компенсації у випадку, якщо виконавець постійно порушує свої зобов`язання згідно з договором та не виправляє порушення після трьох (3) письмових попереджень замовника. Робочий одяг в такому випадку залишається власністю виконавця. Замовник має право отримати компенсацію від виконавця за прямі збитки від змін, викликаних розірванням договору та необхідністю перезаключення договору. Сума компенсації при цьому не може перевищувати суму послуг згідно з даним договором за останні два (2) місяці. Робочий одяг в такому випадку залишається власністю виконавця. В цьому випадку ніяка інша компенсація у зв`язку з розірванням договору не передбачена (п. 13.1 та 13.2 договору).

Виконавець має право розірвати договір в односторонньому порядку, без попереднього повідомлення у випадку, якщо замовник систематично не сплачує рахунки у відведений строк. В такому випадку виконавець має право на отримання від замовника компенсації на суму вартості послуг згідно з даним договором за дванадцять (12) місяців. Робочий одяг в такому випадку залишається власністю виконавця. У разі розірвання договору з причин, не вказаних вище, або з причини неодноразового порушення замовником своїх зобов`язань згідно з договором, виконавець має право на отримання від замовника компенсації на суму вартості послуг згідно з даним договором за дванадцять (12) місяців. робочий одяг в такому випадку залишається власністю виконавця. (п. 13.3 та п. 13.4 договору).

Додатки та додаткові угоди до даного договору є його невід`ємною частиною і вступають в силу з моменту їх підписання. Додаток 1 - лист примірки, додаток 2 - ціни та інші виплати за обслуговування наданого в користування робочого одягу, додаток 3 - принципи компенсації вартості та викупу, додаток 4 - замовлення логотипу, додаток 5 - перелік цін на роботи з модифікацій одягу, додаткова угода № 7 - угода про використання шаф, додаткова угода № 9 - угода про використання утепленого робочого одягу (п. 16 договору).

Відповідно до додатку 1 до договору - лист примірки, підписаного між сторонами, позивачем було забезпечено робочим одягом 12 працівників відповідача в кількості 132 вироби різних розмірів з особистими номерами від 1 до 12 та шафами з відповідними номерами.

У додатку 2 до договору визначено ціни та інші виплати за обслуговування наданого в користування робочого одягу, а саме зазначено номер моделі, найменування виробу, ціна послуг з нагляду за наданим в користування робочим одягом (1 од. на тиждень), кількість працівників, які користуються даним виробом, кількість виробів для одного працівника, ціна послуг з нагляду за наданим в користування робочим одягом за тиждень та ціна викупу або компенсації.

Крім того зазначено, що ціна послуг включає в себе надання одягу в користування, доставку, регулярне щотижневе прання та обслуговування, ремонт одягу, заміну зношеного одягу в разі необхідності, розкладку чистого одягу по індивідуальним полицям спеціально наданих шаф. Крім того - попередню примірку одягу по фігурі конкретного працівника. В разі викупу одягу або компенсації його вартості, ця ціна використовується в якості базової. Всі ціни вказані без врахування ПДВ. Строк оплати рахунку 14 днів.

Додатком 3 до договору визначено - принципи компенсації вартості та викупу, а саме підстави для компенсації вартості: 1. Вироби пошкоджені або знищені в результаті недбалості з вини працівників замовника. 2. Виріб, що повертається був безповоротно змінений за запитом замовника, що робить неможливим відновлення оригінального вигляду виробу (укорочення колош і т.ін.) або виготовлений за індивідуальними мірками, або подальше використання виробу неможливе з причини значного зносу або пошкоджень, які неможливо відремонтувати. 3. Вироби зіпсовані плямами, що не виводяться методами прання (фарба, клей і т.п.), або надзвичайно швидким зносом. 4. Втрата виробів, що перебували у розпорядженні замовника. Якщо строк служби втрачених виробів перевищує строк, вказаний у таблиці 1, розмір компенсації складає 25 % від ціни, вказаної у прейскуранті вартості (додаток 2). Компенсація вартості залежить від строку служби виробів. Сума компенсації залежить від строку служби кожної конкретної одиниці одягу. Таблиця 1: Розрахунок компенсації вартості тип виробів строк служби виробу % від ціни, вказаної у додатку 2 до даного договору: Робочий одяг, футболки, трикотажні вироби та фартухи 0 - 6 місяців 100 %; 7 - 12 місяців 65 %; 13-24 місяців 40 %; 25-36 місяців 25 %; виконавець зберігає право власності на компенсований одяг. Принципи викупу. Підстави для викупу: 1. Припинення дії договору. 2. Заміна виробів та/або колекції. Вартість викупу залежить від строку служби кожної конкретної одиниці одягу. Таблиця 2: Розрахунок ціни викупу строк служби виробу % від ціни, вказаної у додаток 2 до даного договору: 1 -12 місяців 100 %; 13-24 місяців 65 %; 25-36 місяців 40 %; 37 місяців і більше 15 %.

В додатках 4 та 5 до договору визначено замовлення логотипу та перелік цін на роботи з модифікацій одягу.

Крім того, між сторонами підписано додаткову угоду № 7 про використання шаф, відповідно до умов якої:

1. Виконавець передає, а замовник отримує у користування обладнання для зберігання, видачі та збору робочого одягу, далі за текстом - шафи. Шафи передаються згідно з актом прийому-передачі, включаючи підставки та замки, а також ключі від індивідуальних ящиків.

2. Замовник зобов`язується використовувати шафи лише за їх прямим призначенням, тобто для зберігання, видачі чистої та збору використаного робочого одягу, що був наданий в користування виконавцем, і повернути їх в день закінчення терміну дії договору.

3. Вартість користування шафами для зберігання, видачі та збору одягу включена в ціну обслуговування наданого в користування робочого одягу.

4. У випадку втрати замовником ключів від замків до індивідуальних ящиків, замовник сплачує виконавцю вартість робіт по заміні замків в комплекті з ключами, яка складає 150 грн. за кожний комплект. У випадку втрати або пошкодження шаф, замовник сплачує компенсаційну вартість шаф у розмірі 3 500 грн за кожну шафу. Оплата здійснюється на розрахунковий рахунок виконавця.

5. Сторони проводять інвентаризацію шаф не рідше одного разу на рік, за умови попереднього узгодження дати та часу її проведення. Додаткова угода № 7 є невід`ємною частиною договору, набирає чинності з моменту її підписання та діє до закінчення дії договору. Всі ціни вказані в гривнях без в рахування ПДВ.

Позивачем до позовної заяви додано акти і рахунки за період з лютого 2021 року по серпень 2021 року на загальну суму 70 063,70 грн, а саме акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунки на оплату № 182081 від 28.02.2021, № 186000 від 29.03.2021, № 188026 від 26.04.2021, № 191552 від 24.05.2021, № 194485 від 21.06.2021, № 196610 від 19.07.2021, № 199563 від 16.08.2021 на суму 10 009,10 грн кожен.

Рахунки та акти було надіслано відповідачу за допомогою системи М.Е.Dос, які підписані з боку позивача електронним цифровим підписом та електронною цифровою печаткою. Та повторно надсилалися засобами поштового зв`язку - разом з претензіями та повідомленням про дострокове розірвання договору.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, позивач належним чином виконував зобов`язання по договору, проте відповідач всупереч положенням договору і чинного законодавства не здійснив оплату за надані і прийняті без зауважень послуги. Оскільки відповідач у встановлений п. 10.6 договору строк зауважень до наданих послуг не надав акти вважаються такими, шо затверджені відповідачем за принципом мовчазної згоди, з огляду на що послуги прийняті відповідачем без зауважень, заборгованість в сумі 70 063, 70 грн - є безспірною і підлягає оплаті відповідачем позивачу. Крім того, за порушення строків оплати відповідачем наданих послуг позивач нарахував суму 3 % річних - 3 346,60 грн та суму інфляційних втрат - 22 078,13 грн.

Крім того, у зв`язку з систематичною (протягом 7 місяців) не оплатою відповідачем у передбачений договором строк рахунків за надані і прийняті без зауважень послуги, позивач, згідно умов договору, із 08.11.2021 розірвав договір в односторонньому порядку, з вини відповідача, а у випадку розірвання договору із вини відповідача за систематичну несплату ним рахунків у відведений строк договором передбачено право позивача на отримання компенсації від відповідача у розмірі вартості послуг за 12 місяців. На дату розірвання договору сума такої компенсації складає 127 350, 94 грн.

Також на момент розірвання договору, за твердженнями позивача, в користуванні відповідача перебував робочий одяг та шафи (надалі - майно), передані відповідачу (копія листа примірки (додаток 1 до договору) та угоди про використання шаф (додаткова угода № 7 до договору). На дату подання позову вказане майно не було повернуте позивачу, не зважаючи на те, що позивач вимагав повернути майно у повідомленні про розірвання договору, а у випадку не повернення майна позивач зазначив, що буде вважатися, що майно відповідачем втрачено і необхідно оплатити компенсацію за втрачене майно. У зв`язку із вказаним, майно вважається таким, що втрачене відповідачем, а сума компенсації вартості майна складає 57 013,20 грн.

За твердженнями позивача, відповідач добровільно не відшкодував позивачу вищезазначені суми у повному обсязі, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутись для їх стягнення до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 09.02.2023 відкрито провадження у справі № 902/181/23 за правилами загального позовного провадження /т. 1 а.с.104/.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 03.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 902/181/23 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 24.04.2023 /т. 1 а.с. 173-175/.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.05.2023 /т. 1 а.с. 150-151/.

За результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Вінницької області відмовлено в задоволенні позову повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог.

Додатковим рішенням Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23 клопотання представника відповідача № б/н від 12.06.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу задоволено повністю; стягнуто з ТОВ "Ліндстрем" на користь ФОП Твердохліб В.В. 8 177,24 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення обгрунтоване тим, що факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а також сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що позивачем в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не доведено неспівмірність заявлених витрат, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на позивача відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, апеляційні скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення та додаткового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задоволити частково, рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення компенсації вартості послуг за 12 місяців (відповідно до п. 13.3 договору) у сумі 127 350,94 грн та 57 013,20 грн компенсації вартості втраченого майна, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення позову. В частині відмови у позові про стягнення 70 063,71 грн основної заборгованості, 3 346,60 грн 3% річних, 22 078,13 грн інфляційних втрат - залишити без змін.

Додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23 змінити в частині стягнутої суми понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про послуги з обслуговування наданого в користування робочого одягу № 1351 від 12.04.2019, що за своєю правовою природою є змішаним договором оренди та надання послуг.

Так за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч. 1 ст. 760 ЦК України).

Відповідно до ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк (ч.1, 2 ст. 763 ЦК України).

Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму (ст. 765 ЦК України).

Наймач зобов`язаний володіти та/або користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору (ст. 773 ЦК України).

Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору (ст. 782 ЦК України).

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (ст. 785 ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами договору № 1351 від 12.04.2019 та додатків до договору замовник (в даному випадку відповідач), отримує від виконавця (в даному випадку позивача), у тимчасове оплатне користування робочий одяг, причому виконавець зобов`язується доставляти, прати та обслуговувати наданий робочий одяг та забезпечувати заміну зношеного робочого одягу, що використовувався за його прямим призначенням, а відповідно до додаткової угоди № 7 до даного договору, позивач передає, а відповідач отримує у користування обладнання для зберігання, видачі та збору робочого одягу, далі за текстом - шафи.

Відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 договору робочий одяг надається замовнику в користування згідно з попередньо узгодженою пропозицією та визначений у листі примірки, що додається (додаток 1). Нові замовники до початку обслуговування отримують у письмовому вигляді всі необхідні інструкції, список контактних осіб та матеріали, необхідні для нормальної організації обслуговування. Кожний працівник замовника використовує лише індивідуально закріплені за ним та промарковані особистими даними одиниці робочого одягу. Перед першою доставкою робочого одягу виконавець проводить примірку одягу, в ході якої остаточно визначається кількість необхідного одягу та розміри. Перша доставка одягу підтверджується підписами сторін.

Згідно з п. 10.5 договору, періодичність виставляння рахунків складає чотири (4) тижні. Виставлені рахунки відсилаються засобами електронного зв`язку на електронну адресу особи замовника відповідальної за оплату наданих послуг: .

Разом із рахунком, замовнику направляються податкова накладна та акт виконаних робіт, який підтверджує надання послуг за цим договором. Сторони визнають, що акти складені в електронному вигляді та підписані електронними цифровими підписами є первинними документами, які підтверджують факт надання послуг за договором. Адреса електронної пошти замовника для обміну електронними документами: . Адреса електронної пошти виконавця для обміну електронними документами: .

У відповідності до п. 10.6 договору, послуги вважаються наданими в повному обсязі та без зауважень, якщо протягом 2-х тижнів з моменту відправлення рахунку, податкової накладної та акту, що підтверджує надання послуг, замовник не пред`явив жодних письмових претензій щодо якості наданих послуг.

Згідно з п. 10.7 договору, оплата за надані послуги здійснюється замовником в гривнях шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Термін оплати наданих послуг - 14 днів із дати виставлення рахунку. У випадку неналежного виконання замовником умов оплати, виконавець має право діяти згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до п. 10.8 договору, у разі протермінування оплати замовником наданих виконавцем послуг, виконавець має право призупинити обслуговування наданого в користування одягу до моменту отримання оплати. При цьому вартість послуг за цим договором на період зупинки обслуговування нараховується в повному обсязі і не підлягає коригуванню.

У випадку порушення строків оплати послуг виконавець має право отримати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення (п. 10.9 договору).

Сторонами погоджено, що договір діє з моменту його підписання. Дія договору може бути припинена замовником в будь-який момент, шляхом письмового попередження за 12 місяців. По закінченню цього терміну замовник викуповує у виконавця весь робочий одяг, що перебуває на той момент у використанні замовника за цінами, вказаними у додатку 2 з урахуванням тривалості використання кожної одиниці одягу згідно з додатком 3 до даного договору. Надалі замовник може поводитися з викупленим одягом на свій розсуд. Візки, мішки для транспортування, шафи та інше подібне обладнання та вироби повинні бути повернуті виконавцю (п. 12.1 та п. 12.2 договору).

Доказів письмового попередження замовником ФРП Твердохліб В.В. виконавця ТОВ "Ліндстрем" про припинення дії договору матеріали справи не містять.

Сторонами складено та підписано додаток № 2 до договору "Ціна та інші виплати за обслуговування наданого в користування робочого одягу з використанням шаф для його зберігання, видачі та збору" /т. 1 а.с. 26/.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що відповідно до листа примірки, що є додатком 1 договору 12.04.2019, позивач передав, а відповідач отримав робочий одяг для 12 осіб загальною кількістю 132 шт. /т. 1 а.с. 24/.

За твердженнями позивача, ним було надано відповідачу відповідні рахунки на оплату та акти здачі-приймання робіт (надання послуг), на загальну суму 70 063,70 грн /т. 1 а.с. 32-46/, а саме:

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 182081 від 28.02.2021 на суму 10 009,10 грн;

- рахунок на оплату № 182081 від 28.02.2021;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 186000 від 29.03.2021 на суму 10 009,10 грн;

- рахунок на оплату № 186000 від 29.03.2021;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 188026 від 26.04.2021 на суму 10 009,10 грн;

- рахунок на оплату № 188026 від 26.04.2021;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 191552 від 24.05.2021 на суму 10 009,10 грн;

- рахунок на оплату № 191552 від 24.05.2021;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 194485 від 21.06.2021 на суму 10 009,10 грн;

- рахунок на оплату № 194485 від 21.06.2021;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 196610 від 19.07.2021 на суму 10 009,10 грн;

- рахунок на оплату № 196610 від 19.07.2021;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 199563 від 16.08.2021 на суму 10 009,10 грн;

- рахунок на оплату № 199563 від 16.08.2021.

Позивач зазначив, що вказані вище рахунки на оплату та акти були підписані ним електронним цифровим підписом, акти надсилалися за допомогою програми M.E.Doc.

Разом з тим за твердженнями позивача в процесі господарських відносин відповідач здійснив до замовлення одягу в телефонному режимі і виконавець на підставі даного замовлення передав відповідачу робочий одяг в кількості 748 шт., який обслуговував протягом лютого-серпня 2021 року, а відповідач за надані послуги та оренду майна кошти відповідно до виставлених актів та рахунків не сплатив.

26.10.2021 позивачем надіслано на адресу відповідача повідомлення № П-2138 від 25.10.2021 про дострокове розірвання договору з 08.11.2021, у якому поміж іншого вимагав сплатити:

- заборгованість за надані послуги в розмірі 70 063,70 грн;

- компенсацію, яка дорівнює вартості наданих за договором послуг за останні 12 місяців у розмірі 127 350,94 грн (п. 13.3 договору);

- повернути наданий у тимчасове користування одяг та шафи перелік яких зазначено у додатку до цього повідомлення.

До вказаного повідомлення додавався Перелік майна, необхідного до повернення, від 25.10.2021, згідно з яким відповідач мав повернути позивачу робочий одяг в кількості 187 шт., шафи в кількості 2 шт. та 1 колектор /т. 1 а.с. 47-55/.

ФОП Твердохліб В.В. вказане повідомлення ТОВ "Ліндстрем" отримав 29.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак залишив без відповіді та реагування /т. 1 а.с. 47/.

Як зазначалося вище, за умовами пункту 10.6 договору, послуги вважаються наданими в повному обсязі та без зауважень, якщо протягом 2-х тижнів з моменту відправлення рахунку, податкової накладної та акту, що підтверджує надання послуг, замовник не пред`явив жодних письмових претензій щодо якості наданих послуг.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у відповідача зауважень до якості наданих позивачем послуг, їх кількості, обсягу або наявності ненаданих позивачем послуг.

Також відповідач не висував позивачу будь-яких претензій щодо затримки здійснення доставки одягу, виявлення невідповідності одягу тощо.

Враховуючи вищевикладене, в силу положень пункту 10.6 договору, послуги за договором на загальну суму 70 063,70 грн вважаються наданими позивачем та прийнятими відповідачем.

Разом з тим долучені позивачем до матеріалів справи рахунки на оплату та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані лише зі сторони позивача.

Колегія суддів вважає, що долучені позивачем до матеріалів справи рахунки на оплату та акти здачі-приймання робіт (надання послуг), які сформовано програмою M.E.Doc, не можуть бути взяті судом до уваги як докази надіслання відповідних рахунків на оплату, оскільки як вбачається із змісту останніх, вони не підтверджують надіслання та отримання відповідачем файлів, що містять в собі акти здачі-приймання робіт (надання послуг) та рахунки на оплату за відповідний період.

Також позивачем було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкові накладні, а саме: № 1160 від 28.02.2021, № 5070 від 29.03.2021, № 781 від 26.04.2021 № 2323 від 24.05.2021 № 2320 від 21.06.2021, № 555 від 19.07.2021, № 589 від 16.08.2021 /т. 1 а.с. 132-142/.

Згідно з пунктами 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Колегія суддів вважає, що надані позивачем податкові накладні не можуть бути належними доказами заборгованості відповідача в заявленому позивачем розмірі, оскільки як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним.

Такі висновки викладені ВС КГС у постановах від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19.

За змістом статей 901, 903 ЦК України оплаті зі сторони замовника підлягає саме надана послуга, факт реального надання якої підлягає доведенню належними та допустимими доказами відповідно до статей 76-79 ГПК України.

При цьому, передання і прийняття наданих послуг на підставі підписаного в односторонньому порядку акту наданих послуг і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт (надання послуг) за договором у разі неотримання своєчасної обґрунтованої відмови про причини неприйняття послуг.

Разом з тим відповідач проти заявлених у позові вимог заперечує та зазначає що ту кількість робочого одягу що зазначена позивачем в актах та рахунках (748 шт.) з лютого 2021 року не отримував, а все майно що було передано відповідно до договору (лист примірки від 12.04.2019) позивачем забрано та з лютого 2021 року не передавалось відповідачу в оренду.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази, що одяг відповідачем повернуто позивачу.

Разом з тим матеріали справи містять суперечливі докази, з яких суд не має змоги встановити реальну кількість переданого в оренду майна, кількість майна щодо якого надавались послуги протягом лютого-серпня 2021 року та кількості не повернутого чи втраченого відповідачем майна.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 70 063,70 грн не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 346,60 грн 3% річних, 22 078,13 грн інфляційних втрат нараховані позивачем на суму основної заборгованості в розмірі 70 063,70 грн та є похідними, тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат також слід відмовити.

Документом, який може підтвердити факт надання послуг за спірним договором є лист примірки та прийому-передачі шаф від 12.04.2019, оскільки ним зафіксовано факт передачі майна в обумовленій кількості і зазначений додаток № 1 до договору підписаний обома сторонами /т. 1 а.с. 24/.

Однак одяг та шафи, зазначені у листі примірки, відповідачем не були повернуті, не зважаючи на те, що позивач вимагав повернути майно у повідомленні про розірвання договору № П-2138 від 25.10.2021 /т. 1 а.с. 47/.

Виконавець має право розірвати договір в односторонньому порядку, без попереднього повідомлення у випадку, якщо замовник систематично не сплачує рахунки у відведений строк. В такому випадку виконавець має право на отримання від замовника компенсації на суму вартості послуг згідно з даним договором за дванадцять (12) місяців. Робочий одяг в такому випадку залишається власністю виконавця. У разі розірвання договору з причин, не вказаних вище, або з причини неодноразового порушення замовником своїх зобов`язань за договором, виконавець має право на отримання від замовника компенсації на суму вартості послуг згідно з даним договором за дванадцять (12) місяців. Робочий одяг в такому випадку залишається власністю виконавця (п. 13.3 та п. 13.4 договору).

За загальним правилом, установленим частиною першою статті 651 ЦК України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим за змістом частини третьої статті 651 ЦК України договором або законом може бути передбачено також право сторони договору відмовитися від договору в повному обсязі або частково, тобто розірвати або змінити договір на власний розсуд на підставі одностороннього правочину.

Особливістю одностороннього правочину є те, що такий правочин як юридичний факт здійснюється за волевиявленням однієї особи, однак може спричиняти відповідні правові наслідки (породжувати обов`язки) для інших осіб, коли це випливає зі спеціальних положень законодавства.

Так за правилами, передбаченими абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Настання правових наслідків, зумовлених вчиненням особою одностороннього правочину, для інших осіб пов`язане з дотриманням вимог щодо вчинення його у відповідній формі, обумовленій законом, та його реалізацією шляхом доведення цього правочину до відома зацікавлених осіб.

Згідно з матеріалами справи, позивачем на адресу відповідача направлялися претензії № П-1862 від 19.04.2021, № П-1894 від 04.06.2021, № П-2068 від 02.09.2021, № П-2117 від 30.09.2021, в яких зазначено про нездійснення відповідачем оплати відповідно до умов договору № 1351 від 12.04.2019 /т. 1 а.с. 69, 75, 80, 88/.

Крім того позивачем надіслано повідомлення № П-2138 від 25.10.2021 про дострокове розірвання договору з 08.11.2021 у відповідності до п. 13.3 договору /а.с. 47/.

Вищезазначені претензії та повідомлення отримані відповідачем, що підтверджується долученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В повідомленні про дострокове розірвання договору № П-2138 від 25.10.2021 позивач поміж іншого вимагав повернути позивачу робочий одяг в кількості 187 шт., шафи в кількості 2 шт. та 1 колектор, а також сплатити компенсацію, яка дорівнює вартості наданих за договором послуг за останні 12 місяців у розмірі 127 350,94 грн (п. 13.3 договору).

Згідно з бухгалтерською довідкою № 40 від 29.12.2022 загальна сума втраченого майна становить 57013,20 грн.

Разом з тим така ж кількість одягу була зазначена в останньому оплаченому відповідачем рахунку № 179238 від 31.01.2021.

Тобто у користуванні відповідача перебувало 187 шт. робочого одягу

Вищезазначена довідка містить деякі неточності, у зв`язку з чим позивач надав оновлену бухгалтерську довідку "Прорахунок вартості втраченого майна контрагентом ФОП Твердохліб В.В. (РНОКПП НОМЕР_1 ) за договором № 1351 від 12.04.2019" від 22.09.2023 /т. 3 а.с. 113-114/.

Так у бухгалтерській довідці від 22.09.2023 деталізовано яким є строк служби неповернутих товарів, як він розраховувався (дата початку та дата закінчення строку служби) та зазначено який відсоток від ціни, зазначеної в додатку 2 до договору, брався для розрахунку компенсації вартості вказаних одиниць робочого одягу.

Згідно з бухгалтерською довідкою від 22.09.2023 загальна сума до відшкодування за втрачене майно становить 59 655,00 грн.

Отже бухгалтерська довідка від 22.09.2023 містить більшу суму компенсації за втрачене майно, однак, у обох бухгалтерських довідках від 29.12.2023 та від 22.09.2023 сума, яка підлягає відшкодування за втрачене майно, розраховувалась щодо однакової кількості одягу - 187 шт.

Разом з тим позивач зазначає, що підтримує свої позовні вимоги щодо стягнення з відповідача компенсації вартості втраченого майна в розмірі 57 013,20 грн, яка зазначена в бухгалтерській довідці від 29.12.2023 та яка була додана до позовної вимоги.

Як вже зазначалося вище, у випадку розірвання договору із вини відповідача за систематичну несплату ним рахунків у відведений строк, договором передбачено право позивача на отримання компенсації від відповідача у розмірі вартості послуг за 12 місяців (п. 13.3 договору).

Відповідно до виставлених рахунків № 166907 від 07.09.2020, №169520 від 05.10.2020, № 170791 від 02.11.2020, № 173477 від 30.11.2020, № 176339 від 31.12.2020 № 179238 від 31.01.2021, № 182081 від 28.02.2021, № 186000 від 29.03.2021, № 188026 від 26.04.2021, № 191552 від 24.05.2021, № 194485 від 21.06.2021, № 196610 від 19.07.2021, № 199563 від 16.08.2021 вартість наданих послуг становить 127 350,94 грн.

Тобто на дату розірвання договору сума компенсації за період з 16.08.2020 по 16.08.2021 складає 127 350, 94 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не заперечує щодо отримання одягу в кількості 187 шт., який перебував в його користуванні та не був повернутий позивачу, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача компенсації вартості втраченого майна в розмірі 57 013,20 грн та компенсації, яка дорівнює вартості наданих за договором послуг за останні 12 місяців, у розмірі 127 350,94 грн (п. 13.3 договору) підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції, розглядаючи позов ТОВ "Ліндстрем", зазначених вище обставин, що мають значення для справи, не врахував, у зв`язку з чим рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 в частині відмови у задоволенні первісного позову щодо стягнення компенсації вартості послуг за 12 місяців (відповідно до п. 13.3 договору) у сумі 127 350,94 грн та 57 013,20 грн компенсації вартості втраченого майна підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до част. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" підлягає задоволенню частково, рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 в частині відмови у задоволенні первісного позову щодо стягнення компенсації вартості послуг за 12 місяців (відповідно до п. 13.3 договору) у сумі 127 350,94 грн та 57 013,20 грн компенсації вартості втраченого майна, необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача компенсації вартості послуг за 12 місяців (відповідно до п. 13.3 договору) у сумі 127 350,94 грн та 57 013,20 грн компенсації вартості втраченого майна.

В частині відмови у позові про стягнення 70 063,71 грн основної заборгованості, 3 346,60 грн 3% річних, 22 078,13 грн інфляційних втрат оскаржуване рішення залишити без змін.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до позовної заяви позивачем заявлено до стягнення 279 852,57 грн, апеляційним господарським судом позов задоволено в сумі 184 364,14 грн (127 350,94 + 57 013,20).

Відношення задоволених вимог до заявлених позовних вимог становить 65,88 % (184 364,14 грн : 279 852,57 грн х 100%).

На підставі ст. 129 ГПК України на відповідача покладається 2 765,50 грн (4 197,79 грн х 65,88%) витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 4 148,26 грн (6 296,69 грн х 65,88%) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Щодо апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 244 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами ч. 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 статті 126 ГПК України).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (ч. 8 статті 129 ГПК Кодексу).

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи у відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що за попереднім розрахунком витрати на професійну правничу допомогу адвоката становлять 20 000,00 грн, докази понесених витрат будуть подані до закінчення судових дебатів /т. 1 а.с. 144-148/.

12.06.2023 до Господарського суду Вінницької області від представника відповідача Фізичної особи-підприємця Твердохліба В.В. надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 177,24 грн та про ухвалення додаткового рішення у справі /т. 2 а.с. 70-77/

До клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу додано копії: договору про надання правової допомоги № 1/23 від 15.03.2023; ордеру серія АВ № 1067505 від 15.03.2023; розрахунку часу адвоката витраченого на надання правничої допомоги, з детальним описом виконаних адвокатом робіт від 12.06.2023; акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.06.2023 на суму 8 177,24 грн, за надання правової допомоги протягом 7 год. 37 хв. та квитанції до прибуткового касового ордера № 1/23 від 12.06.2023 на суму 8 177,24 грн.

Крім того в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ВН № 001005 від 27.01.2023 на ім`я Гринько Є.В.

Згідно з розрахунком часу адвоката, витраченого на надання правничої допомоги, від 12.06.2023, цей розрахунок складений на підставі укладеного 15.03.2023 між адвокатом Гриньковим Євгенієм Віталійовичем та ФОП Твердохлібом Валерієм Володимировичем договору про надання правової допомоги, з метою обрахування гонорару за надання правової (правничої) допомоги у господарській справі № 902/181/23.

В ході виконання договору № 1/23 від 15.03.2023 клієнту надано такі послуги:

1. Первинна консультація клієнта - 30 хв.

2. Вивчення позовної заяви, судової практики та написання відзиву на позов - 2 год.

3. Заперечення на відповідь на відзив - 2 год.

4. Відповіді на додаткові пояснення -1 год.

5. Участь у судових засіданнях 24.04.2023 - 11 хв., 24.05.2023 - 12 хв., 07.06.2023 - 44 хв.

6. Заява про ухвалення додаткового рішення - 1 год.

Загальна кількість витраченого часу - 7 год. 37 хв.

За законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня встановлено в розмірі 2 684,00 грн в місяць, тому на підставі п. 3.1 Договору гонорар за наданням правової допомоги 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за одну годину (1 год. - 1 073,60 грн), а за 7 год. 37 хв. складає 8 177,24 грн і обраховуються таким чином - 30 хв. (536,80 грн) + 2 год. (2 147,20 грн) + 2 год. (2 147,20 грн) + 1 год. (1 073,60 грн) + 11 хв. (196,82 грн) + 12 хв. (214,72 грн) + 44 хв. (787,30 грн) + 1 год. (1 073,60 грн).

В цьому розрахунку безпосередньо вказано, що він стосується господарської справи № 902/181/23, а загальна кількість витраченого часу та вартість наданих послуг, зазначених в акті приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.06.2023, відповідає загальній кількості витраченого часу та вартості наданих послуг, зазначених в розрахунку від 12.06.2023.

Беручи до уваги факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що позивачем в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не доведено неспівмірність заявлених витрат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 8 177,24 грн.

За наведених обставин заперечення апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо неналежного дослідження судом першої інстанції долучених відповідачем до матеріалів справи доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, колегією суддів відхиляються як необгрунтовані.

Разом з тим у відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги апеляційним господарським судом задоволено частково, клопотання представника відповідача № б/н від 12.06.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу підлягає задоволенню частково, з ТОВ "Ліндсрем" на користь ФОП Твердохліб Валерія Володимировича слід стягнути 2 790,07 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу (8 177,24 х 34,12 %) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23 слід змінити в частині стягнення з ТОВ "Ліндсрем" на користь ФОП Твердохліб В.В. понесених витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з позивача на користь відповідача 2 790,07 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 29.06.2023 між ТОВ "Ліндстрем" (клієнт) та Адвокатським Бюро Ратушняка Володимира "Лігаконсалтинг" (повірений) укладено договір № 29/06 про надання професійної правничої допомоги в електронній формі та скріплений електронними підписами та печатками.

До договору надано роздруківку з сервісу "Вчасно", що підтверджує наявність електронних підпису та печаток на вказаному договорі /т. 3 а.с. 136/.

Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно з частиною 2 абзац 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

У пункті 1.1 договору № 29/06 від 29.06.2023 сторони погодили, що за цим договором повірений зобов`язується надавати клієнту професійну правничу допомогу у справі № 902/181/23 у суді апеляційної інстанції зі спору з боржником - ФОП Твердохліб В.В. щодо стягнення заборгованості (з урахуванням річних та інфляційних втрат), санкцій, компенсацій на підставі договору про послуги з обслуговування наданого в користування робочого одягу № 1351 від 12.04.2019, в тому числі:

- вивчення апеляційної скарги та додатків до неї;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу;

- вивчення матеріалів справи;

- підготовка процесуальних документів: заперечень, клопотань, письмових пояснень і т.д.;

- участь у судових засіданнях та судове представництво в суді апеляційної інстанції (в тому числі у режимі відео, при розгляді справи у спрощеному позовному провадженні).

Згідно з п. 2.1 договору сторони дійшли згоди встановити фіксовану вартість послуг за надання професійної правничої допомоги, вказаної у пункті 1.1 даного договору, у розмірі 14 000,00 грн, без ПДВ. Поштові витрати, витрати на відрядження і т.д. оплачуються окремо. Оплата здійснюється на банківські реквізити повіреного, які вказані у цьому договорі, протягом 5 днів на підставі виставленого рахунку.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє безстроково. Договір може бути припинений будь-якою стороною достроково з попереднім повідомленням за 20 днів, або у будь-який час за згодою сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 відступила від висновку щодо необхідності зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги та дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що адвокатські послуги ТОВ "Ліндстрем" під час апеляційного перегляду рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 надані адвокатом Ратушняк Павлиною Володимирівною (ордер серії АА № 1233847 від 05.07.2023 на надання правової допомоги на підставі договору № 29/06 від 29.06.2023, який виданий Адвокатським бюро Володимира Ратушняка "Лігаконсалтинг").

Матеріалами справи підтверджується, що адвокатом Ратушняк Павлиною Володимирівною дійсно надавалась ТОВ "Ліндстрем" професійна правнича допомога, зокрема, подано до апеляційного господарського суду апеляційні скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023, додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23, письмові пояснення, клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що відповідає умовам договору від 29.06.2023 № 29/06.

Згідно з актом виконаних робіт від 26.09.2023, складеним та підписаним в електронному вигляді клієнтом ТОВ "Ліндстрем", та - повіреним АБ Ратушняка Володимира "Лігаконсалтинг", останнім виконані роботи щодо надання клієнту професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у спорі з боржником: Фізичною особою-підприємцем Твердохлібом Валерієм Володимировичем щодо стягнення заборгованості (з урахуванням річних та інфляційних втрат), санкцій, компенсацій на підставі укладеного договору про послуги з обслуговування наданого в користування робочого одягу № 1351 від 12.04.2019, в тому числі:

- вивчення рішення суду першої інстанції;

- підготовка апеляційної скарги, підписання апеляційної скарги;

- подання апеляційної скарги до суду, в тому числі з використанням підсистеми електронний суд;

- вивчення матеріалів справи;

- підготовка процесуальних документів: заперечень, відповіді на відзив, письмових пояснень і т.д.

- участь у судових засіданнях та судове представництво в апеляційної інстанції (в тому числі у режимі відео, при розгляді справи у спрощеному позовному провадженні).

Загальна вартість робіт, з урахуванням витрат, становить 14 000,00 грн без ПДВ.

Вказана сума є фіксованою та на момент підписання акту сплачена на поточний рахунок Володимира Ратушняка "Лігаконсалтинг".

Сторони підтверджують факт надання та приймання послуг, відсутність взаємних претензій щодо якості кількості та строків надання послуг /т. 3 а.с. 118/.

Отже ТОВ "Ліндстрем" доведено надання йому адвокатом зазначених послуг у суді апеляційної інстанції, при цьому заперечення проти заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не надано.

За змістом ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведеного колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість понесених ТОВ "Ліндстрем" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 14 000,00 грн, які є співмірними зі складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), відповідають критерію реальності таких послуг, розумності їх розміру.

Разом з тим, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги ТОВ "Ліндстрем" на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23, на відповідача Фізичну особу-підприємця Твердохліба В.В. покладаються понесені ТОВ "Ліндстрем" витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 9 223,20 грн пропорційно розміру задоволених вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. 126-129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023, додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23 - задоволити частково.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову щодо стягнення компенсації вартості послуг за 12 місяців (відповідно до п. 13.3 Договору) у сумі 127 350,94 грн та 57 013,20 грн компенсації вартості втраченого майна, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення позову. В частині відмови у первісному позові про стягнення 70 063,71 грн основної заборгованості, 3 346,60 грн 3% річних, 22 078,13 грн інфляційних втрат - залишити без змін.

Викласти п. 1 резолютивної частини рішення Господарського суду Вінницької області від 07.06.2023 у справі № 902/181/23 у наступній редакції:

"1. Первісний позов задоволити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Твердохліба Валерія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" (вул. Віскозна, буд. 8, м. Київ, 02094, ) 127 350 (сто двадцять сім тисяч триста п`ятдесят) грн 94 коп. компенсації вартості послуг за 12 місяців (відповідно до п. 13.3 Договору), та 57 013 (п`ятдесят сім тисяч тринадцять) грн 20 коп. компенсації вартості втраченого майна, 2 765 (дві тисячі сімсот шістдесіт п`ять) грн 50 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

В решті первісного позову - відмовити".

Додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 21.06.2023 у справі № 902/181/23 змінити в частині стягнутої суми понесених витрат на професійну правничу допомогу, виклавши п. 1, 2 резолютивної частини у такій редакції:

"1. Клопотання представника відповідача № б/н від 12.06.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндсрем" (вул. Віскозна, буд. 8, м. Київ, 02094, ) на користь Фізичної особи-підприємця Твердохліб Валерія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2 790 (дві тисячі сімсот дев`яносто) грн 07 коп. - понесених витрат на професійну правничу допомогу".

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Твердохліба Валерія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліндстрем" (вул. Віскозна, буд. 8, м. Київ, 02094, ) 4 148 (чотири тисячі сто сорок вісім) грн 26 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, 9 223 (дев`ять тисяч двісті двадцять три) грн 20 коп. витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції.

Господарському суду Вінницької області видати накази на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 902/181/23 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "10" листопада 2023 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Саврій В.А.