ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 Справа № 904/4979/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Ковельської окружної прокуратури, м.Ковель Волинська область в інтересах держави в особі Самарівської сільської ради, с.Самари Ковельський район Волинська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м.Дніпро

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 27637,50 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Ковельська окружна прокуратура, м.Ковель Волинська область в інтересах держави в особі Самарівської сільської ради (далі-Позивач) 13.09.2023 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

Визнати недійсною додаткову угоду від 01.03.2021 №1 до Договору від 01.03.2021 №18.

Визнати недійсною додаткову угоду від 06.05.2021 №1 до Договору від 01.03.2021 №18.

Визнати недійсною додаткову угоду від 19.07.2021 №2 до Договору від 01.03.2021 №18.

Визнати недійсною додаткову угоду від 11.10.2021 №3 до Договору від 01.03.2021 №18.

Визнати недійсною додаткову угоду від 12.11.2021 №4 до Договору від 01.03.2021 №18.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (вулиця Мандриківська, будинок 47, офіс 503, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49600, ) на користь Самарівської сільської ради (44113, вул. Соборна, 26, с. Самари, Ковельський район, Волинська область, ) кошти в сумі 27637,50 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (вулиця Мандриківська, будинок 47, офіс 503, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49600, код ) на користь Волинської обласної прокуратури () понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 16 104,00 гривень.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором поставки №18 від 01.03.2021 року. Додаткові угоди від 01.03.2021 №1, від 06.05.2021 №1, від 19.07.2021 №2, від 11.10.2021 №3 та від 12.11.2021 №4 до Договору №18 укладені з порушенням вимог п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

2. Процесуальні питання, вирішені судом

05.03.2021 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Розгляд справи №904/4979/23 відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав, про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, в якому зазначено про вручення кореспонденції суду 26.09.2023 (арк.с. 125).

3. Позиції інших учасників справи

Заперечення проти позову від Відповідача не надійшли.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

01.03.2021 року між Самарівською сільською радою (далі-Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі-Постачальник) укладено Договір поставки №18 (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Товари, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар.

1.2. Найменування Товару: Дизельне паливо та Бензин А-92.

1.3. Одиниця вимірювання: літр.

1.4. Кількість: дизельне паливо - 8329 л; бензин А-92 - 1000 л.

1.5. Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (талони, скретч-картки) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

3.1. Ціна 1 літра Товару: дизельне паливо - 23,50/л; бензин А-92 - 22,50/л.

3.2. Загальна сума Договору: 218231,50 грн. (двісті вісімнадцять тисяч двісті тридцять одна грн 50 коп.), у тому числі ПДВ.

4.1. Умови оплати: оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на Товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладної і дійсна протягом дня їх виписки.

4.2. Оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити Постачальника.

Постачальник звільняється від своїх обов`язків стосовно партії товару оплата якої здійснена на інші реквізити.

10.2. Даний договір діє до 31.12.2021 року.

Між Самарівською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" підписані Додаткові угоди №1 від 01.03.2021, №1 від 06.05.2021, №2 від 19.07.2021, №3 від 11.10.2021 та №4 від 12.11.2021 (арк.с. 34, 42, 49, 67, 76), якими збільшено ціну за одиницю товару з одночасним зменшенням кількості товару.

Так, в Додатковій угоді №1 від 01.03.2021 до Договору Сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару - Дизельне паливо та бензин А-92, не більше ніж на 10 відсотків у зв`язку із коливанням ціни такого товару на ринку, та без збільшення загальної вартості Договору.

Сторони домовились викласти п. 1.4. Договору у наступній редакції:

1.4. Кількість: дизельне паливо - 7675 л; бензин А-92 - 918 л.

3.1. Ціна 1 літра Товару: дизельне паливо - 25,50/л: бензин А-92 - 24,50/л.

3.2. Загальна сума Договору: 218 203,50 гри (двісті вісімнадцять тисяч двісті три грн 50 коп.), у тому числі ПДВ.

Як зазначає прокуратура у позові, відповідно до даних, розміщених на сайті https://index.minfm.com.ua/ua/markets/fuel/, ціни на пальне під час оголошення торгів, укладення договору та додаткових угод становили:

лютий 2021 року - бензин - А92 - від 25,43 грн/літр до 27,21 грн/літр; дизельне паливо - від 25,86 грн/ літр до 27,63 грн/ літр;

березень 2021 року - бензин - А92 - від 27,24 грн/літр до 28,03 грн/літр; дизельне паливо - від 27,65 грн/ літр до 28,27 грн/ літр;

травень 2021 року - бензин - А92 - від 27,91 грн/літр до 28,47 грн/літр; дизельне паливо - від 27,33 грн/ літр до 28,36 грн/ літр;

липень 2021 року - бензин - А92 - від 28,76 грн/літр до 29,29 грн/літр; дизельне паливо - від 28,22 грн/ літр до 28,49 грн/ літр;

жовтень 2021 року - бензин - А92 - від 29,07 грн/літр до 30,83 грн/літр; дизельне паливо - від 28,55 грн/ літр до 30,63 грн/ літр;

листопад 2021 року - бензин - А92 - від 30,62 грн/літр до 30,88 грн/літр; дизельне паливо - від 30,33 грн/ літр до 30,66 грн/ літр.

Так, на виконання умов Договору Постачальником здійснено поставку товару - дизельне паливо та бензин А-92 на загальну суму 217745,00 грн з ПДВ 27637,50 грн, що підтверджується підписаними у двосторонньому порядку видатковими накладними №0008/0000104 від 01.03.2021, №0008/0000261 від 07.05.2021, №0008/0000129 від 20.07.2021, №0008/0000465 від 02.08.2021, №0008/0000550 від 08.09.2021, №0008/0000637 від 08.10.2021, №0008/0000645 від 12.10.2021, №0008/0000675 від 12.10.2021; №0008/0000744 від 12.11.2021; №0008/0000777 від 26.11.2021 (арк.с. 37, 45, 52, 55, 59, 64, 70, 73, 79, 83) та специфікаціями (арк.с. 35, 38, 43, 46, 50, 53, 56, 60, 65, 68, 71, 74, 77, 80, 84).

Покупець сплатив Постачальнику вартість отриманого Товару в розмірі 217745,00 грн, що підтверджується платіжними дорученням (арк.с. 39-41, 47-48, 54, 57, 58 61-63, 66, 72, 75, 81, 82, 85-87).

Так, прокуратура вважає, що товар - дизельне паливо та бензин А-92 на загальну суму 217745,00 грн з ПДВ 27637,50 грн, був поставлений Самарівській сільській раді Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" за завищеною ціною, у зв`язку з чим отримані кошти у розмірі суми ПДВ 27637,50 грн підлягають поверненню.

Доказів погашення суми стягнення Відповідач на час розгляду справи суду не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

5.1. Щодо наявності підстав для звернення прокурора до суду

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеним законом.

Відповідно до статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до абзаців першого-третього частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" (надалі - Закон) наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України визначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (постанова Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 902/594/20).

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Листом від 25.05.2023 за №52/2-708ВИХ-23 (арк.с. 21) скерованим в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру", Ковельська окружна прокуратура Волинської області повідомила Самарівську сільську раду про встановлені порушення вимог чинного законодавства, а також висловлено прохання про надання інформації з приводу того, чи вживатимуться заходи до усунення порушень, зокрема, чи звертатиметься Самарівська сільська рада до суду з позовом щодо визнання недійсними додаткових угод та стягнення суми зайво сплачених коштів.

Самарівська сільська рада у відповідь на лист від 25.05.2023 за №52/2-708ВИХ-23 Ковельської окружної прокуратури Волинської області, листом від 29.05.2023 №436 (арк.с. 22) направила витребувані прокуратурою документи.

Листом від 20.07.2023 за №52/2-965ВИХ-23 (арк.с. 90) скерованим в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру", Ковельська окружна прокуратура Волинської області просила Самарівську сільську раду надати таку інформацію:

- хто був ініціатором укладення додаткових угод до договору від 01.03.2021 №18 про поставку товару та як саме здійснювалось укладання додаткових угод;

- на скільки літрів зменшено постачання бензину А-92 та дизельного палива у зв`язку з укладенням додаткових угод, порівняно з ціною, зазначеною в договорі;

- чи вживались сільською радою заходи, спрямовані на стягнення з ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" коштів, сплачених за товар, який був поставлений за завищеною ціною, якщо ні, то зазначити причини;

- чи планує сільська рада вживати заходів представницького характеру з метою визнання додаткових угод до договору від 01.03.2021 № 18 недійсними та стягнення з ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" коштів, сплачених за товар, який був поставлений за завищеною ціною;

- у разі неможливості самостійного звернення до суду з позовом, Ковельською окружною прокуратурою буде здійснюватись представництво інтересів держави у даній справі.

24.07.2023 Самарівська сільська рада листом №575 (арк.с. 91) повідомив, що заходи спрямовані на стягнення коштів за товар, який був поставлений за завищеною ціною з ТОВ "Лівайн Торг" не вживались у зв`язку з тим, що терміново потрібно було закупити бензин і дизпаливо для потреб громади. Сільська рада не планує вживати заходів представницького характеру з метою визнання додаткових угод до Договору №18 від 01.03.2021 недійсними та стягнення коштів сплачених за товар, який був поставлений за завищеною ціною у зв`язку з вакантною посадою юриста.

З урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що прокурором дотримано встановленого законом порядку представництва в суді, правильно та обґрунтовано заявлено позов в інтересах держави в особі Самарівської сільської ради.

5.2. Щодо спору по суті

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України (ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, угода може бути визнана недійсною лише з підстав, передбачених законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною.

Порядок обчислення та сплати ПДВ регламентується розділом V ПК України.

Згідно з підпунктами "а" і "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України.

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем /замовником послуг/.

Як зазначено вище, у п.3.2. Договору зазначено, що загальна сума Договору: 218 203,50 гри (двісті вісімнадцять тисяч двісті три грн 50 коп.), у тому числі ПДВ.

Тобто сторони договору погодили, що до ціни розрахункової одиниці вартості товару окремо включено оплату ПДВ.

У платіжних дорученнях №39 від 03.03.2021 (арк.с. 39), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 1275,00 грн; №20 від 03.03.2021 (арк.с.40), у графі призначення платежу зазначено: за бензин ......, в тому числі ПДВ - 1633,33 грн; №117 від 03.03.2021 (арк.с.41), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 8500,00 грн; №52 від 07.05.2021 (арк.с.47), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 44,16 грн; №341 від 07.05.2021 (арк.с.48), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 4372,50 грн; №182 від 20.07.2021 (арк.с.54), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 1350,00 грн; №16 від 02.08.2021 (арк.с.57), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 315,00 грн; №90 від 02.08.2021 (арк.с.58), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 360,00 грн; №104 від 08.09.2021 (арк.с.61), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 315,00 грн; №237 від 08.09.2021 (арк.с.62), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ; №673 від 08.09.2021 (арк.с.63), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 6210,00 грн; №1 від 08.10.2021 (арк.с.466), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 292,50 грн; №769 від 13.10.2021 (арк.с.72), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ; №272 від 20.10.2021 (арк.с.75), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ; №123 від 12.11.2021 (арк.с.81), у графі призначення платежу зазначено: за бензин А-92 ......, в тому числі ПДВ - 966,66 грн; №304 від 12.11.2021 (арк.с.82), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 483,33 грн; №38 від 26.11.2021 (арк.с.85), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 918,33 грн; №130 від 26.11.2021 (арк.с.86), у графі призначення платежу зазначено: за бензин А-92 ......, в тому числі ПДВ - 628,34 грн; №920 від 26.11.2021 (арк.с.87), у графі призначення платежу зазначено: за дизельне паливо ......, в тому числі ПДВ - 1885,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану» (далі - постанова КМУ №178) установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану, операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки. Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Постанова КМУ №178 набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Таким чином, на правовідносини, що виникли за договором поставки №18 від 01.03.2021 року, поширюється дія Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №178.

Відповідно статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до пп. 9.1.3, п. 9.1 ст. 9 ПК України податок на додану вартість є загальнодержавним податком.

Згідно з підп. 14.1.179. п. 14.1. ст. 14 ПК України сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) постачальником є податковим зобов`язанням такого постачальника, відтак, суми податку на додану вартість, як непрямого податку, який сплачений покупцем у складі вартості товару, є податковим зобов`язанням продавця товару.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Зважаючи на вимоги ПК України, суд дійшов висновку, що хоча податок на додану вартість й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку. Незалежно від того, як сторони відображають питання оподаткування товару в договорі, вони мають керуватися передусім вимогами податкового законодавства, які носять імперативний характер. Отже суд дійшов висновку, що зазначення в умовах договору у складі ціни суми податку на додану вартість на суму 27637,50 грн, в той час як спірна операція обкладається ставкою ПДВ у розмірі 0%, не є правовою підставою для його справляння.

Відповідач як одна із сторін зобов`язання набув зазначені кошти за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, що виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а поза підставами, передбаченими договором поставки, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, тобто на підставі статті 1212 ЦК України.

Відповідна правова позиція викладена у п.37 постанови Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, яку суд першої інстанції у справі, що розглядається, приймає до уваги, оскільки оспорення умов господарських договорів з огляду на факт порушення законодавства з питань оподаткування протирічить співвідношенню правовідносин, які виникають за обставинами справи. Так, податкові правовідносини є похідними від господарських правовідносин лише за фактом здійснення господарської операції, в той час як оподаткування цієї операції регулюється виключно податковим законодавством.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (такий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 та від 13.02.2019 у справі №320/5877/17 та від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Суд зазначає, що Відповідачем не спростовано факту звільнення операції з придбання товару, визначеного у договорі поставки №18 від 01.03.2021 року, від оподаткування ПДВ, а отже і не доведено правих підстав утримання коштів у сумі 27637,50 грн, перерахованих Позивачем. Таким чином, отримання Відповідачем спірної суми ПДВ у складі ціни товару є безпідставним незалежно від того, чи передбачено договором включення суми ПДВ до ціни товару.

6. Висновкигосподарського суду за результатам вирішення спору

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 27637,50 грн - є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами і тому підлягають задоволенню у повному обсязі. В решті позову суд відмовляє.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Ковельської окружної прокуратури, м.Ковель Волинська область в інтересах держави в особі Самарівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (вулиця Мандриківська, будинок 47, офіс 503, місто Дніпро, 49600, ) на користь Самарівської сільської ради (44113, вул. Соборна, 26, с. Самари, Ковельський район, Волинська область, ) кошти в сумі 27637,50 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (вулиця Мандриківська, будинок 47, офіс 503, місто Дніпро, 49600, ) на користь Волинської обласної прокуратури () понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 16104,00 грн.

В решті позову відмовити.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.11.2023

Суддя Н.Б. Кеся