ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023м. ДніпроСправа № 904/4307/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

від позивача: Солодухін М.В.;

від відповідача: Кучерява С.О.;

розглянувши матеріали справи №904/4307/23,

за позовом Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

про стягнення пені,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 04.08.2023 за вих. №5402/1597 до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (далі - відповідач) про стягнення 68.000,00 грн пені.

Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/4307/23 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2023.

Ухвалою від 11.08.2023 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу надати до господарського суду документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи додатків до позовної заяви листом з описом вкладень.

Через відділ документального забезпечення 17.08.2023 від позивача надійшла заява від 16.08.2023 за вих. №54-02/1662 про усунення недоліків, до якої позивач додав документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи додатків до позовної заяви листом з описом вкладень.

Ухвалою від 21.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 25.08.2023 ухвалено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи почато спочатку. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Повідомлено учасників справи, що підготовче засідання відбудеться 21.09.2023.

Через відділ документального забезпечення 05.09.2023 від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у повному обсязі в задоволенні позову.

Ухвалою від 21.09.2023 відкладено підготовче засідання у справі до 04.10.2023.

Через відділ документального забезпечення 04.10.2023 від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у повному обсязі в задоволенні позову.

Ухвалою від 04.10.2023 продовженого строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання у справі до 19.10.2023.

Через відділ документального забезпечення 05.10.2023 від представника відповідача надійшло клопотання від 05.10.2023 за вих. №б/н про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у якій відповідач просить суд забезпечити участь представника відповідача у судовому засіданні, яке призначено на 19.10.2023 о 11:00 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням технічних засобів за допомогою системи "підсистема відеоконференцзв`язку ЄСІТС".

Ухвалою від 06.10.2023 у задоволенні клопотання від 05.10.2023 за вих. №б/н представника відповідача про проведення засідання 19.10.2023 о 11:00 год в режимі відеоконференції відмовлено.

Через відділ документального забезпечення 12.10.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Судове засідання 19.10.2023 не відбулось у зв`язку з тим, що комп`ютерна програма "Діловодство спеціалізованого суду" не працювала, що підтверджується актом Господарського суду Дніпропетровської області №31/23.

Ухвалою від 19.10.2023 відкладено підготовче засідання у справі до 01.11.2023.

Ухвалою від 01.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.11.2023.

В судовому засіданні 16.11.2023 представники позивача та відповідача надали пояснення у справі, відповіли на запитання суду. Представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Позивач зазначає, що відповідач ухиляється у добровільному порядку та у передбачені законодавством строки сплатити пені нараховану на штраф, накладений рішенням Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.08.2022 № 54/14-р/к, внаслідок визнання дій Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" порушенням, передбаченим статтею 50 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку постачання теплової енергії, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку у встановлений ним строк. Вказаним рішенням за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції на відповідача накладений штраф у розмірі 68.000,00 грн. За несвоєчасну сплату штрафу позивач нарахував пеню за період з 30.11.2022 по 26.01.2023 та з 05.04.2023 по 16.05.2023, що з урахуванням положень частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", складає 68.000,00 грн.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що не погоджується з визначеною датою граничного строку сплати штрафу. А тому відповідач вважає, що ним не допущено прострочення сплати штрафу, накладеного відповідно до рішення АМКУ.

Відповідач зазначає, що він скористався правом оскарження рішення АМКУ до Господарського суду Дніпропетровської області, яке передбачене положеннями статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

13.09.2022 Господарським судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі 904/2888/22 за позовною заявою АТ «Криворізька теплоцентраль» до Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення АМКУ. Отже, на думку відповідача, відповідно до положень ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені на час розгляду господарським судом справи № 904/2888/22 мало бути зупиненим.

Відповідач зазначає, що у відповідача залишилось для оплати штрафу 47 днів, оскільки провадження у справі №904/2888/22 відкрито Господарським судом Дніпропетровської області 13.09.2022.

Рішенням 29.11.2022 Господарський суд Дніпропетровської області відмовив у задоволенні позовних вимог товариства у повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2023 було прийнято до розгляду апеляційну скаргу АТ «Криворізька теплоцентраль» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2888/22.

Постановою від 04.04.2023 Центральний апеляційний господарський суд відмовив у задоволені апеляційної скарги відповідача і залишив рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2888/22 без змін.

Ухвалою від 16.05.2023 Верховним судом відкрито касаційне провадження у справі №904/2888/22.

31.05.2023 відповідач сплатив штраф у розмірі 68.000,00 грн.

20.06.2023 Верховний суд відмовив у задоволенні касаційної скарги АТ «Криворізька теплоцентраль».

На думку відповідача, пеня повинна розраховуватися з 07.12.2022 (наступного дня після складання повного тексту рішення місцевого суду) по 25.01.2023 (день який передував відкриттю апеляційного провадження) - 50 днів; з 13.04.2023 (наступного дня після складання повного тексту постанови апеляційного суду) по 15.03.2023 (день, який передував відкриттю касаційного провадження) - 33 дні. Тобто, 83 дні. А враховуючи, що на день відкриття провадження у справі місцевим судом у відповідача залишалося 47 днів для оплати штрафу, то пеня повинна була нарахована за 36 днів (83-47 =36; 1.5% від 68.000,00 = 1.020,0,00; 36* 1.020,00 = 36.720,00).

Стислий виклад позиції позивача у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу, тобто Закону України «Про захист економічної конкуренції» не ставить двомісячний строк, відведений на добровільну сплату штрафу, в залежність від судового оскарження або перегляду рішення органами Комітету.

Законом України не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного органами Антимонопольного комітету України, а передбачено лише переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду; у свою чергу, положеннями статті 60 цього Закону передбачено лише зупинення примусового виконання рішення АМКУ у разі його оскарження в двомісячний строк з дня одержання такого рішення, цей строк є присікальним і відновленню не підлягає.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять такі обставини: прийняття рішення Антимонопольного комітету України від 16.08.2022 №54/14-р/к, строк сплати штрафу, наявність прострочення сплати штрафу, підстави нарахування пені.

Суд встановив, що рішенням Антимонопольного комітету України від 16.08.2022 №54/14-р/к у справі № 54/50-21 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу»:

визнано, що АТ «Криворізька теплоцентраль» протягом опалювального періоду 2019-2020 років займало монопольне (домінуюче) становище на ринку постачання теплової енергії в межах території Покровського, Саксаганського, частково Довгинцівського, Інгулецького районів міста Кривого Рогу, де розташовані діючі мережі, які знаходяться в господарському віданні Товариства, як таке, що не мало жодного конкурента;

визнано бездіяльність АТ «Криворізька теплоцентраль», яка полягає у не здійсненні перерахунків розміру нарахувань за теплову енергію категоріям споживачів «бюджетні установи, інші споживачі (крім населення)» за період грудень 2019 квітень 2020 у зв`язку зі зміною для товариства ціни природного газу протягом опалювального періоду 2019-2020 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 № 1082 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію та послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води для споживачів у зв`язку зі зміною ціни природного газу» та Правилам користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання теплової енергії, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку;

за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накладено на АТ «Криворізька теплоцентраль» штраф у розмірі 68.000,00 грн;

зобов`язано АТ «Криворізька теплоцентраль» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у пункті 2 резолютивної частини цього рішення, у двомісячний термін з дня одержання цього рішення.

Штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу.

Зазначено, що рішення може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення (арк. 6-17, том 1).

Листом №54-02/1516 від 22.08.2022 направив на адресу відповідача копію рішення від 16.08.2022 №54/14-р/к та повідомив про необхідність подання до позивача доказів сплати штрафу (арк. 4, том 1).

Відповідно до поштового повідомлення про вручення №310 рішення позивача було отримано відповідачем 30.08.2022, отже граничний строк сплати штрафу - 30.10.2022.

Відповідач оскаржив рішення до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою від 13.09.2022 Господарським судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №904/2888/22 за позовом товариства до відділення про визнання недійсним рішення.

Рішенням 29.11.2022 Господарський суд Дніпропетровської області відмовив у задоволенні позовних вимог товариства у повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2023 було прийнято до розгляду апеляційну скаргу АТ «Криворізька теплоцентраль» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2888/22.

Постановою від 04.04.2023 Центральний апеляційний господарський суд відмовив у задоволені апеляційної скарги відповідача і залишив рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2888/22 без змін.

Ухвалою від 16.05.2023 Верховним судом відкрито касаційне провадження у справі №904/2888/22.

31.05.2023 відповідач сплатив штраф у розмірі 68.000,00 грн.

20.06.2023 Верховний суд відмовив у задоволенні касаційної скарги АТ «Криворізька теплоцентраль».

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

На підставі частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 68.000,00 грн (за період з 30.11.2022 по 26.01.2023 та з 05.04.2023 по 16.05.2023 розмір пені складає 102.000,00 грн, однак враховуючи обмеження розміру пені, встановленого частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розмір пені склав 68.000,00 грн.).

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення в доход Державного бюджету України пені у сумі 68.000,00 грн.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно з частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За приписами частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Враховуючи положення частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", строк сплати штрафу за вчинені порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладеного рішенням на АТ «Криворізька теплоцентраль», закінчився 30.10.2022.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідач оскаржив рішення до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою від 13.09.2022 Господарським судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №904/2888/22 за позовом товариства до відділення про визнання недійсним рішення.

Рішенням 29.11.2022 Господарський суд Дніпропетровської області відмовив у задоволенні позовних вимог товариства у повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2023 було прийнято до розгляду апеляційну скаргу АТ «Криворізька теплоцентраль» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2888/22.

Постановою від 04.04.2023 Центральний апеляційний господарський суд відмовив у задоволені апеляційної скарги відповідача і залишив рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2888/22 без змін.

Ухвалою від 16.05.2023 Верховним судом відкрито касаційне провадження у справі №904/2888/22.

31.05.2023 відповідач сплатив штраф у розмірі 68.000,00 грн.

20.06.2023 Верховний суд відмовив у задоволенні касаційної скарги АТ «Криворізька теплоцентраль».

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 68.000,00 грн за період з 30.11.2022 по 26.01.2023 та з 05.04.2023 по 16.05.2023.

При цьому позивач зазначає, що пеня за цей період становить 102.000,00 грн, однак, враховуючи частину 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявлена сума пені складає 68.000,00 грн.

За несвоєчасну сплату штрафу позивач нарахував пеню за періоди з 30.11.2022 (наступний день з дати прийняття рішення Господарського суду Дніпропетровської області) по 26.01.2023 та з 05.04.2023 (наступний день з дати прийняття постанови Центральним апеляційним господарським судом) по 16.05.2023 (всього 100 днів), яка з урахуванням положень частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", складає 68.000,00 грн.

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у Господарському кодексі України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18, від 16.04.2019 у справі № 910/11550/18 та від 31.10.2019 у справі №904/3778/18.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як зазначалось вище, відповідач скористався правом на оскарження рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.08.2022 №54/14-р/к у справі №54/50-21 до Господарського суду Дніпропетровської області (справа № 904/2888/22).

Провадження у справі №904/2888/22 було відкрито ухвалою суду від 13.09.2022.

Так, за результатом розгляду справи № 904/2888/22 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 у задоволенні позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» відмовлено у повному обсязі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2023 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2022 у справі № 904/2888/22 залишено без змін. Апеляційне провадження було відкрито ухвалою суду від 26.01.2023.

Відтак судом відхиляються заперечення відповідача в частині посилання на неправомірність періодів нарахування пені, оскільки періоди визначені позивачем з урахуванням виключення з них часу розгляду справи про оскарження рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.12.2021 № 54/50-р/к у справі № 54/51-21 у судах (справа № 904/823/22).

За перерахунком суду, враховуючи періоди, на які зупинялося нарахування пені у зв`язку з оскарження відповідачем рішення, розмір пені за прострочення сплати штрафу відповідачем перевищує розмір стягнутого рішенням від 16.08.2022 №54/14-р/к у справі №54/50-21 штрафу, а відтак, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" обмежень, має становити 68.000,00 грн.

Таким чином заперечення відповідача щодо невірно здійсненого позивачем розрахунку відхиляються судом, як такі, що спростовуються встановленими судом обставинами.

Накладений відділенням на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції" штраф є видом відповідальності за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані відділенням на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Положеннями статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду.

Як зазначалось вище, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 915/304/18, від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18, від 27.11.2018 у справі №910/4081/18.

Виходячи з аналізу частини першої та четвертої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскарження рішення органів Комітету повністю або частково до господарського суду має відбуватися у двомісячний строк з дня одержання такого рішення, який (строк) не може бути відновлено, тоді як порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним такого рішення, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє лише примусове виконання зазначеного рішення органу Комітету на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду та не зупиняє і не перериває визначений частиною третьою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячний строк для сплати штрафу.

Положеннями статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням органу Комітету, а передбачено лише переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду; у свою чергу, положеннями статті 60 "Про захист економічної конкуренції" передбачено лише зупинення примусового виконання рішення органу Комітету у разі його оскарження в двомісячний строк з дня одержання такого рішення, такий строк є присічним і відновленню не підлягає, а Закон України "Про захист економічної конкуренції" не містить положень щодо переривання або зупинення його перебігу.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №910/408/18.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Станом на день розгляду справи судом пеня не сплачена, доказів на підтвердження її оплати відповідачем не надано.

Враховуюче викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 68.000,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги у повному обсязі.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ ЕЛЕКТРИЧНА, будинок 1; ідентифікаційний код 00130850) на користь Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., МІСТО ДНІПРО, ВУЛ. 93-Ї ХОЛОДНОЯРСЬКОЇ БРИГАДИ, БУДИНОК 1; ідентифікаційний код 37988155; код доходу 21081100, номер рахунку (IBAN) UA0004648, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) 68.000,00 грн (шістдесят вісім тисяч грн 00 коп.) пені.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ ЕЛЕКТРИЧНА, будинок 1; ідентифікаційний код 00130850) на користь Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (49004, Дніпропетровська область, місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ОЛЕКСАНДРА ПОЛЯ, будинок 2; ідентифікаційний код 20306037) 2.684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.) судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 17.11.2023.

Суддя С.А. Дупляк