ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. Справа №910/3323/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

при секретарі судового засідання Невмержицькій О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 30.10.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Корпорації "ТСМ Груп" та Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 (повний текст рішення складено 03.07.2023)

у справі №910/3323/23 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Корпорації "ТСМ Груп"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція"

про стягнення 19 518 410,65 грн,

ВСТАНОВИВ:

Корпорація "ТСМ Груп" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" (далі - ДП "НАЕК "Енергоатом") 11 910 530,52 грн пені, 896 081,56 грн трьох процентів річних та 6 712 737,88 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/14099/21 позов Корпорації "ТСМ Груп" задоволено частково. Стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь Корпорації "ТСМ Груп" 20 885 681,65 грн основного боргу, 820 821,18 грн пені, 1 106 473,72 грн трьох процентів річних, 2 223 683,87 грн інфляційних втрат, а також судовий збір у розмірі 375 549,90 грн. В іншій частині позову відмовлено. Водночас рішення суду в примусовому порядку виконано лише 31.01.2023, у зв`язку з чим позивач, на підставі пункту 7.4 договору на виконання комплексу робіт від 27.06.2019 №03/19, за прострочення оплати основного боргу, нарахував відповідачу пеню у розмірі 11 910 530,52 грн, за періоди, які не були предметом розгляду справи №910/14099/21. Крім того, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нарахував відповідачу три проценти річних у розмірі 896 081,56 грн та інфляційні втрати в сумі 6 712 737,88 грн.

На стадії підготовчого засідання Корпорацією "ТСМ Груп" була подана до Господарського суду міста Києва заява від 05.04.2023 про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 11 909 591,21 грн пені, 896 081,56 грн трьох процентів річних та 6 712 737,88 грн інфляційних втрат. Вказана заява прийнята Господарським судом міста Києва до розгляду як така, що відповідає приписам статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 позов задоволено частково. Стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь Корпорації "ТСМ Груп" 887 498,43 грн трьох процентів річних, 6 712 737,88 грн інфляційних втрат, 1 180 516,28 грн пені, а також 291 080,99 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Повернуто Корпорації "ТСМ Груп" з Державного бюджету України 14,09 грн судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що за арифметичним перерахунком, здійсненим з урахуванням визначеного позивачем періоду та кінцевого строку прострочення, з відповідача підлягають стягненню 11 805 162,80 грн пені, 887 498,43 грн трьох процентів річних та 6 712 737,88 грн інфляційних втрат. Водночас, приймаючи до уваги наведені відповідачем обставини для зменшення розміру штрафних санкцій, як-то віднесення відповідача до державних підприємств, специфіку його діяльності, майновий стан обох сторін, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, пропорційності та співмірності, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення розміру заявленої до стягнення з відповідача пені на 90%, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 1 180 516,28 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Корпорація "ТСМ Груп" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 в частині зменшення та відмови у стягненні пені, а також в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення трьох процентів річних, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення пені та трьох процентів річних задовольнити в повному обсязі.

Так, в апеляційні скарзі позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції у справі №910/3323/23 в частині перерахунку пені та трьох процентів річних внаслідок зменшення періоду їх нарахування, а також в частині зменшення судом розміру пені на 90%, та вважає рішення в цій частині таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також скаржник не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що моментом фактичного виконання судового рішення є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок виконавчої служби. Висновки місцевого господарського суду, що начебто стягувач наділяє виконавця своїм правом на одержання належних йому грошових коштів не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, якими не передбачено можливості стягувача наділяти виконавця якимись своїми правами.

Корпорація "ТСМ Груп" вказує, що зменшення судом розміру пені з посиланням на те, що відповідач є державним підприємством, не відповідає чинному законодавству, оскільки порушує визначений законодавством принцип рівного захисту державою всіх суб`єктів господарювання і надає відповідачу необґрунтовану перевагу тільки за рахунок його державної власності так, начебто держава чи створені нею юридичні особи мають нести меншу відповідальність за свої порушення ніж інші учасники господарських правовідносин в тих самих умовах.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що розмір пені, заявлений до стягнення з відповідача, пов`язаний не з її значним відсотком від суми невиконаного зобов`язання, а з тим, що прострочення відповідача тривало майже три роки. Зазначене свідчить про те, що відповідач не тільки не намагався усунути наслідки порушення, а й навпаки, що невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем є наслідком, перш за все, наявності у відповідача стійкого і послідовного наміру як найдовше не виконувати свої зобов`язання перед позивачем, тобто є недобросовісною поведінкою.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2023, апеляційну скаргу Корпорації "ТСМ Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ДП "НАЕК "Енергоатом" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення трьох процентів річних у розмірі 887 498,43 грн залишити без задоволення.

Так, ДП "НАЕК "Енергоатом" не погоджується з ухваленим рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 в частині стягнення трьох процентів річних у розмірі 887 498,43 грн, та вважає, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки місцевим господарським судом не повно з`ясовано всі фактичні обставини справи та не досліджено докази, що мають значення для справи. Господарський суд міста Києва, на думку відповідача, не прийняв до уваги факт знаходження ДП "НАЕК "Енергоатом" у скрутному фінансовому становищі.

Відповідач зазначає, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави, є оператором чотирьох діючих атомних електростанцій України. На сьогоднішній день ДП "НАЕК "Енергоатом" працює в кризових умовах та обмеженості ресурсів, на що вказує, зокрема, окупація Запорізької АЕС. Постійні ракетні атаки на енергетичну інфраструктуру України російською федерацією також безпосередньо та значно впливає на роботу інших атомних електростанцій України. Через зниження частоти в енергосистемі України на енергоблоках спрацьовує система аварійного захисту, внаслідок чого енергоблоки автоматично відключаються та працюють у проектному режимі, без генерації у вітчизняну енергосистему. Підвищення та дотримання досягнутого рівня безпеки діючих енергоблоків атомних електростанцій має найвищий пріоритет у діяльності експлуатуючої організації. Питання забезпечення безпеки є пріоритетним над економічними, технічними, науковими та іншими цілями діяльності. Відповідно, наявні ресурси, в тому числі грошові кошти, ДП "НАЕК "Енергоатом" спрямовує в першу чергу на задоволення потреб безпеки експлуатації АЕС.

Також, відповідач вказує, що стягнення з нього неустойки та відсотків річних у значних розмірах, може підірвати можливості виконання стратегічним підприємством своїх пріоритетних для безпеки держави завдань - підтримання безпечної експлуатації атомних енергоблоків та виконання соціально важливої державної місії, а саме забезпечення доступності електричної енергії для споживачів.

Крім того, ДП "НАЕК "Енергоатом", посилаючись на висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, зазначає, що суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 25.07.2023, апеляційну скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3323/23, відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами Корпорації "ТСМ Груп" та ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23.

Матеріали справи №910/3323/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 21.08.2023.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. з 28.08.2023 по 01.09.2023 та судді Ходаківської І.П. з 28.08.2023 по 10.09.2023 у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 справу №910/3323/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Коротун О.М., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Корпорації "ТСМ Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 26.09.2023. Розгляд апеляційної скарги призначено на 03.10.2023 о 12 год 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23. Об`єднано апеляційні скарги Корпорації "ТСМ Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 та ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 до спільного провадження. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 26.09.2023. Розгляд апеляційної скарги призначено на 03.10.2023 о 12 год. 00 хв.

25.09.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Корпорації "ТСМ Груп" на апеляційну скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом", в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 в частині стягнення трьох процентів річних у розмірі 887 498,43 грн залишити без змін.

Так, у відзиві позивач вказує, що відповідач безпідставно посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постанові у справі №902/417/18, оскільки обставини у даній справі та у справі №902/417/18 не є подібними.

Також позивач зазначає, що доказів впливу захоплення ВП "Запорізька АЕС" на діяльність ВП "Південноукраїнська АЕС" відповідачем не надано, на момент виникнення прострочення останній мав достатньо коштів для здійснення розрахунків з позивачем. Отже, посилання відповідача на військову агресію російської федерації та захоплення ВП "Запорізька АЕС" не є належним обґрунтуванням неможливості проведення розрахунків, передбачених договором з ВП "Південноукраїнська АЕС". Посилання відповідача на статтю 33 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку як на підставу невиконання ним своїх договірних зобов`язань є безпідставним. Наявність в розпорядженні відповідача коштів, сума яких значно перевищує суму боргу спростовує твердження відповідача про його нездатність виконувати свої договірні зобов`язання щодо оплати за виконані роботи. Посилання відповідача про відсутність фінансування жодним чином не підтверджені та спростовуються його публічною звітністю.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у зв`язку із перебуванням судді Євсікова О.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 справу №910/3323/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Коротун О.М., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2023 прийнято до свого провадження апеляційні скарги Корпорації "ТСМ Груп" та ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Коротун О.М., Демидова А.М. Заяву представника Корпорації "ТСМ Груп" - Носика Богдана Миколайовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

29.09.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу Корпорації "ТСМ Груп", в якому просить залишити апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 без задоволення, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру заявленої до стягнення пені на 90% прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так, у відзиві ДП "НАЕК "Енергоатом", зокрема вказує, що відсутність заподіяних позивачу несвоєчасною оплатою збитків, відсутність вини відповідача у простроченні виконання зобов`язань за договором та причин не належного виконання зобов`язань, враховуючи інтереси обох сторін, місцевий господарський суд правомірно зменшив розмір заявленої до стягнення пені на 90%.

У зв`язку із перебуванням судді Коротун О.М., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2023 справу №910/3323/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 прийнято до свого провадження апеляційні скарги Корпорації "ТСМ Груп" та ДП "НАЕК "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 розгляд справи №910/3323/23 відкладено на 30.10.2023 о 10 год 10 хв.

Представник позивача у судовому засіданні 30.10.2023 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 в частині зменшення та відмови у стягненні пені, а також в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення трьох процентів річних, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення пені та трьох процентів річних задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.10.2023 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, частково скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення трьох процентів річних у розмірі 887 498,43 грн залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 оскаржується позивачем в частині перерахунку пені та трьох процентів річних внаслідок зменшення періоду їх нарахування та в частині зменшення судом розміру пені на 90%, відповідачем рішення оскаржується в частині стягнення трьох процентів річних у розмірі 887 498,43 грн, а тому враховуючи вимоги частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Частиною 4 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/3323/23 було встановлено, що 27.06.2019 між ДП "НАЕК "Енергоатом" (замовник) та Корпорацією "ТСМ Груп" (генеральний підрядник) укладено договір на виконання комплексу робіт №03/19, за умовами якого генеральний підрядник зобов`язується за завданням замовника з дотриманням вимог законодавства виконати комплекс робіт з теми "ВП Южно-Українська АЕС. Комплекс інженерно-технічних засобів системи фізичного захисту. Технічне переоснащення КПП-3. АКТЗ. Постачання обладнання, будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи" в цілому або етапами в обсягах та у строки, що зазначені у графіку виконання робіт та у відомостях обсягів робіт до вказаного договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору договірна ціна робіт, доручених до виконання генеральному підряднику, визначена протоколом угоди про договірну ціну і складає 45 096 149,03 грн, у тому числі: постачання обладнання на суму 40 684 328,10 грн; будівельно-монтажні роботи на суму 2 749 680,00 грн; пусконалагоджувальні роботи на суму 1 662 140,93 грн.

Додатковою угодою №1 від 12.11.2019 сторони погодили, що договірна ціна робіт, доручених до виконання генеральному підряднику, визначена протоколом угоди про договірну ціну і складає 45 096 149,03 грн, у тому числі: виконані станом на 01.11.2019 - 22 447 702,69 грн; підлягають виконанню - 22 648 446,34 грн; постачання обладнання на суму 18 498 306,00 грн, будівельно-монтажні роботи на суму 2 554 878,48 грн; пусконалагоджувальні роботи на суму 1 595 261,86 грн.

Договір набуває чинності з дати підписання сторонами та скріплення його печатками і діє до 15.12.2020 (пункт 15.6 договору).

Додатковою угодою №2 від 15.05.2020 сторони погодили, що строк дії договору встановлено до 30.03.2021.

Додатковою угодою №4 від 17.11.2020 сторони погодили, що строк дії договору встановлено до 31.12.2021.

Відповідно до пункту 4.1.1 договору оплата за виконані роботи здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок генпідрядника після підписання сторонами довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, складеної на підставі актів виконаних робіт за формою КБ-2в, протягом 45 банківських днів.

За умовами пункту 4.1.2 договору оплата за поставлене обладнання здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок генпідрядника за кожну партію обладнання згідно з видатковою накладною на цю партію протягом 45 банківських днів з дати поставки. Датою поставки партії обладнання є дата накладної.

31.07.2019 позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на суму 40 684 328,10 грн. Крім того, відповідно до акта №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року від 29.08.2019 позивачем були виконані роботи за договором на суму 209 978,04 грн, відповідно до акта №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року - роботи на суму 29 781,46 грн, відповідно до акта №2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019 року - роботи на суму 21 921,10 грн, відповідно до акта №2-Пн приймання виконаних будівельних робіт за березень 2020 року від 31.03.2020 - роботи на суму 174 891,38 грн, відповідно до акта №3 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2020 року від 31.03.2020 - роботи на суму 331 902,01 грн, відповідно до акта №4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року від 15.12.2020 - роботи на суму 1 880 582,26 грн, що разом становить 2 649 056,24 грн.

Таким чином, відповідач повинен був оплатити: товар, поставлений позивачем за видатковою накладною від 31.07.2019 №91, у строк до 03.10.2019 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 16.08.2019 №99 - у строк до 22.10.2019 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 21.08.2019 №100 - у строк до 25.10.2019 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 21.08.2019 №101 - у строк до 25.10.2019 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 27.08.2019 №103 - у строк до 30.10.2019 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 08.11.2019 №136 - у строк до 15.01.2020 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 11.12.2019 №154 - у строк до 17.02.2020 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 26.12.2019 №180 - у строк до 03.03.2020 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 13.03.2020 №7 - у строк до 20.05.2020 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 07.05.2020 №29 - у строк до 14.07.2020 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 07.05.2020 №30 - у строк до 14.07.2020 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 04.06.2020 №40 - у строк до 10.08.2020 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 20.08.2020 №71 - у строк до 26.10.2020 включно; товар, поставлений за видатковою накладною від 26.11.2020 №100 - у строк до 02.02.2021 включно.

Крім того, відповідач повинен був оплатити: роботи, виконані позивачем за актом №1 за серпень 2019 року на суму 209 978,04 грн у строк до 01.11.2019 включно; роботи, виконані позивачем за актом №1 за серпень 2019 року на суму 29 781,46 грн у строк до 04.11.2019 включно; роботи, виконані позивачем за актом №2 за серпень 2019 року на суму 21 921,10 грн у строк до 04.11.2019 включно; роботи, виконані позивачем за актом №2-ПН за березень 2020 року на суму 174 891,38 грн у строк до 05.06.2020 включно; роботи, виконані позивачем за актом №3 за березень 2020 року на суму 331 902,01 грн у строк до 05.06.2020 включно; роботи, виконані позивачем за актом №4 за грудень 2020 року на суму 1 880 582,26 грн у строк до 19.02.2021 включно.

Господарським судом міста Києва, у межах справи №910/14099/21, встановлено, що відповідач сплатив на користь позивача грошові кошти у розмірі 22 447 702,69 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/14099/21 стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь Корпорації "ТСМ Груп" 20 885 681,65 грн основного боргу, 820 821,18 грн пені, 1 106 473,72 грн трьох процентів річних, 2 223 683,87 грн інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 375 549,90 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 у справі №910/14099/21 рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 залишено без змін.

У зв`язку з примусовим виконанням рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2021 у справі №910/14099/21 лише 31.01.2023, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив суд на підставі пункту 7.4 договору стягнути з відповідача 11 910 530,52 грн пені, а також 896 081,56 грн трьох процентів річних та 6 712 737,88 грн інфляційних втрат згідно зі статтею 625 ЦК України.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства та положень укладеного між сторонами договору свідчить, що наявність чи відсутність судового рішення про стягнення суми боргу за спірними договорами, які боржник не виконав, не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора його права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №910/8132/17.

За приписами частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 ГК України).

Пунктом 7 Розділу IX Прикінцевих положень ГК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Водночас при здійсненні арифметичного перерахунку заявленої позивачем пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат судом першої інстанції встановлено, що позивачем не вірно визначені періоди нарахування, оскільки не враховано момент фактичного виконання судового рішення у справі №910/14099/21.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, остаточне виконання судового рішення у справі №910/14099/21 здійснювалось шляхом перерахування коштів в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні №70815396. При цьому, боржник жодним чином не відповідає за подальші дії державного виконавця, зокрема, за затримку перерахування відповідних коштів стягувачу, оскільки виконавець, хоча й діє від імені держави, однак діє "саме в інтересах стягувача" задля виконання судового рішення, яке постановлено на користь останнього, тобто, стягувач фактично наділяє виконавця своїм правом на одержання належних йому грошових коштів, а виконавець на цей період стає "отримувачем" таких коштів.

Згідно з підпунктом 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Пунктом 8.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Відповідно до пункту 1.191 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Таким чином, моментом фактичного виконання судового рішення є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №910/3692/18, від 11.02.2020 у справі №927/206/19.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з розпорядженням від 31.01.2023 №70815396 грошові кошти в сумі 82 647 467,36 грн надійшли 27.01.2023 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №910/14099/21.

Отже, прострочення виконання зобов`язання з погашення заборгованості тривало до 26.01.2023 включно.

У рішенні суду у справі №910/14099/21 позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 820 903,83 грн, а саме:

- 6 855,85 грн - пеня за період з 28.08.2020 по 03.09.2020 за прострочення оплати товару, поставленого позивачем за видатковою накладною від 26.12.2019 №180 на суму 3 030 764,40 грн;

- 175 448,05 грн - пеня за період з 28.08.2020 по 21.11.2020 за прострочення оплати товару, поставленого позивачем за видатковою накладною від 13.03.2020 №7 на суму 6 222 285,60 грн;

- 16 782,34 грн - пеня за період з 28.08.2020 по 15.01.2021 за прострочення оплати відповідачем виконаних позивачем робіт за актами від 31.03.2020 на загальну суму 506 793,39 грн;

- 93 982,76 грн - пеня за період з 28.08.2020 по 15.01.2021 за прострочення оплати товару, поставленого позивачем за видатковою накладною від 07.05.2020 №29 на суму 514 776,00 грн;

- 21 027,72 грн - пеня за період з 28.08.2020 по 11.02.2021 за прострочення оплати товару, поставленого позивачем за видатковою накладною від 07.05.2020 №30 на суму 1 517 592,00 грн;

- 158 604,53 грн - пеня за період з 27.10.2020 по 27.04.2021 за прострочення оплати товару, поставленого позивачем за видатковою накладною від 20.08.2020 №71 на суму 2 548 188,00 грн;

- 212 288,47 грн - пеня за період з 03.02.2021 по 03.08.2021 за прострочення оплати товару, поставленого за видатковою накладною від 26.11.2020 №100 на суму 3 017 340,00 грн;

- 135 814,11 грн - пеня за період з 20.02.2021 по 20.08.2021 за прострочення оплати робіт, виконаних позивачем за актом від 15.12.2020 на суму 1 880 582,26 грн.

У межах даної справи позивачем нарахована пеня в сумі 11 909 591,21 грн, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, а саме:

- 565 651,99 грн - пеня за період з 26.10.2019 по 06.11.2020 за видатковою накладною від 21.08.2019 №100;

- 14 282,31 грн - пеня за період з 26.10.2019 по 06.11.2020 за видатковою накладною від 21.08.2019 №101;

- 407 288,72 грн пеня за період з 31.10.2019 по 17.11.2020 за видатковою накладною від 27.08.2019 №103;

- 40 474,63 грн - пеня за період з 02.11.2019 по 17.11.2020 за актом виконаних робіт за формою КБ-2 від 29.08.2019 №1;

- 9 834,27 грн - пеня за період з 05.11.2019 по 17.11.2020 за актами виконаних робіт за формою КБ-2 від 30.08.2019 №1, №2;

- 688 514,37 грн - пеня за період з 16.01.2020 по 13.04.2021 за видатковою накладною від 08.11.2019 №136;

- 761 739,17 грн - пеня за період з 18.02.2020 по 31.01.2023 за видатковою накладною від 11.12.2019 №154;

- 1 789 487,49 грн - пеня за період з 04.03.2020 по 27.08.2020 та з 04.09.2020 по 31.01.2023 за видатковою накладною від 26.12.2019 №180;

- 3 262 813,52 грн - пеня за період з 21.05.2020 по 27.08.2020 та з 22.11.2020 по 31.01.2023 за видатковою накладною від 13.03.2020 №7;

- 259 712,78 грн - пеня за період з 06.06.2020 по 27.08.2020 та з 07.12.2020 по 31.01.2023 за актом виконаних робіт за формою КБ-2 від 31.03.2020;

- 987 511,32 грн - пеня за період з 15.07.2020 по 27.08.2020 та з 16.01.2021 по 31.01.2023 за видатковими накладними від 07.05.2020 №№29, 30;

- 178 600,37 грн - пеня за період з 11.08.2020 по 27.08.2020 та з 12.02.2021 по 31.01.2023 за видатковою накладною від 04.06.2020 №40;

- 1 020 427,12 грн - пеня за період з 23.07.2021 по 31.01.2023 за видатковою накладною від 20.08.2020 №71;

- 1 192 427,97 грн - пеня за період з 04.08.2021 по 31.01.2023 за видатковою накладною від 26.11.2020 №100;

- 730 825,18 грн - пеня за період з 19.08.2021 по 31.01.2023 за актом виконаних робіт за формою КБ-2 від 15.12.2020.

Також позивачем у даній справі нараховані за період з 28.08.2021 по 31.01.2023: за видатковою накладною від 11.12.2019 №154 три проценти річних у сумі 54 310,94 грн та інфляційні втрати в сумі 406 854,81 грн; за видатковою накладною від 26.12.2019 №180 три проценти річних у сумі 130 032,24 грн та інфляційні втрати в сумі 974 099,26 грн; за видатковою накладною від 13.03.2020 №7 три проценти річних у сумі 266 961,62 грн та інфляційні втрати в сумі 1 999 866,37 грн; за актом виконаних робіт за формою КБ-2 від 31.03.2020 три проценти річних у сумі 21 743,52 грн та інфляційні втрати в сумі 162 885,33 грн; за видатковими накладними від 07.05.2020 №№29, 30 три проценти річних у сумі 87 196,94 грн та інфляційні втрати в сумі 653 210,84 грн; за видатковою накладною від 04.06.2020 №40 три проценти річних у сумі 16 367,57 грн та інфляційні втрати в сумі 122 612,99 грн; за видатковою накладною від 20.08.2020 №71 три проценти річних у сумі 109 327,73 грн та інфляційні втрати в сумі 818 997,36 грн; за видатковою накладною від 26.11.2020 №100 три проценти річних у сумі 129 456,29 грн та інфляційні втрати в сумі 969 784,60 грн; за актом виконаних робіт за формою КБ-2 від 15.12.2020 три проценти річних у сумі 80 684,71 грн та інфляційні втрати в сумі 604 426,32 грн.

Суд першої інстанції, при здійсненні арифметичного перерахунку заявлених до стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, обґрунтовано прийняв у якості кінцевого строку нарахування - 26.01.2023.

Таким чином, за арифметичним перерахунком місцевого господарського суду, з яким погоджується судова колегія, здійсненим з урахуванням визначеного позивачем періоду та кінцевого строку прострочення, з відповідача підлягають стягненню 11 805 162,80 грн пені, 887 498,43 грн трьох процентів річних та 6 712 737,88 грн інфляційних втрат.

Разом із тим, відповідачем подано клопотання про зменшення розміру пені на 99% з посиланням на частину 3 статті 551 ЦК України.

В обґрунтування наведеного вище клопотання відповідач, зокрема, зазначив, що позивачем не надано доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за договором. Також відповідач вказав, що ринок електричної енергії України перебуває в кризовому стані, має місце значне зростання заборгованості ДП "Гарантований покупець" перед відповідачем та суттєве зменшення обсягу відпущеної електричної енергії.

Відповідно до статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити: чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, значності прострочення виконання, наслідки порушення зобов`язання, відповідність/невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19), від 24.12.2020 №914/1888/19, від 26.01.2021 №916/880/20, від 23.01.2021 №921/580/19, від 26.01.2021 №916/880/20.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №904/5645/19, від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №923/536/18, від 10.04.2019 у справі №905/1005/18, від 06.09.2019 у справі у справі №914/2252/18, від 30.09.2019 у справі №905/1742/18, від 14.07.2021 у справі №916/878/20.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, загальна вартість робіт та обладнання за договором на виконання комплексу робіт від 27.06.2019 №03/19 становила 43 333 384,34 грн, з якої: 20 885 681,65 грн стягнуто з відповідача в судовому порядку в справі №910/14099/21. При цьому, наразі заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

Крім того, судом апеляційної інстанції прийнято до уваги той факт, що постійні масові ракетні удари з боку російської федерації по об`єктам інфраструктури України, їх пошкодження, значно впливають на роботу атомних електростанцій. Тоді як, метою діяльності ДП "НАЕК "Енергоатом" є безпечне та надійне виробництво електроенергії задля енергетичної безпеки, енергонезалежності, безпеки життєдіяльності персоналу та населення, сталого розвитку економіки та безвуглецевого енергетичного майбутнього України.

ДП "НАЕК "Енергоатом" створено у жовтні 1996 року.

Компанія є оператором чотирьох діючих атомних електростанцій України, на яких експлуатується 15 атомних енергоблоків (13 енергоблоків типу ВВЕР-1000 і два - ВВЕР-440) загальною встановленою потужністю 13835 МВт, 2 гідроагрегати Олександрівської ГЕС (25 МВт), 3 гідроагрегати Ташлицької ГАЕС (453 МВт) (гідроагрегат №3 у 2022 році було приєднано до енергосистеми).

ДП "НАЕК "Енергоатом" забезпечує більше 55% потреби України в електроенергії.

Організаційно-правова форма НАЕК "Енергоатом" - державне підприємство.

Засновник - Кабінет Міністрів України. Підприємство утворене відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про створення Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом" від 17.10.1996 №1268 на базі майна атомних електростанцій та їхніх інфраструктур - ВО "Запорізька АЕС", ВО "Південноукраїнська АЕС", ВО "Чорнобильська АЕС", ВО "Рівненська АЕС", ВО "Хмельницька АЕС". У 2001 році Чорнобильську АЕС виведено зі складу "Енергоатому".

У 2021 році Кабінет Міністрів України розпорядженням від 20.01.2021 №0-р взяв на себе функції з управління єдиним майновим комплексом "Енергоатому".

Основні види економічної діяльності детально викладено у статуті "Енергоатому", зокрема: Підприємство утворено з метою виробництва електричної енергії, забезпечення безпечної експлуатації та підвищення ефективності роботи атомних електростанцій, безпеки під час будівництва, введення в експлуатацію та зняття з експлуатації ядерних установок, безперебійного енергопостачання суб`єктів господарювання та населення, а також у межах своєї компетенції забезпечення постійної готовності України до швидких ефективних дій у разі виникнення аварій на підприємствах атомної енергетики, радіаційних аварій у промисловості, дотримання вимог ядерного законодавства, норм та правил з ядерної та радіаційної безпеки.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.1996 №1268 на Компанію покладено функції експлуатуючої організації. Завданнями Енергоатому є безпечне виробництво електроенергії, підвищення рівня безпеки діючих енергоблоків АЕС та продовження терміну їх експлуатації, будівництво енергоблоків АЕС та зняття їх з експлуатації, придбання свіжого і вивезення відпрацьованого ядерного палива, створення національної інфраструктури поводження з опроміненим ядерним паливом, фізичний захист ядерних установок та ядерних матеріалів, підготовка і підвищення кваліфікації персоналу, вирішення соціальних питань працівників тощо.

"Енергоатом" входить до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (постанова Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83 "Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави").

"Енергоатом" належить до суб`єктів господарської діяльності, у власності та користуванні яких є об`єкти підвищеної небезпеки відповідно до вимог Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки" від 18.01.2001 №2245-ІІІ).

"Енергоатом" є членом міжнародних організацій: ВАО АЕС (Всесвітньої асоціації операторів, які експлуатують АЕС), WNA (Всесвітньої ядерної асоціації), Організації EUR (European Utility Requirements), IFNEC (Міжнародного форуму зі співпраці в галузі ядерної енергетики), Європейському альянсі з чистого водню. 31.03.2022 Рада керуючих ВАО АЕС на своєму засіданні підтримала заявку "Енергоатому" й ухвалила рішення стосовно переведення Компанії разом з усіма її станціями й атомними енергоблоками до Паризького центру ВАО АЕС.

Компанія бере активну участь у міжнародних проектах МАГАТЕ, проектах міжнародної технічної допомоги Європейської Комісії у рамках програми ІСЯБ та Ініціативи Групи Семи "Глобальне партнерство проти розповсюдження зброї та матеріалів масового знищення", а також діяльності Агентства з ядерної енергії при Організації економічного співробітництва та розвитку (NEA/OECD).

Крім того, матеріали справи не містять доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем зобов`язання за Договором щодо своєчасної оплати за поставлене обладнання та виконані роботи, тоді як відновлення енергосистеми є пріоритетним для нашої країни.

Таким чином, враховуючи наведені відповідачем обставини для зменшення розміру штрафних санкцій, як-то віднесення відповідача до державних підприємств, специфіку його діяльності, майновий стан обох сторін, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, пропорційності та співмірності, місцевий господарський суд дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, про зменшення розміру заявленої до стягнення з відповідача пені на 90% на підставі статті 233 ГК України та частини 3 статті 551 ЦК України, у зв`язку з чим з останнього підлягає стягненню пеня в сумі 1 180 516,28 грн.

Водночас посилання скаржника - ДП "НАЕК "Енергоатом" на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки справа №910/3323/23 та №902/417/18 не є релевантними, у справі №902/417/18 розглядалось правове питання щодо зменшення розміру річних, розмір яких було визначено за погодженням сторін у договорі, з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання (пункт 8.41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/17/18), тоді як у даній справі річні нараховано у розмірі, визначеному частиною 2 статті 625 ЦК України, а їх розмір не свідчить про неспівнірність заявлених до стягнення позовних вимог.

Інші доводи апеляційних скарг, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтами в апеляційних скаргах не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги позивача та відповідача задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Корпорації "ТСМ Груп" та Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 у справі №910/3323/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційних скарг покласти на Корпорацію "ТСМ Груп" та Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція".

4. Матеріали справи №910/3323/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.11.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська