ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/4710/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В., розглянувши заяву ( вх. 2-1660/23 від 01.11.2023р.) Товариство з обмеженою відповідальністю "ДК ТРЕЙД 2020" про забезпечення позову по справі №916/4710/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК ТРЕЙД 2020"; (вул. Хімічна буд.1/27 офіс 206,Одеса,Одеська область,65031)

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕС ЮГ" (вул. Студентська, 1, 16,с. Молодіжне,Одеська обл., Одеський р-н,67840)

про розірвання договору та стягнення 447823,38 грн.;

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДК ТРЕЙД 2020" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕС ЮГ" про розірвання договору та стягнення 447823,38 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору підряду № 23/02-23 від 24.02.2023

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю " ДК ТРЕЙД 2020" звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕС ЮГ у розмірі 456 418,07 грн (розмір позовних вимог: 447 823,38 грн, орієнтовні судові витрати: 8 594,69 грн), які знаходяться, зокрема, на банківському рахунку: НОМЕР_1 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, а за відсутності вказаної суми на рахунку - на будь-які інші грошові кошти, які містяться (знаходяться) на будь-яких інших рахунках, які належать Товариству та які відкриті у будь-яких інших фінансових установах.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю " ДК ТРЕЙД 2020" зазначає, що Відповідачем не вживаються будь-які заходи, направлені на погашення існуючого перед Позивачем боргу, більше того Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, тому є очевидна загроза, що ним будуть вчинятися дії спрямовані на ухилення від виконання рішення суду - не здійснення розрахунків з Позивачем.

Крім цього, заявник вказує, що як вбачається із даних офіційного сайту Судова влада України (https://court. gov.на/fair). також даних Єдиного державного реєстру судових рішень (https://revestr.court.gov.ua) Відповідач є також стороною у судових справ зі статусом Відповідач про стягнення з нього грошових коштів, зокрема:справа № 916/3457/23 про стягнення безпідставно набутої суми ПДВ у розмірі 99 834,17 гри.; справа № 916/3578/14 про стягнення заборгованості у розмірі 10 332,05 грн. Вказане підтверджує обгрунтований висновок, що у Відповідача наявні прецеденти з приводу несумлінного виконання ним своїх зобов`язань, і, як наслідок, Відповідач є боржником перед його контрагентами і третіми особами.

Крім того, заявник вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кошти, в межах заявлених позовних вимог, вжиті заходи спроможні забезпечити та гарантувати реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову, а також, такий спосіб забезпечення позову відповідає предмету позовних вимог.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю " ДК ТРЕЙД 2020" про забезпечення позову по справі №916/4710/23, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; виключено; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; виключено; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю " ДК ТРЕЙД 2020" направлено на розірвання договору підряду та стягнення безпідставно набутих коштів.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно до ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно зі ст.78 ГПК України, Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Між тим, на переконання суду, у заяві позивача про забезпечення позову відсутні посилання на наявність будь-яких доказів задля встановлення обставин, з якими позивачем пов`язується необхідність застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, господарський суд зазначає, що така підстава, як невжиття вказаних заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду у зв`язку з невиконанням передбачених Договором робіт, ухилення від своїх зобов`язань щодо повернення грошових коштів, судових справ зі статусом Відповідач, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення поданого позову.

Згідно з ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки, заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачами будь-яких дій, спрямованих на уникнення виконання рішення у даній справі, а також не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.136-138,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю " ДК ТРЕЙД 2020" у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову від 01.11.2023р. вх. № ГСОО 2-1660/21 по справі №916/4710/23.

Ухвала набирає чинності 03.11.2023р. та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя С.В. Літвінов