РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.10.2023Справа № 910/9925/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши матеріали справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом ОСОБА_1

до Виробничого кооперативу «Олексія Лук`янова»

про стягнення 215 201, 35 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 215 201, 35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків та спосіб їх усунення.

31.07.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивачі усунули недоліки зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 26.06.2023.

Суддя Алєєва І.В. перебувала у відпустці з 31.07.2023 по 01.09.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверти з ухвалою відкриття провадження у справі були повернуті до суду відділенням поштового зв`язку.

Відповідач своїм правом на подання відзиву в установлений судом строк не користався.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - Позивач) є асоційованим членом кооперативу та має право на отримання виплати на пай, що підтверджується пайовим свідоцтвом № ВКДВК-0002623 від 12.11.2021. Вартість паю становить 150 000 грн. Додатком 1 до вказаного пайового свідоцтва визначена сума надходження та графік виплат.

Матеріалами справи підтверджено, що 12.11.2021 було підписано Заяву про приєднання до Договору про умови участі асоційованого члена Кооперативу в Програмі розвитку мережі ломбардів «Ростовщик».

З вищезазначеної заяви вбачається, що Позивач діючи на підставі особистого волевиявлення надає право Кооперативу направляти кошти, які є пайовим внеском в Кооперативі, в сумі згідно пайового свідоцтва № ВКДВК- 0002623 на реалізацію Програми розвитку мережі ломбардів «Ростовщик» строком на 6 місяців з 12 листопада 2021р. до 12 травня 2022р. з правом на отримання) регулярних грошових виплат в розмірі прогнозованого обсягу пайових виплат, що складає 36.0% річних від суми пайового внеску в кінці строку.

Як вбачається з графіку виплат (Додаток № 1 до пайового свідоцтва № ВКДВК-0002623 від 12.11.2021) станом на 13.05.2022 розмір прогнозованих пайових виплат становить 26 778, 08 грн.

Відповідно до ст. 4 ГПК України у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 20 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої юридичної особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів; а також справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Відповідно до положень ст. 93, 94 Господарського кодексу України підприємствами колективної власності є виробничі кооперативи, підприємства споживчої кооперації, підприємства громадських та релігійних організацій, інші підприємства, передбачені законом. Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України "Про кооперацію".

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Пай - це майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Статтею 14 Закону України "Про кооперацію" визначено, що у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про кооперацію" пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.

Згідно з ч. 2, 3 статті 26 Закону України "Про кооперацію" виплати на паї - виплати частини доходу кооперативу на паї члена та асоційованого члена кооперативу. Розмір виплат на паї встановлюється рішенням загальних зборів членів кооперативу після відрахувань обов`язкових коштів на формування і поповнення його фондів. Виплати можуть здійснюватися у грошовій формі, товарами, цінними паперами, а також у формі збільшення паю та в інших формах, передбачених статутом кооперативу. Загальна сума виплат на паї не може перевищувати 20 відсотків доходу, визначеного до розподілу.

Разом з цим відповідно до частини 3 статті 107 Господарського кодексу України відносини виробничого кооперативу з іншими підприємствами, установами, організаціями та громадянами в усіх сферах господарської діяльності встановлюються на основі договорів.

Матеріалами справи підтверджено, що Позивач звертався до відповідача із заявою від про повернення додаткових пайових внесків та регулярних грошових виплат.Проте вказана вимога позивача залишилась без відповіді та задоволення.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач доказів, які свідчать про виконання своїх зобов`язань за договором зі сплати позивачу додаткових пайових внесків та регулярних грошових виплат не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості у сумі 150 000, 00 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, судом встановлено, що відповідач не виплатив позивачу регулярні пайові виплати з грудня 2021 по травень 2022 - в сумі 26 778, 09 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 32 625, 92 грн. інфляційних втрат та 5 797, 35 грн. - 3 % річних суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача, суд дійшов висновку, про їх обґрунтованість, а тому вимоги про стягнення 32 625, 92 грн. інфляційних втрат та 5 797, 35 грн. - 3 % річних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ВИРОБНИЧОГО КООПЕРАТИВУ «ОЛЕКСІЯ ЛУК`ЯНОВА» (Україна, 04050, місто Київ, вул. Іллєнка Юрія, будинок 2/10, корпус 14, ідентифікаційний код 40900662) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суму паю в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., прогнозовані пайові виплати в розмірі 26 778 (двадцять шість тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 08 коп., 3 % річних у розмірі 5 797 (п`ять тисяч сімсот дев`яносто сім) грн. 35 коп., інфляційні втрати у розмірі 32 625 (тридцять дві тисячі шістсот двадцять п`ять) грн. 92 коп., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 228 (три тисячі двісті двадцять вісім) грн. 02 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва