ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18 жовтня 2023 рокуСправа № 921/190/23
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Хоми С.О.
за участю секретаря судового засідання: Кульчицької Д.О.
розглянувши: матеріали справи № 921/190/23 за Заявою
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства)
За участю представників:
-боржника: не з`явився;
-представника боржника: Півторак Володимир Михайлович, адвокат, ордер, серія ВО №1049884 від 14.03.2023;
-керуючий реструктиризацією: Шимечко Андрій Ярославович;
-кредитора Акціонерного товариства «Укрсиббанк»: Івасенко Соломія Михайлівна, провідний юрисконсульт, Положення про самопредставництво інтересів АТ «Укрсиббанк`від 29.10.2021 року за № П-СОLL-2021-12 (в режимі відеоконференції);
-кредитора Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк»: ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції).
Суть справи.
Згідно поданого оголошення 17.04.2023 строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника 16.05.2023.
02.06.2023 від арбітражного керуючого Шимечко А.Я. до суду надійшов звіт № 27 від 01.06.2023 про результати розгляду декларації боржника, в якому повідомив, що за результатами перевірки декларацій, в частині вище зазначеної інформації в межах наведеної в звіті інформації, керуючим реструктуризацією встановлено відповідність наданих фізичної особою ОСОБА_1 , даних внесених до декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2022 роки.
Ухвалою від 14.06.2023 року встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів у справі №921/190/23, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (керуючим реструктуризацією) Шимечко А.Я. до реєстру вимог кредиторів боржника ОСОБА_1 , а саме:
2)кредитора Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (скорочена назва - АТ «ПУМБ», у сумі 49 459,56 грн. - кредитна заборгованість та в сумі 5368,00 грн. - судовий збір.
Призначено засідання господарського суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 09.08.2023 на 10 год. 00 хв.
25.07.2023 на поштову адресу суду від представника кредитора Акціонерного товариства «Укрсиббанк» надійшло Клопотання № 27-3-03/461 від 20.07.2023 (вх..№6163 від 25.07.2023), в якому просив суд відсторонити арбітражного керуючого Шимечка А.Я. від виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_1 та закрити провадження у справі № 921/190/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1
01.08.2023 на електронну адресу суду від представника кредитора АТ «Пумб» надійшло Клопотання № без номера від 01.08.2023 (вх..№6355) , в якому просив суд зобов`язати арбітражного керуючого Шимечко А.Я. провести повторні збори кредиторів у справі про неплатоспроможність згідно до ч.3 п.1-2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУЗПБ, без безпосередньої участі у зборах кредиторів за допомогою опитування, зобов`язати арбітражного керуючого Шимечко А.Я. надати представнику АТ «Пумб» копії декларацій про майновий стан боржника, які були додані разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, копії запитів та відповіді на них, які були здійснені арбітражним керуючим з метою перевірки майнового стану боржника та членів його сім`ї.
02.08.2023 на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Шимечко А.Я. наійшла Заява № 27 від 01.07.2023, до якої додано Повідомлення про збори кредиторів боржника ОСОБА_1 докази надіслання даного повідомлення кредиторам, Звіт про перевірку декларацій та Протокольне рішення від 31.07.2023 зборів кредиторів боржника ОСОБА_1 .
У своєму звіті № 27 від 17.07.2023 арбітражний керуючий Шимечко А.Я. повідомив, що за результатами перевірки декларацій, в частині вище зазначеної інформації в межах наведеної в звіті інформації, керуючим реструктуризацією встановлено відповідність наданих фізичної особою ОСОБА_1 , даних внесених до декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2022 роки.
Як вбачається з протокольного рішення № 1 від 31.07.2023 рішення порядку денного не прийнято у зв`язку із неявкою кредиторів.
Ухвалою від 21.08.2023 відмовлено в задоволенні Клопотання №27/-3-03/461 від 20.07.2023 (вх.№ 6163 від 25.07.2023) представника кредитора Акціонерного товариства «Укрсиббанк» щодо відсторонення арбітражного керуючого.
21.08.2023 через канцелярію суду від арбітражного керуючого Шимечко А.Я. надійшов супровідний лист до якого додано реєстр вимог кредиторів та матеріали інвентаризації.
22.08.2023 через канцелярію суду від представника боржника ОСОБА_1 адвоката Півторака В.М. надійшла Заява № без номера від 21.08.2023 (в.х№ 6833) про виправлення декларації про майновий стан, в якій зазначає, що 14.08.2023 керуючим реструктуризаціє. ОСОБА_1 , арбітражним керуючим Шимечко А.Я надано представнику боржника, лист № 29 від 07.08.2023 «Звіт про результати перевірки декларації боржника». Згідно даного листа керуючим реструктуризацією, встановлено не відповідність даних внесених до декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність Декларацій за 2020, а тому боржник надає виправлену Декларацію за 2020 рік про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї та повідомляє що у третьому кварталі 2020 року боржником ОСОБА_1 отримано дохід від продажу рухомого майна (CHERY AMULET 2007 року випуску) в сумі 42 392 грн (що в свою чергу не перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати), у зв`язку з цим Боржник ОСОБА_1 задекларував дохід по « 105» ознаці доходу (продаж рухомого майна).
12.09.2023 від арбітражного керуючого Шимечко А.Я. надійшов Звіт про проведену роботу № 50 від 01.09.2023 (вх.№ 7388) з доданими матеріалами зібраними арбітражним керуючим в ході здійснення процедури погашення боргів, зокрема Звіт про результати розгляду декларацій боржника вх.№29 від 07.08.2023, в якому повідомляє, що за результатами перевірки декларацій, в частині вище зазначеної інформації в межах наведеної в звіті інформації, керуючим реструктуризацією встановлено не відповідність наданих фізичною особою ОСОБА_1 , даних внесених до декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020 рік.
20.09.2023 на електронну адресу суду від представника кредитора Акціонерного товариства «Укрсиббанк» надійшов супровідний лист разом з протоколом № 1 зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 від 26.09.2023, бюлетень до протоколу № 1 зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1
26.09.2023 на електронну адресу суду від представника кредитора Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" (скорочено АТ "ПУМБ" надійшла Заява № без номера від 25.09.2023 а також Бюлетень до протоколу №1 зборів кредиторів у справі № 921/190/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
04.10.2023 на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Шимечко А.Я. надійшов супровідний лист № 51 від 03.10.2023 (вх.№ 7961) до якого додано Повідомлення про збори кредиторів № 49 від 01.09.2023, докази надіслання даного повідомлення кредиторам, Лист арбітражного керуючого до якого додано: Звіт про виконану роботу з додатками, Звіт про перевірку декларації про майновий стан, Проекти плану реструктуризації, Протокольне рішення від 26.09.2023.
04.10.2023 на електронну адресу суду від представника боржника адвоката Півторака В.М. надійшло Клопотання № без номера від 03.10.2023 (вх.№ 7973 від 04.10.2023), в якому просить визнати боржника ОСОБА_1 банкрутом та ввести процедуру погашення боргів боржника ОСОБА_1
13.10.2023 на електронну адресу суду від представника кредитора Акціонерного товариства Укрсиббанк» надійшли письмові пояснення представника кредитора Акціонерного товариства «Укрсиббанк» №27/-3-03/682 від 12.10.2023, в яких викладені письмові клопотання про:
-відсторонити арбітражного керуючого Шимечка А.Я. від виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 921/190/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ;
-надати оцінку діянням арбітражного керуючого Андрія Шимечка, про що винести окрему ухвалу
-закрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Ухвалою від 16.10.2023 призначено судове засідання по розгляду письмових клопотань про:
-відсторонити арбітражного керуючого Шимечка А.Я. від виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 921/190/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ;
-надати оцінку діянням арбітражного керуючого Андрія Шимечка, про що винести окрему ухвалу, які викладені в письмових поясненнях представника кредитора Акціонерного товариства «Укрсиббанк» №27/-3-03/682 від 12.10.2023 на 30.10.2023 на 12 год. 00 хв.
Ухвалою (протокольна) від 04.10.2023 оголошено перерву в судовому засіданні, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 18.10.2023 року на 16 год. 00 хв.
В судове засідання з`явився представник боржника, просив перейти до процедури погашення боргів боржника у даній справі.
В судове засідання з`явився керуючий реструктуризацією.
В судове засідання з`явився представник кредитора Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (в режимі відеоконференції), заперечив щодо переходу до процедури погашення боргів боржника, просив закрити провадження у справі.
В судове засідання з`явився представник кредитора Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (в режимі відеоконференції).
Суд, заслухавши учасників провадження у справі про неплатоспроможність, дослідивши наявні матеріали справи, зазначає наступне.
Згідно протоколу № 1 зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 від 26.09.2023, наданого АТ "УкрСиббанк" (проведенних самостійно за ініціативою кредитора АТ "УкрСиббанк"), кредитори по першому питанню проголосував за проведення зборів про неплатоспроможність ОСОБА_1 , згідно до ч.3 п.1*розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства , без безпосередньої участі у зборах кредиторів за допомогою опитування.
По другому питанню проголосували відмовити у схвалені звіту керуючого реструктуризацією Шимечка А.Я. про результати перевірки декларації про майновий стан боржника від 17.07.2023 та від 07.08.2023. Його роботу по виконанню повноважень керуючого реструктуризації визнати незадовільною.
Зокрема, зазначено, що арбітражний керуючий Шимечко А.Я. надав аж 2 звіти про результати розгляду декларації боржника ОСОБА_1 від 17.07.2023 та від 07.08.2023, які були надані суду.
В документах під назвою «Звіт про результати розгляду декларації боржника», власне самих звітів і не має. В деклараціях за 2020-2022 роки боржник зазначив про шалені доходи, але в розділі грошові активи - прочерки. Відсутні відомості про перевірку наявності/відсутності майна за місцем проживання боржника, руху коштів по рахунках за останні три роки. Відсутні відомості підприємницької діяльності боржника та її фінансові результати. Боржник не зазначив у деклараціях повну інформацію щодо майнового стану членів сім. Також боржник не надав належних та допустимих доказів того, що ним вчинені всі дії для отримання необхідної інформації: зроблено запити до членів родини, відповідних державних реєстрів, архівів тощо. Керуючий реструктуризацією Шимечко А.Я. у так званих «звітах» ніяк не відреагував на відсутність інформації про майновий стан членів сім`ї боржника. Фактично звіти є пустими.
Більше того, керуючий реструктуризацією Шимечко А.Я. відверто бреше у своїх «звітах». Він стверджує, що ним перевірена інформація з ДРРП, однак додає інформаційні довідки, які отримані адвокатом боржника- ОСОБА_3 ще 15.03.2023 року до призначення ОСОБА_4 керуючим реструктуризацією.
В «звіті» від 17.07.2023 року керуючий реструктуризацією Шимечко А.Я. висновує про відповідність наданих боржником даних в деклараціях, а вже в ідентичному «звіті» від 07.08.2023 року про невідповідність.
Фактично надані керуючим реструктуризацією документи суцільна бутафорія, а не перевірка повноти та достовірності наданої боржником інформації в деклараціях за 2020 2022 роки, як і самі декларації боржника.
По четвертому питанню кредитори проголосували звернутися до Господарського суду Тернопільської області з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого Шимечка А.Я. від виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 921/190/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
По п`ятому питанню кредитори проголосували звернутися до Господарського суду Тернопільської області з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Так, кредитори зауважили, що у зв`язку з відсутністю проекту плану реструктуризації боргів є неможливим його схвалення.
Надана боржником ОСОБА_1 інформації про майновий стан не доводить наявності ознак його неплатоспроможності, що свідчить метою ініціювання справи про своє банкрутство є уникнення повернення боргів.
Боржник ОСОБА_1 у декларації про майновий стан зазначив неповну та недостовірну інформацію по своє майно, доходи та витрати та членів сім`ї. Також боржник не надав належних та допустимих доказів того, що ним вчинені всі дії для отримання необхідної інформації: зроблено запити до членів родини, відповідних державних реєстрів, архівів тощо.
Крім того, відповідно до ч.11 ст. 126 КУПБ якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений погоджений боржником і кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржником банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів 17.04.2023 року.
Станом на 10.08.2023 року в матеріалах справи не було проекту плану реструктуризації боргів, що підтверджує незацікавленість боржника знайти компроміс з кредиторами. Його мета списання боргів.
Відсутні докази розробленого проекту плану реструктуризації боргів і станом на 19.09.2023 рік.
Не надав розроблений проект плану реструктуризації боргів і арбітражний керуючий Шимечко А.Я.
04.10.2023 на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Шимечко А.Я. надійшов супровідний лист № 51 від 03.10.2023 (вх.№ 7961) зокрема до якого додано Протокольне рішення зборів кредиторів ОСОБА_1 від 26.09.2023.з наступним порядком денним:
1.Інформація та звіт арбітражного керуючого про проведену роботу;
2.Розгляд звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника;
3.Звіт про нарахування про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат в процедурі реструктуризації боргів боржника.
4.Розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника
5.Прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до Господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
6. Вирішення інших питань передбачених кодексом (у разі надходження);
Проте рішення порядку денного не прийнято у зв`язку із повторною неявкою кредиторів.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За змістом ч.3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
В силу ч. 1, ч.2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
За змістом ч.2 ст. 6 КУзПБ, відповідно до цього Кодексу щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника.
Стаття 113 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Так, регулювання процедури реструктуризації боргів боржника - фізичної особи наведено в розділі ІІІ "Реструктуризація боргів боржника" Книги четвертої КУзПБ (ст.ст. 124-129 Кодексу).
Відповідно до ст.1 КУзПБ, реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.
Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.
Стаття 124 КУзПБ встановлює загальні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника, серед яких є вимоги до умов, що мають бути зазначені у цьому плані (частина друга), а частиною четвертою цієї статті також визначені загальні вимоги до виконання плану реструктуризації боргів боржника.
У свою чергу розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог статті 124 КУзПБ, зокрема, щодо форми і змісту проекту плану, це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.
Отже, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.
Відповідно до ч.11 ст.126 КУзПБ, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Однак, суд за власною ініціативою може прийняти рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника, лише за умови добросовісного виконання боржником своїх обов`язків та якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника (ч.1 ст.130 КУзПБ).
У справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у не розробленні та не поданні на розгляд кредиторам проекту плану реструктуризації, надання фіктивного (зазначення вигаданих розмірів сум погашення чи інших відомостей) та невиконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам статті 124 КУзПБ, пасивній участі боржника в цій процедурі.
Така поведінка може пояснюватись прагненням боржників спонукати кредиторів до відхилення такого плану (не прийняття рішення щодо його схвалення зборами кредиторів), що зі спливом 120 днів з дня відкриття провадження у справі (частина перша статті 130 КУзПБ) створює формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 року № 910/8306/20.
Також, щодо застосування ч.11 ст.126 КУзПБ Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 року у справі № 910/6639/20 зазначив, що у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - в діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.
У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд наголошує, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених ст.ст. 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судам як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.
Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо): зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім 'ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.
Також, судом враховано позицію Верховного Суду, висвітлену у постанові від 20.09.2022 року у справі №920/27/21.
Так, Верховний Суд зауважує, що логічне та філологічне тлумачення норми ч. 11 ст.126 КУзПБ у взаємозв`язку з п. 2 ч. 4 ст. 122 КУ з процедур банкрутства приводить до висновку, що за їх приписами на господарський суд покладено обов`язок розглянути та вирішити питання щодо подальшого руху справи після спливу тримісячного строку з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника, зокрема у разі неподання на затвердження плану реструктуризації боргів боржника, а словосполучення "має право прийняти рішення" вказує на дискрецію господарського суду при вирішенні цього питання в межах диспозиції ч. 11 ст. 126 КУ з процедур банкрутства.
Отже, до встановленого строку визнання боржника банкрутом за ч. 1 ст. 130 господарський суд у судовому засіданні, призначеному згідно з п. 2 ч. 4 ст. 122 КУзПБ зобов`язаний з`ясувати причини неподання на затвердження плану реструктуризації боргів і позиції сторін та за результатами ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ч. 11 ст. 126 КУзПБ.
Таким чином, хоча КУзПБ докладно не регламентує закінчення процедури реструктуризації боргів боржника, проте за приписами п. 8 ч.5 ст.119, ч. 11 ст.126 цього Кодексу визначено строк, три місяці з дня введення процедури реструктуризації боргів, протягом якого, але не пізніше строків установлених законом і судом, сторони мають здійснити свої права та обов`язки задля узгодження плану реструктуризації боргів боржника, у разі якщо господарський суд раніше не дійде висновку про наявність підстав для переходу до наступної судової процедури або закриття провадження у справі, зокрема відповідно до ч. 7, п. 2 ч. 8 ст. 123 КУзПБ.
До спливу цього строку керуючий реструктуризацією зобов`язаний виконати в повному обсязі покладені на нього завдання, зокрема щодо перевірки майнового стану боржника та забезпечення розгляду зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, а господарський суд повинен забезпечити дотримання процесуальних строків та гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін у судовій процедурі реструктуризації боргів боржника.
Суд наголошує на такому визначенні спеціальним законом строків у судовій процедурі реструктуризації боргів, адже презюмується, що добросовісний боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, здатен без зволікань надати вичерпну інформацію щодо свого майнового стану та можливостей погасити борги, а динамічність цієї процедури попереджує ризик додаткових витрат боржника через вичерпання авансування винагороди арбітражного керуючого та відповідає принципу процесуальної економії господарського судочинства.
За змістом ч. 1 ст. 130 КУзПБ, господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо:
-протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника;
-зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.
Ця норма хоча і регламентує початок судової процедури погашення боргів боржника, проте не визначає всіх випадків її введення та усієї сукупності підстав, що належить з`ясувати суду для переходу до наступної судової процедури у справі.
За змістом абз. 2 ч. 2 ст. 6, ч.1 ст. 130 КУзПБ, процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника.
Таким чином, визнаючи боржника - фізичну особу банкрутом, господарський суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом з`ясування та зіставлення активів і пасивів боржника.
Тому, неплатоспроможність боржника є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, зокрема в порядку ч. 1 ст. 130 КУ з процедур банкрутства, а відсутність ознак неплатоспроможності боржника матиме наслідком закриття провадження у справі (господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника).
Отже, приписи ч. 1 ст. 130 КУзПБ не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за ч. 7 ст. 123, ч. 11 ст. 126 КУзПБ.
Враховуючи, що у ч. 11 ст. 126 КУзПБ конкретизовано лише момент з якого вона підлягає застосуванню господарським судом, реалізація цієї норми можлива після спливу трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника та до звершення цієї судової процедури, зокрема безпосередньо перед вирішенням господарським судом питання про визнання боржника банкрутом та перехід до судової процедури погашення боргів в порядку ч.1 ст. 130 КУзПБ.
Приписи ч. 11 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за ч. 11 ст. 126 КУзПБ є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а ч. 1 ст. 130 КУзПБ формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.
Крім того, відповідно до п.9 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається "Член сім`ї не надав інформацію".
Матеріали справи не містять доказів щодо вжиття боржником будь-яких заходів, спрямованих на отримання з офіційних джерел відомостей щодо інформації стосовно якої у деклараціях боржника за 2020-2022 зазначено, що "член сім`ї інформацію не надав, тоді як така інформація мала б суттєве значення для встановлення обставин даної справи, зокрема і щодо встановлення ознак платоспроможності/неплатоспроможності боржника (запити до членів родини про надання відомостей щодо інформації необхідної для заповнення декларацій, запитів до офіційних джерел, реєстрі, тощо)
У постанові від 30.06.2022 у справі №914/100/20 Верховний Суд звернув увагу на те, що інститут реалізації обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлено не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.
Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період
Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/6639/20 також зазначила, що включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками.
Також в поданих боржником до Заяви про відкриття провадження декларацій боржника про майновий стан за 2020 - 2022 роки вказаний дохід, зокрема за 2020 рік боржником зазначено в розділі II «Відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України» в графі «Сума одержаного (нарахованого) доходу за рік боржника» в рядку 16 «Інші види доходів/грошові виплати» зазначена сума 1390 000,00; за 2021 рік боржником зазначено в розділі II «Відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України» в графі «Сума одержаного (нарахованого) доходу за рік боржника» в рядку 16 «Інші види доходів/грошові виплати» зазначена сума 1480 000,00; за 2022 рік боржником зазначено в розділі II «Відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України» в графі «Сума одержаного (нарахованого) доходу за рік боржника» в рядку 16 «Інші види доходів/грошові виплати» зазначена сума 650 000,00.
Також у виправленій декларації боржника про майновий стан за 2020 рік боржником зазначено в розділі II «Відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України» в графі «Сума одержаного (нарахованого) доходу за рік боржника» в рядку 16 «Інші види доходів/грошові виплати» зазначена сума 1390 000,00.
Проте в розділі XIV «Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України» декларацій боржника за 2020 2022 роки боржником зазначено «прочерки».
Представником боржника надано суду Пояснення № без номера від 17.10.2023 (вх. № 8354 від 18.10.2023) щодо зазначення сум доходу боржника та незазначених сум витрат боржника в деклараціях 2020,2021,2022 років та виправленої декларації повідомив, що до суми доходу платника єдиного податку включається вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг). Датою отримання доходу є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг). Представник боржника зазначає, що в графі «Витрати» боржником не відображено інформацію оскільки товар боржник отримав під реалізацію, а дохід від подальшої реалізації такого товару не перевищував 30 мінімальних заробітних плат. Також, представник боржника зазначив, що кошти які, були декларовані боржником при поданні податкової звітності та були в обороті боржника в товарі, який в силу обтяжень пов`язаних з корона вірусом, військовою агресією московітів, не був реалізований боржником на ринку та прийшов у непридатність, та був списаний, станом на сьогоднішній день товар повернуто власнику.
Відповідно до п.12 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, вартість майна, активів, доходи та витрати зазначаються у грошовій одиниці України.
Відповідно до п.292.1. ст.292 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку є:
для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності;
Відповідно до п. 292.3 ст.292 Податкового кодексу України до суми доходу платника єдиного податку включається вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг).
Безоплатно отриманими вважаються товари (роботи, послуги), надані платнику єдиного податку згідно з письмовими договорами дарування та іншими письмовими договорами, укладеними згідно із законодавством, за якими не передбачено грошової або іншої компенсації вартості таких товарів (робіт, послуг) чи їх повернення, а також товари, передані платнику єдиного податку на відповідальне зберігання і використані таким платником єдиного податку.
Проте боржником належними доказами не доведено що йому було надано та ним отримано товар безоплатно, не надано суду договору дарування товару боржнику, інших письмових договорів укладених згідно із законодавством, тощо.
Також, суд звертає увагу, що доказів списання не реалізованого товару боржником ОСОБА_1 , ані доказів повернення боржником ОСОБА_1 даного товару власнику матеріали справи не містять.
Суд звертає увагу, що КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля спонукання боржника до належного виконання обов`язків та уникнення недобросовісного використання судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї (пункти 1 частини 7 статті 123 КУзПБ), оскільки подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат нвідповідну дату, а й динаміку розміру активів за відповідний період ( постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).
Наведене вище викликає обгрунтовані сумніви щодо реальності та достовірності задекларованих боржником доходів та витрат.
Наведені обставини у їх сукупності, за відсутності відповідних належних та допустимих доказів не дають можливості у повній мірі достеменно встановити ознаки платоспроможності/неплатоспроможності боржника, встановлення якої є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів.
Відповідно до ч.1 ст.90 КУзПБ, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі: 1) невнесення боржника - юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) припинення у встановленому законодавством порядку юридичної особи, яка є боржником, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім боржника - фізичної особи; 4) перебування у провадженні господарського суду справи про банкрутство (неплатоспроможність) того самого боржника; 5) відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; 6) затвердження звіту керуючого санацією в порядку, передбаченому цим Кодексом; 7) затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог; 9) якщо справа згідно із законом не підлягає розгляду в господарських судах України; 10) якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника; 11) укладення мирової угоди між боржником та кредиторами відповідно до статті 192 Господарського процесуального кодексу України; 12) прийняття рішення про приватизацію боржника, яким є державне підприємство або господарське товариство, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі; 13) в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст.90 КУзПБ, провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 5, 9, 11 і 12 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8 і 10 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 7 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.
Про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала.
Відтак, зважаючи на наведені вище обставини та положення закону, оскільки судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі на підставі п.10 ч.1 ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства.
Крім того, суд припиняє повноваження арбітражного керуючого Шимечко А.Я. як керуючого реструктуризацією у даній справі, а також припиняє дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою від 17.04.2023 року у справі № 921/190/23, згідно ч. 5 ст. 121 КУзПБ.
Керуючись п.10 ч.1 ст.90, ст.113, ч.11 ст.126 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.73, 74, 76-79, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
3.Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.04.2023 року у справі № 921/190/23.
4.Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.
5.Ухвала господарського суду, постановлена за результатами розгляду, може бути оскаржена в строк та порядок, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
6.Копію ухвали надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:
У зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 23.10.2023 по 27.10.2023 повний текст ухвали складено та підписано: 01 листопада 2023 року.
Суддя С.О. Хома