ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року Справа № 915/1257/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

за участі представників учасників справи:

від позивача - Авраменко Т.М.

від відповідача - Гавловська Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20; адреса електронної пошти: )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Зоріної Марії Дмитрівни ( АДРЕСА_1 )

про: - скасування державної реєстрації змін;

- припинення права оренди

Миколаївська міська рада звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №3030/02.01-22/02.06/14/23 від 04.08.2023 до відповідача Фізичної особи-підприємця Зоріної Марії Дмитрівни в якій просить суд:

- скасувати державну реєстрацію змін до іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку площею 18 кв.м, кадастровий номер :02:002:0057, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, внесених до реєстру 02.03.2021 (дата, час державної реєстрації: 24.02.2021 10:18:22) державним реєстратором Брагаром Геннадієм Йосиповичем, виконавчий комітет Первомайської міської ради, Миколаївська область, індексний номер рішення: 56884852;

- припинити за Зоріною Марією Дмитрівною, реєстраційний номер облікової карти

платника податків: НОМЕР_1 , право оренди на земельну ділянку площею 18 кв.м., кадастровий номер :02:002:0057, адреса: м.Миколаїв, Миколаївська область, цільове призначення: для подальшого обслуговування торгового кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача через виконавчий

комітет Миколаївської міської ради (р/р UA0027733, банк отримувача: ДКСУ м. Київ, ).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.05.2009 між Миколаївською міською радою та ФОП Зорін Валерій Олексійович, укладено договір оренди землі №6574. Зі змісту договору вбачається, що земельна ділянка була передана відповідачу в оренду на 3 роки. В подальшому, термін дії Договору №6574 було продовжено до 15.05.2013 на підставі договору про зміни №172-12 від 07.06.2012, до 15.05.2015 на підставі договору про зміни №240-12 від 05.10.2012 та до 15.05.2020 на підставі договору про зміни №65-15 від 28.05.2015. Всупереч умовам п.7.1 Договору №6574, ФОП Зорін В.О. з 15.05.2020 не повернув міській раді земельну ділянку вільну від споруд за актом приймання-передачі. За інформацією з ЄДРЮОФОП, ФОП Зорін В.О. 08.12.2020 припинив підприємницьку діяльність, підстава внесення запису: у зв`язку зі смертю особи. Водночас, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.02.2022 №300519738) державним реєстратором Брагарем Геннадієм Йосиповичем здійснено державну реєстрацію змін іншого речового права (права оренди), а саме внесено зміни щодо терміну дії (до 15.05.2025) договору оренди на підставі ст. 33 Закону України Про оренду землі. Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у відомостях про суб`єкта іншого речового права зазначено, що орендарем є ОСОБА_1 , що свідчить про те, що державним реєстратором Брагарем Г.Й. здійснено заміну орендаря земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0057. Дії державного реєстратора щодо здійснення реєстрації змін до іншого речового права (права оренди) Зоріної М.Д. на земельну ділянку площею 18 кв.м., кадастровий номер :02:002:0057 поблизу ринку Колос по пр. Миру є такими, що суперечать приписам ст. 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень. В свою чергу, державна реєстрація внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно змін щодо реєстрації іншого речового права (продовження права оренди, заміна орендаря) Зоріної М.Д. на вказану земельну ділянку має бути скасованою. Крім того, саме по собі право оренди на підставі Договору №6574 також припинилося в у зв`язку з закінченням строку дії договору ще до внесення оскаржуваних змін іншого речового права (права оренди), міською радою ніколи не передавалось право оренди на дану земельну ділянку Зоріній М.Д., зміни в договір щодо орендаря не вносились, тому державна реєстрація права оренди за Зоріною М.Д. є протиправною та підлягає припиненню. В обґрунтування позову посилається на ст.ст. 13, 14, 19 Конституції України, Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, ст.ст. 2, 5, 24, 26, 37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 7, 17, 19, 31, 33 Закону України Про оренду землі, ст.ст.3, 169, 172, 327, 377 Цивільного кодексу України, ст.ст.80, 83, 116, 120, 122, 125, 126-1 Земельного кодексу України, ст.22 Бюджетного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19 вересня 2023 року.

31 серпня 2023 року відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Вказує, що реєстрація права оренди на земельну ділянку зареєстрована 02.03.2021, а саме через рік після спливу строку дії договору про зміни №65-15 від 28.05.2015 після звернення відповідача щодо поновлення терміну, відповідно реєстратором застосовано новий перебіг строку (п`ять років) не змінюючи умови договору оренди землі. Зазначає, що у реєстратора були всі правові підстави та відповідні документи здійснити реєстрацію права оренди. Будь-яких обмежень земельна ділянка не мала. Вказує, що з 2020 року Миколаївською міською радою не направлено претензії, листа Відповідачу щодо припинення або відмови в укладенні договору оренди землі в подальшому. Тому, мовчазна згода, а саме п.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» дав право Відповідачу розраховувати на реєстрацію право оренди землі, якою він користується у відповідності до її цільового призначення та сплачує орендну плату. Вказує, що дії державного реєстратора по реєстрації права оренди землі за відповідачем були законними, оскільки на виконання вимог ст. ст. 5, 22, 27 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та Постанови Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 ФОП Зоріна М.Д. подала необхідні документи, а відтак відсутні підстави для відмови у такій реєстрації. Навпаки недобросовісна поведінка Позивача (порушення строків розгляду заяви щодо поновлення права оренди в порядку ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та не прийняття вчасного рішення про погодження або відмову) порушує право відповідача на вільне користування землею.

05 вересня 2023 року позивач засобами електронного зв`язку надав до суду відповідь на відзив в якій зазначає, що Договір №6574 був укладений з ФОП Зоріним В.О. та діяв до 15.05.2020, закінчив свою дію у зв`язку з закінченням строку дії договору відповідно до п.11.3 Договору та ст.31 Закону України «Про оренду землі», орендар за договором не змінювався. Всупереч умовам Договору, ФОП Зорін В.О. з 15.05.2020 не повернув міській раді ділянку вільну від споруд за актом приймання-передачі. Вказує, що реєстраційні дії є протиправними, оскільки сторони за договором не вносили відповідні зміни до договору, судові рішення щодо таких змін не ухвалювались, самі лише приписи ст.33 Закону України «Про оренду землі» та ст.126-1 Земельного кодексу України не є підставами для внесення таких змін. Оспорювані реєстраційні дії в реєстрі порушують права власника земельної ділянки територіальної громади м.Миколаїв в особі Миколаївської міської ради на вільне володіння, користування та розпорядження на власний розсуд такою земельною ділянкою. Вказує, що на земельній ділянці не знаходяться будівлі та споруди, що перебували у власності Зоріна В.О., розміщувалась виключно тимчасова споруда, умовами Договору №6574 передбачено заборону на оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Умова щодо поновлення договору відповідно до ст.126-1 Земельного кодексу України не може застосовуватись до Договору №6574, оскільки суперечить приписам ч.2 цієї статті. Зазначає, що Зоріна М.Д. протиправно та самовільно продовжила строк дії договору оренди землі у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за відсутності рішення Миколаївської міської ради про продовження строку на пролонгацію такого договору та підписання між сторонами додаткової угоди до договору.

Ухвалою суду від 19.09.2023, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.ст.177, 182, 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 жовтня 2023 року.

У судовому засіданні 16.10.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

15 травня 2009 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та ФОП Зорін В.О. (орендар) укладено договір оренди землі №6574 (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 30.01.09 за №32/43 передає, а ФОП Зорін В.О. приймає в оренду земельну ділянку для подальшого обслуговування торгового кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » поблизу ринку «Колос» по пр.Миру, без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно/Ленінський район/ (а.с.32-35).

У відповідності до п.2.1 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 18 кв.м., без права передачі її в суборенду.

Згідно п.2.2 Договору, на земельній ділянці знаходиться торговий кіоск « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП Зоріна В.О. Земельна ділянка передається в оренду без будівель, споруд та інших об`єктів (п.2.3 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору, договір діє протягом 3 років з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору звернутись письмово до орендодавця з проханням, що до продовження строку дії договору.

У подальшому, 07.06.2012 між Миколаївською міською радою та ФОП Зорін В.О. було укладено Договір про зміни №172-12 згідно якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 19.04.12 за №16/40 продовжує ФОП Зоріну В.О. оренду земельної ділянки для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торгового кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » поблизу ринку «Колос» по пр..Миру, без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Згідно Договору про зміни №172-12, п.3.1 доповнили в такій редакції: «Термін оренди продовжений до 15.05.13. Орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на продовження строку дії договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору письмово звернутися до орендодавця з клопотанням про продовження строку оренди. Підставою для подовження строку дії договору (поновлення договору) буде відповідне рішення орендодавця» (а.с.29).

Як вбачається з матеріалів справи, договором про зміни №240-12 від 05.10.2012 термін оренди продовжено до 15.05.2015 (а.с.29.)

28 травня 2015 року між Миколаївською міською радою та ФОП Зорін В.О. укладено Договір про зміни №65-15, у відповідності до умов якого, Миколаївська міська рада на підставі рішення від 18.03.2015 №46/46 продовжує ФОП Зоріну В.О. оренду земельної ділянки для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торгового кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » поблизу ринку «Колос» по пр.Миру, без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Згідно п.2.1 Договору про зміни №65-15, в оренду передається земельна ділянка площею 18 кв.м. (за функціональним призначенням землі комерційного використання), без права передачі її в суборенду (кадастровий номер :02:002:0057). На земельній ділянці знаходиться торговий кіоск ФОП Зоріна В.О. (п.2.2).

Відповідно до п.3.1 Договору про зміни №65-15, договір діє до 15.05.2020. Орендар який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмового повідними про це орендодавця за шість місяців до спливу строку цього Договору. Підставою для укладення Договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.

У відповідності до п.5.1., п.5.2. Договору про зміни №65-15, земельна ділянка передається в оренду для подальшого обслуговування торгового кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Цільове призначення земельної ділянки: В.03.07.

Відповідно до пункту 7.1 Договору, у разі закінчення строку оренди, припинення або розірвання Договору, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку вільну від споруд за актом приймання-передачі без відшкодування орендодавцем витрат орендаря, у тому числі вартості майна, з приведенням земельної ділянки у стан, придатний для подальшого використання.

Пунктом 9.4. Договору про зміни №65-15, передбачено, зокрема, обов`язок орендаря виконувати зобов`язання щодо об`єкта оренди (п.а); використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового та функціонального призначення (п.б); у разі наміру скористатися переважним правом на укладення Договору на новий строк, письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку цього Договору, або повідомити про інший намір її використання, при цьому орендна плата за землю вноситься до дня звільнення земельної ділянки від споруд та приведення її у стан, придатний для використання (до повернення її за актом приймання-передачі) або до укладення нового Договору. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє орендаря від обов`язку сплати заборгованості по орендній платі в повному обсязі, у тому числі з урахуванням плати за період після спливу строку цього Договору до дати повернення земельної ділянки за актом приймання-передачі (п. ж).

Згідно п. 11.1. Договору про зміни №65-15, всі зміни та/або доповнення до цього Договору здійснюються у письмовій формі (якщо інше не встановлено цим Договором) за взаємною згодою сторін, шляхом внесення змін у вигляді додаткової угоди (договору про зміни), що буде невід`ємною частиною цього Договору. Згодою або запереченням Орендодавця на зміни та/або доповнення до цього Договору, є його рішення, прийняте в установленому законодавством порядку.

Пунктом 11.3. Договору про зміни №65-15 передбачено, що дія Договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, (інформаційна довідка від 21.02.2022 №300519738), земельна ділянка, кадастровий номер :02:002:0057, площею 18 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 є комунальною власністю Миколаївьської міської ради. При цьому, державним реєстратором Брагарем Г.Й. 24.02.2021 внесено зміни до реєстру щодо іншого речового права на земельну ділянку, а саме у відомостях про суб`єкта іншого речового права: додано: «Орендар: Зоріна Марія Дмитрівна»; видалено: «Орендар: Зорін Валерій Олексійович». У змісті, характеристиці іншого речового права: строк дії: 15.05.2020 змінено на Дата укладання договору (після 2013)/Дата державної реєстрації (до 2013): 15.05.2009, Стро: 16 р., Дата закінчення дії: 15.05.2025, з посиланням на те, що термін дії договору продовжено на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та ст. 126-1 Земельного кодексу України (а.с.39-42).

Позивач вказує, що зазначені реєстраційні дії є протиправними, оскільки сторони за договором не вносили зміни до договору, судові рішення щодо таких змін не ухвалювались. Враховуючи, що вказані реєстраційні дії порушують права власника земельної ділянки територіальної громади м.Миколаєва в особі Миколаївської міської ради на вільне володіння, користування та розпорядження на власний розсуд такою земельною ділянкою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За приписами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Частиною 1 ст.3 Земельного кодексу України унормовано, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з вимогами ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.169, ст.172 Цивільного Кодексу України територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Статтею 327 Цивільного Кодексу України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно п."б" ч.1 ст.80 Земельного Кодексу України суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 83 Земельного Кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

У відповідності до п. "а" ч.2 ст.83 Земельного Кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 93 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно абз.1 ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як встановлено судом, відповідно до п.3.1. Договору про зміни №65-15 від 28.05.2015 до договору оренди землі №6574, дію договору продовжено до 15.05.2020. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це Орендодавця за шість місяців до спливу строку цього Договору. Підставою для укладення Договору на новий строк буде відповідне рішення Орендодавця.

Тобто договором установлено, що строк його дії до 15.05.2020, тому останнім днем повідомлення орендодавця про намір орендаря скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк є 15.12.2019. Також, договором визначено, що підствою для укладення договору на новий строк є відповідне рішення орендодавця.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку.

З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2019 ФОП Зорін В.О. звернувся до Миколаїської міської ради із заявою (реєстраційний номер 000675) в якій просив видати рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки (а.с.61).

Згідно матеріалів справи, Миколаївською міською радою рішення щодо продовження строку дії Договору оренди не приймалось, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення, як то визначено ст.33 Закону України «Про оренду землі» не укладалась. Зволікань Миколаївської міської ради щодо укладання додаткової угоди до договору оренди землі в судовому порядку орендарем не оскаржувалось.

Згідно листа №11959/11.02-03/21-2 від 01.04.2021 Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради, рішення щодо продовження строку оренди земельної ділянки не приймалось (а.с.22), що також підтверджено представником позивача в судових засіданнях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що договір оренди припинив свою дію 15.05.2020, у зв`язку із закінченням строку на який він був укладений.

Після закінчення строку дії договору, спірна земельна ділянка повернута не була.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ФОП Зорін Валерій Олексійович припинив підприємницьку діяльність 08.12.2020, підстава внесення запису: у зв`язку зі смертю особи (а.с.13). У відповідності до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.63).

Однак, після закінчення строку дії договору, 21.01.2021 ФОП Зоріна Марина Дмитрівна звернулась до Миколаївської міської ради із заявою про винесення рішення щодо поновлення договору оренди земельної ділянки площею 18 кв.м. поблизу ринку «Колос» та додала проект додаткової угоди до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 05.05.2009 за №6574 (зв.б. а.с.66-67)

Також, як вбачається з матеріалів справи ФОП Зоріна Марія Дмитрівна надала Управлінню земельних ресурсів Миколаївської міської ради лист (вх.№11 02-19-458 від 16.03.2021) в якому повідомлено, що в Договорі №6574 ФОП Зоріна В.О. замінено на ФОП Зоріну М.Д.(а.с.19).

Після припинення договору оренди та припинення підприємницької діяльності Зорина В.О (у зв`язку зі смертю особи), 24.02.2021 державним реєстратором Брагарем Г.Й внесено зміни до реєстру щодо речового права на земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0057, площею 18 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, а саме у відомостях про суб`єкта іншого речового права: додано: «Орендар: Зоріна Марія Дмитрівна»; видалено: «Орендар: Зорін Валерій Олексійович». У змісті, характеристиці іншого речового права: строк дії: 15.05.2020 змінено на Дата укладання договору (після 2013)/Дата державної реєстрації (до 2013): 15.05.2009, Стро: 16 р., Дата закінчення дії: 15.05.2025, з посиланням на те, що термін дії договору продовжено на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та ст. 126-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній станом на 01.12.2020) державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

У відповідності до ч.3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на 01.12.2020) Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

У розумінні положень статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у чинній редакції (з 16.01.2020), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав) (постанова КГС ВС від 03.03.2021 по справі №915/161/20).

Відповідно до абз.4 Розділу IX Перехідних положень Закону України «Про оренду землі», Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, спірний договір оренди землі укладено 15.05.2009, тобто до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а тому умова щодо поновлення договору відповідно до ст.126-1 Земельного кодексу України не може застосовуватись до спірного договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що всупереч умовам договору оренди землi, та договору про зміни, які стали пiдставою для державної реєстрацiї речового права, у зв`язку з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державним реєстратором за вiдповiдачем було зареєстровано право оренди на земельну дiлянку на підставі договору, який на дату проведення державної реєстрації вже був припинений, у зв`язку iз закiнченням строку, на який його було укладено.

Крім того, заміна державним реєстратором сторони в договорі №6574 є необґрунтованою та безпідставою.

Таким чином, прийняте рiшення державного реєстратора про державну реєстрацiю речових прав на нерухоме майно (іншого речового права - права оренди земельної дiлянки) не відповідає вимогам Закону та умовам договорів на підставі яких здійснено оскаржуваний запис.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доведеність, законність та обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, а отже наявність підстав для задоволення позову.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 7, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Скасувати державну реєстрацію змін до іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку площею 18 кв.м, кадастровий номер :02:002:0057, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, внесених до реєстру 02.03.2021 (дата, час державної реєстрації: 24.02.2021 10:18:22) державним реєстратором Брагаром Геннадієм Йосиповичем, виконавчий комітет Первомайської міської ради, Миколаївська область, індексний номер рішення: 56884852;

2. Припинити за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 ) право оренди на земельну ділянку площею 18 кв.м., кадастровий номер :02:002:0057, адреса: м.Миколаїв, Миколаївська область, цільове призначення: для подальшого обслуговування торгового кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Зоріної Марії Дмитрівни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20, ) судовий збір у розмірі 5 368,00 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 30.10.2023 (у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні).

Суддя Н.О. Семенчук