ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" листопада 2023 р. Справа № 924/1024/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом релігійної організації "Управління Хмельницької єпархії Української Православної Церкви", м. Хмельницький

до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про визнання незаконним і скасування рішення

встановив: релігійна організація "Управління Хмельницької єпархії Української Православної Церкви" звернулась до суду з позовом до Хмельницької міської ради про визнання незаконним і скасування рішення.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області (суддя ОСОБА_2.) від 02.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1024/23, призначено підготовче засідання на 01.11.2023, яке у подальшому відкладено на 08.11.2023.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023 з огляду на звільнення судді ОСОБА_2 з посади судді справу №924/1024/23 передано на розгляд судді Виноградовій В.В.

За наслідками ознайомлення з матеріалами справи №924/1024/23 суддею Виноградовою В.В. з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості та безсторонності в очах стороннього спостерігача заявляється самовідвід у справі.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2017 Суд нагадує, що навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, також передбачено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Зокрема, відповідно до пункту 90 Коментарів щодо Бангалорських принципів поведінки суддів (вересень 2007 року) залежно від обставин, обґрунтована підозра в упередженості може виникати у разі, якщо між суддею та громадянином, який бере участь у справі, існують особисті дружні або ворожі відносини.

Консультативна рада європейських судів у пункті 12 Висновку №1 (2001) наголошує: "Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він також повинен вважатися вільним від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади буде підірвано".

У п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гарабін проти Словаччини» (Harabin v. Slovakia) від 20.02.2013 зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Таким чином, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, адже головним є публічний інтерес. Головна мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 39 ГПК України).

З аналізу матеріалів справи, доказів поданих в обґрунтування позову, зокрема, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що останні отримані та підготовлені ОСОБА_1 , судовий збір за подання позовної заяви у цій справі сплачено через ОСОБА_1.

Відтак ОСОБА_1 брав безпосередню участь в ініціюванні позову, у зборі та підготовці матеріалів справи для їх подання до суду, що, відповідно, свідчить про наявність у нього інтересу у результатах її розгляду.

Разом з тим суддя Виноградова В.В. підтримує давні особисті приятельські відносини з ОСОБА_1 та його сім`єю.

Хоча наведені вище обставини не можуть бути підставою для висновку щодо наявної упередженості чи заінтересованості суду, однак, зважаючи на пріорітетність норм Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та принципове значення рішень Європейського суду з прав людини для національного правозастосування, беручи до уваги вищенаведені норми Господарського процесуального кодексу України, враховуючи те, що суд у демократичному суспільстві має викликати довіру, насамперед, у сторін процесу, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість суду при розгляді цієї справи, недопущення у подальшому будь-яких сумнівів у сторін чи інших осіб щодо безсторонності, неупередженості суду в об`єктивному вирішенні спору, суд дійшов висновку, що заявлений у справі №924/1024/23 самовідвід судді Виноградової В.В. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 32-40, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Виноградової В.В. від розгляду справи №924/1024/23 задовольнити.

Ухвала набирає законної сили 07.11.2023, оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Виноградова