РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2023Справа № 910/11042/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест - Будекспорт»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом»

про стягнення 775667,85 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Форест - Будекспорт» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» про стягнення 775667,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору на постачання товару №53-123-01-22-07804 від 02.11.2022 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 766698,64 грн. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 4401,71 грн та інфляційні втрати у розмірі 4567,50 грн.

Відповідач заперечив проти позову, вказавши, що ним здійснювалась часткова оплата у зв`язку з чим сума основного боргу станом на 18.10.2023 становить 609000 грн. Крім того, відповідач заперечив проти розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, оскільки позивачем невірно визначено граничний термін для здійснення оплати за товар. Також, відповідач послався на наявність форс-мажорних обставин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 157698,64 грн підлягає закриттю, а в іншій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.11.2022 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форест - Будекспорт» укладено Договір на постачання товару №53-23-01-22-07804 (далі - Договір) відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати Покупцю, а Покупець приймає на себе зобов`язання прийняті і сплатити товар - код СРV 34940000-8 по ДК 021:2015 Залізничне обладнання (Шпали дерев`яні) (далі - Товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації №1, що є невід`ємною частиною цього Договору. (п.1.1. Договору)

Згідно з п.2.1. Договору загальна вартість товару є твердою та складає 761250 грн, ПДВ 20% - 152250 грн, а всього 913500 грн.

Відповідно до п.2.2. Договору оплата відбувається протягом 120 робочих днів після постачання товару згідно Специфікації №1 та виконання Постачальником умов п.п.3.2., 6.1. цього Договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Постачання здійснюється з дати публікації Договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.11.2022, на умовах - DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Південноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» або ВП ПАЕС відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника Постачальника. (п.3.1. Договору)

Пунктом 3.2. Договору визначено, що з товаром Постачальник надає Покупцю: видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно; електронну податкову накладну, складену належним чином та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у порядку та протягом строку, які визначені Податковим кодексом України; документ, який підтверджує якість товару (оригінал або копія, завірена печаткою постачальника).

Датою постачання є дата отримання товару на складі Вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару. (п.3.3. Договору)

Специфікацією №1 до Договору сторони визначили, зокрема, найменування товару - шпали дерев`яні тип 1-А; кількість - 435 шт.; вартість товару без урахування ПДВ - 761250 грн та загальну вартість з урахуванням ПДВ - 913500 грн.

Положеннями ч.1 ст.265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки за змістом частини шостої статті 265 ГК України та частини другої статті 712 ЦК України застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов Договору було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 913500 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №242 від 09.11.2022 на суму 493500 грн, №248 від 15.11.2022 на суму 420000 грн; товарно-транспортними накладними №280 від 09.11.2022, №286 від 15.11.2022; рахунками на оплату №280 від 09.11.2022 на суму 493500 грн, №286 від 15.11.2022 на суму 420000 грн; ярликам на придатну продукцію №4-848 від 17.11.2022 та №4-849 від 17.11.2022.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи положення пунктів 2.2. та 3.2. Договору, оскільки датою повного виконання пункту 3.2. Договору в частині реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних є - 29.11.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Єдиного реєстру податкових накладних №57 від 09.08.2023, суд зазначає, що вірною датою з якої у відповідача виникає обов`язок оплатити поставлений товар за видатковими накладними №242 від 09.11.2022 на суму 493500 грн, №248 від 15.11.2022 на суму 420000 грн є - 29.11.2022, а останнім днем для виконання вказаного обов`язку є - 16.05.2023 (включно).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, відповідачем до моменту звернення позивача до суду було здійснено часткову оплату за поставлений товар на суму 146801,36 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №УВТК/4730 від 13.06.2023.

Так, відповідач в порушення умов Договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість з оплати поставленого товару у розмірі 766698,64 грн, яку позивач просить стягнути.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем після звернення позивача до суду (05.07.2023) було сплачено 157698,64 грн, згідно платіжних інструкцій №УВТК/6438 від 25.07.2023 на суму 50000 грн; №УВТК/6966 від 04.08.2023 на суму 20000 грн; №УВТК/9458 від 03.10.2023 на суму 10000 грн; №УВТК/9715 від 09.10.2023 на суму 46198,64 грн; №УВТК/9798 від 10.10.2023 на суму 31500 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 157698,64 грн та необхідність закриття провадження у справі у вказаній частині.

Оскільки, наявність заборгованості підтверджено наявними доказами у матеріалах справи в повному обсязі, за відсутності у матеріалах справи доказів її оплати в повному обсязі, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 609000 грн.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4401,71 грн та інфляційних втрат у розмірі 4567,50 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що позивачем невірно визначено початку дату таких нарахувань.

Так, оскільки як було вище встановлено судом, останнім днем для виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого є - 16.05.2023, то першим днем прострочення такого зобов`язання є - 17.05.2023.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 3425,64 грн та інфляційні втрати у розмірі 4567,50 грн.

Посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин, судом відхиляються з огляду на таке.

Відповідно до п.8.1. Договору сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим Договором унаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили, такі, як повені, землетруси, пожежі, інші стихійні лиха, а також війни, воєнні дії), а також дій органів законодавчої, виконавчої влади і підлеглих їм органів, що вступили в силу після укладання даного Договору. (п.8.1. Договору)

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою, згідно з законодавством України, або іншою довідкою, процесуальним документом, виданим компетентним органом. (п.8.2. Договору)

Згідно п.8.3. Договору сторона, що зазнала дії форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за Договором, письмово повідомляє іншу Сторону про їх наявність, протягом 5 днів з початку їх дії з наступним наданням, протягом 10 днів, відповідного підтверджуючого документа. Про закінчення дії форс-мажорних обставин Сторона, яка зазнала їх впливу, письмово в 5-денний строк повідомляє другу Сторону. Якщо форс-мажорні обставини діють більше 3 місяців, сторони мають право розірвати Договір, уклавши про це відповідну угоду.

Згідно листа Торгово-Промислової палати України №2024/02.0.-7.1 від 28.02.2022, в якому зазначено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року, ТТП підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору, виконання яких настало згідно з умовами договору і виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Суд зазначає, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався строк дії воєнного стану в Україні та триває на даний час.

Також, є загально відомим факт систематичних ракетних, артилерійських обстрілів, тощо інфраструктури та цивільних об`єктів країни з боку рф.

Суд зазначає, що станом на час укладення сторонами у справі Договору №53-123-01-22-07804 від 02.11.2022, на час його виконання та на час винесення судом рішення у даній справі в Україні діє воєнний стан.

Таким чином, відповідач на момент укладення Договору мав передбачати та усвідомлювати можливі негативні наслідки, які мали доволі очевидний характер, внаслідок повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, що можуть ускладнити виконання зобов`язань.

Інших доказів неможливості виконання зобов`язання у встановлений строк матеріали справи не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що форс-мажорні обставини звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань (тобто від нарахування штрафу/пені), проте не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За таких обставин, враховуючи, що спір виник у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо своєчасної оплати поставленого товару, тобто з вини відповідача, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ідентифікаційний код 20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форест - Будекспорт» (50055, м. Кривий Ріг, Нікопольське шосе, 55; ідентифікаційний код 36876283) заборгованість у розмірі 609000 (шістсот дев`ять тисяч) грн, 3% річних у розмірі 3425 (три тисячі чотириста двадцять п`ять) грн 64 коп., інфляційні втрати у розмірі 4567 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят сім) грн 50 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 11620 (одинадцять тисяч шістсот двадцять) грн 38 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Закрити провадження у справі №910/11042/23 в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» суми основної заборгованості у розмірі 157698 (сто п`ятдесят сім тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн 64 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 01.11.2023.

Суддя Я.В. Маринченко