ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023м. ХарківСправа № 922/4404/15 (922/3406/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін справу

за позовом Публічного акціонерного товариства АБ "Украгазбанк"
до Фізичної особи-підприємця Довгаль Вікторії Вікторівни треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : АТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1
про визнання за ПАТ АБ "Укргазбанк" права іпотекодержателя
за участю :

представника позивача : Невечерова Д.В.

представника третьої особи АТ "Укрсиббанк" : Тіторенка І.А. (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів)

ВСТАНОВИВ:

ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Довгаль Вікторії Вікторівни, в якому просить суд визнати за ПАТ АБ "Укргазбанк" право іпотекодержателя належної на праві власності ОСОБА_2 трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , яке виникло на підставі укладеного між ПАТ АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 договору іпотеки № 2738/05/2018/0272-Z від 23.05.2018 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н. А. та зареєстрованим в реєстрі за номером 493 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" понесені судові витрати.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу № 922/4404/15 (922/3406/23) передано на розгляд судді Яризька В.О.

Ухвалою суду від 21.08.2023 прийнято позовну заяву АТ АБ "Укргазбанк" (вх. № 3406/23 від 31.07.2023) до розгляду в межах справи № 922/4404/15 про банкрутство Фізичної особи-підприємця Довгаль Вікторії Вікторівни та відкрито провадження у справі; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ АБ "Укрсиббанк" (адреса вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, 04070) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 ); призначено судове засідання для розгляду справи по суті 14.09.2023.

Ухвалою суду від 14.09.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 02.10.2023.

Ухвалою суду від 02.10.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 16.10.2023.

16.10.2023 до суду від АТ "Укрсиббанк" надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких третя особа заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні. Надані пояснення АТ "Укрсиббанк" долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 16.10.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, в розгляді справи оголошено перерву до 23 жовтня 2023 року.

Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги, просить суд задовольнити позов.

Представник АТ "Укрсиббанк" заперечує проти позову, з підстав викладених у письмових поясненнях.

Інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Розглянувши подані документі і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позовна заява про визнання за ПАТ АБ "Укргазбанк" права іпотекодержателя, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

23 травня 2018 року між АБ "Укргазбанк" (далі за текстом Позивач ) та ОСОБА_1 (далі по тексту Боржник) укладено Кредитний договір № 2738/05/2018/0272 про надання кредитних коштів на купівлю квартири АДРЕСА_3 (далі по тексту - Кредитний договір), відповідно до якого Позичальнику були надані кредитні кошти в розмірі 503590,00 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань між Позивачем та Боржником було укладено Договір іпотеки № 2738/05/2018/0272-Z від 23.05.2018 року (далі за текстом Договір іпотеки), який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н. А. та зареєстрованим в реєстрі за номером 493. Предметом іпотеки за Договором іпотеки є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 (далі за текстом Предмет іпотеки). Отже, починаючи з 23.05.2018 року спірне нерухоме майно перебувало в іпотеці у ПАТ АБ "Укргазбанк", номер запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26282793, зареєстрований 23.05.2018 року.

В подальшому, рішенням господарського суду Харківської області від 25 травня 2021 року в справі № 922/4404/15 (922/2095/20) було задоволено позов АТ "УкрСиббанк" до арбітражного керуючого Безпалого С.О., ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи - АБ "Укргазбанк", ФОП Довгаль В.В. про застосування наслідків недійсного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 19.06.2017 року шляхом скасування рішень у сфері державної реєстрації щодо реєстрації права власності, іпотеки та іпотекодержателя, обтяжень щодо квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

- Скасовано рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Салигі Н.А. №41238608 від 23.05.2018 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 ,

- Скасовано рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Салигі Н.А. №41242647 від 23.05.2018 року про реєстрацію права іпотеки ПАТ АБ "Укргазбанк",

- Скасовано рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця І.О. №35750262 від 19.06.2017 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 ,

- Поновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 ,

- Поновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про обтяження квартири АДРЕСА_3 , іпотекою АТ "Укрсиббанк".

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.21 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" залишено без задоволення; рішення Господарського суду Харківської області від 25 травня 2021 року у справі №922/4404/15 (922/2095/20) залишено без змін

Рішення господарського суду Харківської області від 25 травня 2021 року в справі № 922/4404/15 (922/2095/20) було обґрунтовано наступним:

Постановою господарського суду Харківської області від 28.10.2015 у справі № 922/4404/15 боржника - ФОП Довгаль В.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Безпалого С.О., якого зобов`язано виконати всі дії по ліквідації банкрута, докази надати суду.

Під час ліквідаційної процедури ліквідатором було виявлено майно банкрута - трикімнатна квартира АДРЕСА_3 , яка належала боржнику на праві власності на підставі Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 24.10.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М. за реєстровим № 5051.

Відповідно до відомостей з державного реєстру іпотек, вищевказана квартира знаходилась в іпотеці ПАТ "УкрСиббанк" на підставі договору іпотеки № 5051 від 24.10.2008 року.

В ліквідаційній процедурі ліквідатором вказана квартира була включена до ліквідаційної маси та замовлений аукціон з продажу майна банкрута.

3 травня 2017 року ТОВ "ТБ "Форвард" проведено аукціон з можливістю зниження початкової вартості по продажу майна банкрута, а саме квартири АДРЕСА_3 , за результатами якого переможцем визнано особу, яка запропонувала 181000,00 грн.

19.06.2017 між ліквідатором ФО П Довгаль В.В. арбітражним керуючим Безпалим С.О. та фізичною особою ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу від 19.06.2017 трикімнатної квартири АДРЕСА_3 .

На підставі цього договору до реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 20986863 про право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме щодо квартири АДРЕСА_3 , вбачається, що в подальшому ОСОБА_3 продав квартиру ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири № 489 від 23.05.2018, про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.05.2018 внесено запис за № 26278903.

Крім того, 23.05.2018 року ОСОБА_1 за договором іпотеки № 2738/05/2018/0272 Z вищезазначену квартиру передано в іпотеку ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК", про що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.05.2018 внесено запис за № 26282793.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.11.2018 у справі № 922/4404/15 визнано недійсними результати аукціону, проведеного 23.05.2017 ТОВ "Торговий будинок "Форвард" з продажу нерухомого майна (квартири АДРЕСА_3 ) , яке належало на праві власності ОСОБА_2 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 19.06.2017, укладений між ліквідатором банкрута Фізичної особи-підприємця Седаш (до реєстрації шлюбу Довгаль) Вікторії Вікторівни та ОСОБА_3 .

Постановою Верховного Суду від 04.06.2019 касаційну скаргу Акціонерного товариства "УкрСиббанк" задоволено, постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 у справі № 922/4404/15 скасовано, ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.11.2018 у справі № 922/44404/15 залишено в силі.

26.11.2020 ухвалою Східного апеляційного господарського суду закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ АБ "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.11.2018 у справі № 922/4404/15.

Постановою Верховного Суду від 26.02.2021 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" залишено без задоволення, ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2020 у справі № 922/4404/15 залишено без змін.

Згідно положень статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Враховуючи те, що судом визнано недійсним договір купівлі - продажу спірної квартири від 19.06.2017 року, який укладено між ліквідатором боржника арбітражним керуючим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , то, відповідно, дії вчинені на його виконання не створюють юридичних наслідків, зокрема, реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_3 та її подальше відчуження.

Позивач зазначає про те, що норма ст. 216 ЦКУ не розповсюджується на правовідносини, що виникли з підстав укладення договору іпотеки і не може бути підставою для задоволення позовних вимог про скасування рішення приватного нотаріуса ХМНО Салигі Н.А. №41242647 від 23.05.2018 року про реєстрацію права іпотеки ПАТ АБ "Укргазбанк".

Також Позивач зазначає про те, що права та обов`язки на спірну квартиру, як предмет іпотеки виникло у АТ АБ "Укргазбанк" не на підставі не скасованого договору від 19.06.2017, а в силу укладання договору іпотеки №2738/05/2018/0272 Z.

Отже, фактично позивач ставить під сумнів висновки судів зроблених при розгляді справи №922/2095/20, тобто намагається їх спростувати та здійснити перегляд справи №922/2095/20.

Разом із цим суд вважає, що такі доводи позивача суперечать діючому законодавству, виходячи з наступного.

Як вже було зазначено рішення господарського суду Харківської області у справі №922/2095/20 набуло чинності 17.11.21 року.

Основною конституційною засадою судочинства, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 326 ГПК України закріплено що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009р. №16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України) Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Крім того, у Рішенні від 26.06.2013р. №5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 п.п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 р. № 18-рп/2012);

Відповідно до ч. 4. ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Згідно наведених норм Конституції України та Закону, рішення суду прийняте у справі №922/2095/20 не може переглядатися в іншій справі, а обставини встановлені цим рішенням суду не доказуються при розгляді.

Отже, доводи позивача, в яких він заперечує проти висновків судів зроблених у справі №922/2095/20 не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Щодо тверджень позивача про те, що договір іпотеки №2738/05/2018/0272 Z укладений між АТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 є чинним, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено, ухвалою господарського суду Харківської області від 08.11.2018 у справі № 922/4404/15 визнано недійсними результати аукціону, проведеного 23.05.2017 ТОВ "Торговий будинок "Форвард" з продажу нерухомого майна (квартири АДРЕСА_3 ) , яке належало на праві власності ОСОБА_2 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 19.06.2017, укладений між ліквідатором банкрута Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що судом визнано недійсним договір купівлі - продажу спірної квартири від 19.06.2017 року, який укладено між ліквідатором боржника арбітражним керуючим Безпалим С.О. та Старостенко М.Д., то, відповідно, дії вчинені на його виконання не створюють юридичних наслідків, зокрема, реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_3 та її подальше відчуження.

Суд зазначає, що для відновлення прав за недійсним правочином не потребується визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Суд також вважає, що не мають юридичної сили будь-які правочини вчинені щодо майна, яке було відчужене за недійсним правочином, оскільки особа не набуває за недійсним правочином права власності на таке майно, а, відповідно, і не набуває прав щодо розпорядження таким майном.

Оскільки судом у справі №922/4404/15 встановлено той факт, що ОСОБА_1 не набула права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , тому що відчуження здійснювалося за недійсним правочином та відповідно не набула прав на розпорядження нею (у тому числі щодо передачі квартири в іпотеку АТ АБ "Укргазбанк").

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про іпотеку" предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

ОСОБА_1 , як особа, що не набула права власності на спірну квартиру, а отже не мала права передавати його в іпотеку тому, що це прямо суперечить ст. 5 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою статті 203 цього Кодексу.

Договір іпотеки №2738/05/2018/0272 Z укладений між АТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 є недійсним (на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦКУ) так як суперечить ст. 5 Закону України "Про іпотеку".

Таким чином, твердження позивача про те, що договір іпотеки укладений між ним та ОСОБА_1 в силу положень ст. 204 ЦК України є чинним спростовується обставинами справи, а саме рішенням суду у справі №922/2095/20, яке набрало законної сили та положеннями діючого законодавства

Посилання Позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 15.06.2021 року по справі №922/2416/17, що виключення на підставі судового рішення відомостей про право іпотеки з Державного реєстру іпотек не може впливати на чинність іпотеки, оскільки така підстава припинення іпотеки не передбачена законом, не можуть бути застосовані в даному випадку, оскільки абзацом 4 пункту 1 статті 17 ЗУ "Про іпотеку" визначено, що іпотека припиняється визнання іпотечного договору недійсним, а рішенням суду у справі №922/2095/20 встановлено, що договір іпотеки №2738/05/2018/0272 Z є недійсним.

Доводи Позивача на те, що Московським районним судом м. Харкова при розгляді справи №643/1626/20 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було встановлено факт укладання договору іпотеки №2738/05/2018/0272 Z не може бути взяте до уваги суду з огляду, що предметом позову по справі №643/1626/20 було саме стягнення заборгованості за кредитним договором № 2738/05/2018/0272 від 23.05.2018, не стосувалось правовідносин, що виникають з договору іпотеки та не спростовували висновків судів по справі №922/2095/20.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ АБ "Украгазбанк" не підлягають задоволенню.

Виконуючи імперативні вимоги статті 238 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що через відмову в позові, судові витрати не покладаються на відповідача, а відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись статтями 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 76-79, 86, 129, 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Украгазбанк" до Фізичної особи-підприємця Довгаль Вікторії Вікторівни про визнання за Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "Укргазбанк" права іпотекодержателя - відмовити

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статтями 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "30" жовтня 2023 р.

Суддя В.О. Яризько