ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" жовтня 2023 р. Cправа № 902/889/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича,

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

до: Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області (вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, 21010)

про стягнення 101 888,94 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з вимогою про стягнення з Головного сервісного центру МВС України () заборгованості по збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при набутті права власності на легкові автомобілі в сумі 101 888,94 грн та витрати зі сплати судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2023 дану позовну заяву передано для розгляду судді Матвійчуку В.В.

У зв`язку із встановленими судом недоліками позовної заяви, що перешкоджали відкриттю провадження у справі, суд, ухвалою від 05.07.2023 постановив позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без руху та встановив позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Листом № 0200-0902-7/67909 від 07.07.2023, що надійшов до суду 10.07.2023, позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Суд, ухвалою від 11.07.2023 за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 902/889/23 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 01.08.2023.

28.07.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 26.07.2023 (вх. № 01-34/7004/23 від 28.07.2023) відповідача, в якому останній наводить заперечення проти позову та просить відмовити в його задоволенні.

28.07.2023 на адресу суду надійшла заява № б/н від 26.07.2023 (вх. № 01-34/7006/23 від 28.07.2023) відповідача про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

За результатами судового засідання 01.08.2023 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 01.08.2023 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.09.2023.

За наслідками судового засідання 19.09.2023 судом відкладено розгляд справи по суті на 31.10.2023, про що 19.09.2023 постановлено відповідну ухвалу.

22.09.2023 до суду надійшли заперечення позивача № 0200-0902-7/93654 від 22.09.2023 на заяву відповідача про застосування позовної давності до спірних правовідносин.

На визначену судом дату представники сторін не з`явився. При цьому суд зважає, що про дату, час та місце розгляду справи сторін повідомлено у належний спосіб, ухвалою суду від 19.09.2023, яка направлена на адресу їх електронної пошти.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України"). Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010). До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників сторін.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи на день розгляду справи від сторін до суду не надійшло.

В судовому засіданні 31.10.2022 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач полається на наступне. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - Головне управління) у грудні 2022 проведено звірки правильності, повноти нарахування та своєчасності перерахування збору при набутті права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Територіальних органах МВС з надання сервісних послуг в територіальному сервісному центрі №0541 Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області.

Вказані звірки правильності, повноти нарахування та своєчасності перерахування збору при набутті права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації проводились за періоди: з 01.04.2019 по 30.06.2019 (№0541); з 01.01.2019 по 31.03.2019 (№0541); з 01.07.2019 по 30.09.2019 (№0541); з 01.10.2019 по 31.12.2019 (№0541).

За результатами зазначених вище перевірок сформовано Акти №12 від 02.12.2022, №15 від 14.12.2022, №17 від 22.12.2022, №18 від 29.12.2022, та виявлено порушення п.8 ст.4 Закону України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» із змінами та доповненнями, (далі - Закон №400/97) та п.14 та п.15 Порядку 1740, а саме: встановлено 49 випадків порушень щодо несплати або несплати в повному обсязі збору на загальну суму 326 214,93 грн., з яких станом на 25 квітня 2023 року відшкодовано 34 випадки на 224 325,99 грн.

Залишаються невідшкодованими 15 випадків на загальну суму 101 888,94 грн, які підтверджені відповідачем в акті звірки від 25.04.2023.

Відповідач заперечив проти позову. Суть заперечень зводиться до того, що вимоги позивача у розмірі 101 888,94 грн. висунуто поза межами строків позовної давності.

Так, за підрахунком періодів за які позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, вбачається, що строки позовної давності повинні рахуватись наступним чином:

за вимогою про стягнення недоплати у розмірі 3 346,96 грн. за фактом реєстрації автомобіля 11.05.2019, власником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), загальний трирічний строк позовної давності сплив 12.05.2022;

за вимогою про стягнення недоплати у розмірі 5 152,63 грн. за фактом реєстрації автомобіля 17.05.2019, власником ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), загальний трирічний строк позовної давності сплив 18.05.2022;

за вимогою про стягнення 1 008,50 грн. за фактом реєстрації автомобіля 31.05.2019. власником ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), загальний трирічний строк позовної давності сплив 01.06.2022;

за вимогою про стягнення 584,82 грн. за фактом реєстрації автомобіля 12.06.2019. власником ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), загальний трирічний строк позовної давності сплив 02.06.2022;

за вимогою про стягнення 6911,53 грн. за фактом реєстрації автомобіля 20.06.2019. власником ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), загальний трирічний строк позовної давності сплив 21.06.2022;

за вимогою про стягнення 625,89 грн. за фактом реєстрації автомобіля 05.03.2019, власником ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ), загальний трирічний строк позовної давності сплив 06.03.2022;

за вимогою про стягнення 5 656,30 грн. за фактом реєстрації автомобіля 07.03.2019, власником ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ), загальний трирічний строк позовної давності сплив 08.03.2022;

за вимогою про стягнення 1 129,23 грн. за фактом реєстрації автомобіля 28.03.2019, власником ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_8 ), загальний трирічний строк позовної давності сплив 29.03.2022;

за вимогою про стягнення 1 256,73 грн. за фактом реєстрації автомобіля 10.07.2019, власником ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_9 ), загальний трирічний строк позовної давності сплив 11.07.2022;

за вимогою про стягнення 3 851,25 грн. за фактом реєстрації автомобіля 24.07.2019, власником ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_10 ), загальний трирічний строк позовної давності сплив 25.07.2022;

за вимогою про стягнення 2 440,55 грн. за фактом реєстрації автомобіля власником ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_11 ), загальний трирічний строк позовної давності сплив 18.12.2022;

за вимогою про стягнення 39 557,90 грн. за фактом реєстрації автомобіля 01.10.2019, власником Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт АБ» (), загальний трирічний строк позовної давності сплив 02.10.2022;

за вимогою про стягнення 2 999,92 грн. за фактом реєстрації автомобіля 05.10.2019, власником Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт АБ» (), загальний трирічний строк позовної давності сплив 06.10.2022;

за вимогою про стягнення 13 678,74 грн. за фактом реєстрації автомобіля власником Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт АБ» (), загальний трирічний строк позовної давності сплив 19.10.2022;

за вимогою про стягнення 13 687,99 грн. за фактом реєстрації автомобіля власником Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт АБ» (), загальний трирічний строк позовної давності сплив 24.10.2022.

Окремо відповідач зазначає, що підписання Акту звірки щодо сум несплаченого збору з операцій при набутті права власності на легкові автомобілі 25.04.2023 між головним спеціалістом Відділу організації та координації контрольно-перевірочної роботи Управління контрольно-перевірочної роботи ТУ ІІФУ у Вінницькій області та головою ліквідаційної комісії з ліквідації РСЦ МВС у Вінницькій області не свідчить про переривання строку позовної давності.

За наведеного, відповідач вважає, що у зв`язку із спливом строку позовної давності, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області у грудні 2022 проведено звірки правильності, повноти нарахування та своєчасності перерахування збору при набутті права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Територіальних органах МВС з надання сервісних послуг в територіальному сервісному центрі №0541 Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області.

Вказані звірки правильності, повноти нарахування та своєчасності перерахування збору при набутті права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації проводились за періоди: з 01.04.2019 по 30.06.2019 (№0541); з 01.01.2019 по 31.03.2019 (№0541); з 01.07.2019 по 30.09.2019 (№0541); з 01.10.2019 по 31.12.2019 (№0541).

За результатами зазначених вище перевірок сформовано Акти №12 від 02.12.2022, №15 від 14.12.2022, №17 від 22.12.2022, №18 від 29.12.2022, та виявлено порушення п.8 ст.4 Закону України від 26.06.1997 №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» із змінами та доповненнями, (далі - Закон №400/97) та п.14 та п.15 Порядку 1740, а саме: встановлено 49 випадків порушень щодо несплати або несплати в повному обсязі збору на загальну суму 326 214,93 грн., з яких станом на 25 квітня 2023 року відшкодовано 34 випадки на 224 325,99 грн.

Так, згідно акту від 02.12.2022 №12 при перевірці ТСЦ №0541 РСЦ МВС у Вінницькій області встановлено:

недоплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 3346,96 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 11.05.2019, склала 334 748,94 грн. Згідно квитанції на суму 10043,00 грн щодо сплати збору з даної операції ОСОБА_1 , недоплата становить 3346,96 грн (334748,94*4%=13389,96-10043,00 = 3346,96);

недоплату ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в сумі 5152,63 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 17.05.2019, склала 363 033,33 грн. Згідно квитанції на суму 9368,70 грн. щодо сплати збору з даної операції ОСОБА_2 , недоплата становить 5152,63 грн. (363 033,33*4%=14521,33-9368,70 =5152,63);

недоплату ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в сумі 1008,50 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 31.05.2019, склала 94750,00 грн. Згідно квитанції на суму 1834,00 грн щодо сплати збору з даної операції ОСОБА_3 , недоплата становить 1008,50 грн (94750,00*3%=2842,50 = 2842,50-1834,00=1008,50);

недоплату ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в сумі 584,82 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 12.06.2019, склала 29494,08 грн. Згідно квитанції на суму 300,00 грн щодо сплати збору з даної операції ОСОБА_4 , недоплата становить 584,82 грн. (29494,08*3%=884,82 = 884,82-300,00= 584,82);

несплату ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в сумі 6911,53 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 20.06.2019, склала 230 384,17 грн. Під час звірки квитанцію не надано. Несплата становить 6911,53 грн. (230384,17*3%=6911,53).

Згідно акту від 14.12.2022 №15 при перевірці встановлено:

несплату ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ) в сумі 625,89 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 05.03.2019, склала 20863,60 грн. Під час звірки квитанцію не надано. Несплата становить 625,89 грн. (20863,60*3%= 625,89);

недоплату ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ) в сумі 5656,30 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 07.03.2019, склала 565 686,07 грн. Згідно квитанції на суму 22628,00 грн щодо сплати збору з даної операції ОСОБА_7 , недоплата становить 5656,30 грн. (565686,07*5%=28284,30 = 28284,30-22628,00=5656,30);

недоплату ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_8 ) в сумі 1129,23 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 28.03.2019, склала 154 500,00 грн. Згідно квитанції на суму 2733,27 грн щодо сплати збору з даної операції ОСОБА_8 , недоплата становить 1129,23 грн. (154500,00*3%=3862,50 = 3862,50-2733,27=1 129,23).

Згідно акту від 22.12.2022 №17 при перевірці встановлено:

несплату ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_9 ) в сумі 1256,73 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 10.07.2019, склала 41891,00 грн. Під час звірки квитанцію не надано. Несплата становить 1256,73 грн (41891,00*3%=1256,73 грн);

несплату ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_10 ) в сумі 3851,25 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 24.07.2019, склала 128 375,00 грн. Під час звірки квитанцію не надано. Несплата становить 3851,25 грн (128375*3%=3851,25 грн);

недоплату ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_12 ) в сумі 1044,80 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 30.07.2019, склала 60 916,67 грн. Згідно квитанції на суму 782,70 грн щодо сплати збору з даної операції ОСОБА_12 , недоплата становить 1044,80 грн. (60916,67*3%=1827,50 = 1827,50-782,70=1044,80);

недоплату ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_13 ) в сумі 943,63 грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 13.08.2019, склала 83 000,00 грн. Згідно квитанції на суму 1546,37 грн щодо сплати збору з даної операції ОСОБА_13 , недоплата становить 943,63 грн (83000,00*3%=2490,00 = 2490,00-1546,37=943,63).

Згідно акту від 29.12.2022 №18 при перевірці встановлено факти здійснення реєстрації автомобілів Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт АБ» ():

01.10.2019 - база оподаткування становить 975 695,15 грн. Згідно квитанції на суму 9227,10 грн щодо сплати збору з даної операції ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт АБ», недоплата становить 39 557,90 грн (975695,15*5%=48785,00 = 48785,00-9227,10=39557,90);

05.10.2019 - база оподаткування становить 286 050,83 грн. Згідно квитанції на суму 5581,60 грн щодо сплати збору з даної операції ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт АБ», недоплата становить 2 999,92 грн. (286050,83*3%=8581,52 = 8581,52-5581,60=2999,92 грн);

18.10.2019 - база оподаткування становить 467 880,90 грн. Згідно квитанції на суму 5036,50 грн. щодо сплати збору з даної операції ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт АБ», недоплата становить 13678,74 грн. (467880,90*4%=18715,24 = 18715,24-5036,50= 13678,74);

23.10.2019 - база оподаткування становить 468 799,67грн. Згідно квитанції на суму 5064,00 грн. щодо сплати збору з даної операції ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт АБ», недоплата становить 13 687,99 грн. (468799,67*4%=18751,99 = 18751,99-5064,00=13 687,99)

Також згідно акту від 29.12.2022 №18 встановлено несплату ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_11 ) в сумі 2 440,55 грн грн. База оподаткування під час реєстрації автомобіля, яка здійснена 17.12.2019, склала 81 351,50 грн. Під час звірки квитанцію не надано. Несплата становить 2 440,55 грн( 81351,50*3%=2440,55).

Як слідує з матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору позивачем 13.03.2023 було направлено Головному сервісного центру МВС України претензію (№0200-0903-5/239346) та копію Регіональному сервісному центру МВС України у Вінницькій області.

У відповідь на вказану претензію Регіональний сервісний центр надав інформацію (лист від 07.04.2023 №3112-1147 з копіями квитанцій про сплату) щодо сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій при набутті права власності на легкові автомобілі в сумі 1988,43 грн наступними громадянами: ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_12 ) - 1044,80 грн; ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_13 ) - 943,63 грн.

Як наголошує позивач, та не заперечує відповідач, станом на 25.04.2023 відшкодовано 34 випадки недоплати збору при набутті права власності на легкові автомобілі на 224 325,99 грн.

Поряд з цим, 25.04.2023 між Головним управлінням та ТСЦ №0541 РСЦ МВС у Вінницькій області було підписано акт звірки щодо суми несплаченого збору з операцій при набутті права власності на легкові автомобілі, яким підтверджено залишок несплаченої суми.

Таким чином, після часткової сплати загальна сума несплаченого збору з операцій при набутті права власності на легкові автомобілі станом на 25.04.2023 становить 101 888,94 гри, а саме: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - 3346,96 грн; ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) - 5152,63 грн; ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 )- 1008,50 грн; ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) -584,82 грн; ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) - 691 1,53 грн; ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ) - 625,89 грн; ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ) - 5656,30 грн; ОСОБА_8 ( НОМЕР_14 ) - 1129,23 грн; ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_9 ) - 1256,73 грн; ОСОБА_10 ( НОМЕР_15 )-3851,25 грн; ОСОБА_11 ( НОМЕР_16 ) - 2440,55 грн.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є є підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі (крім легкових автомобілів, оснащених виключно електричними двигунами (одним чи декількома), що підлягають першій державній реєстрації в Україні територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, крім випадків забезпечення легковими автомобілями осіб з інвалідністю згідно із законодавством та успадкування легкових автомобілів відповідно до закону.

До рухомого майна, серед іншого, належать транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми, що підпадає під визначення групи 5 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 6 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених п.7 ст.1 цього Закону є вартість легкового автомобіля.

Згідно з пунктом 12 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі по тексту - Порядок) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні в підрозділах Державтоінспекції МВС, шляхом: купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством); міни; дарування (безоплатної передачі); успадкування (крім випадків успадкування легкового автомобіля відповідно до закону); з інших підстав, передбачених законодавством.

Пунктом 13 Порядку визначено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій, визначених пунктом 12 цього Порядку, сплачується залежно від вартості легкового автомобіля, визначеної відповідно до договору купівлі-продажу, договору міни, довідки митних органів, акта експертної оцінки вартості автомобіля, інших документів, що підтверджують цю вартість, але не нижче митної вартості, зазначеної у митній декларації, у розмірі:

3 відсотки - якщо вартість легкового автомобіля не перевищує 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року;

4 відсотки - якщо вартість легкового автомобіля перевищує 165, але не перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року;

5 відсотків - якщо вартість легкового автомобіля перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року.

Згідно п. 14 Порядку територіальні органи з надання сервісних послуг МВС здійснюють реєстрацію легкових автомобілів лише за умови сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується документом про сплату цього збору.

Пунктом 15 Порядку передбачено, що суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій, визначених пунктом 12 цього Порядку, сплачуються платниками на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до загального фонду державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства, за місцем проведення першої державної реєстрації в Україні легкового автомобіля в територіальних органах з надання сервісних послуг МВС.

Таким чином, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в обов`язковому порядку сплачується підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, фізичними особами, які набувають право власності на легкові автомобілі що підлягають першій державній реєстрації в Україні територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, крім випадків забезпечення легковими автомобілями осіб з інвалідністю згідно із законодавством та успадкування легкових автомобілів відповідно до закону.

Як слідує з матеріалів справи спір виник у зв`язку з частковою несплатою збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій при набутті права власності на легкові автомобілі наступними громадянами: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - 3346,96 грн; ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) - 5152,63 грн; ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) - 1008,50 грн; ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) -584,82 грн; ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) - 6911,53 грн; ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ) - 625,89 грн; ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ) - 5656,30 грн; ОСОБА_8 ( НОМЕР_14 ) - 1129,23 грн; ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_9 ) - 1256,73 грн; ОСОБА_10 ( НОМЕР_15 ) - 3851,25 грн; ОСОБА_12 ( НОМЕР_17 ) - 1044,80 грн; ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_13 ) - 943,63 грн; ОСОБА_11 ( НОМЕР_16 ) - 2440,55 грн, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт АБ» () на суми 39 557,90 грн, 2 999,92 грн, 13678,74 грн, 13687,99 грн.

При цьому відповідачем в даному спорі позивач визначив Регіональний сервісний центр МВС у Вінницькій області, з посиланням на те, що реєстрація транспортних засобів проведена з порушенням п. 14 та 15 Порядку № 17 від 03.11.1998.

Відповідно до Положення про територіальний сервісний центр МВС, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2016 за № №156/28286, територіальний сервісний центр МВС (далі - ТСЦ МВС) є структурним підрозділом територіального органу МВС - регіонального сервісного центру МВС (далі - РСЦ МВС).

ТСЦ МВС у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України та цим Положенням.

ТСЦ МВС відповідно до чинного законодавства, серед іншого: надає платні та безоплатні послуги; здійснює комплекс заходів, пов`язаних з проведенням державної реєстрації (перереєстрації) та зняттям з обліку призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортних засобів усіх типів; здійснює контроль за додержанням законодавства у сфері своєї діяльності у встановлених законодавством випадках; проводить щомісячні внутрішні перевірки матеріалів, що стали підставами для державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, свідоцтв про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів.

Серед основних функцій і послуг сервісних центрів МВС - реєстрація та перереєстрація транспортних засобів, видача і обмін посвідчень водія, видача та зберігання номерних знаків, а також оформлення дозволів на перевезення небезпечних вантажів.

З наведеного слідує, що відповідач у справі є державним органом на який покладено завдання та функції, спрямовані на реалізацію повноважень Міністерства внутрішніх справ України у сфері надання сервісних послуг.

Визначаючись з заявленими позивачем позовними вимогами до відповідача, суд виходить з наступного.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Приписами частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Тобто, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, до особи, яка порушила це право, з метою його захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №910/2062/18.

Відповідно до вимог статті 14 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює диспозитивність господарського судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

При цьому суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №278/1258/16-ц та від 25.11.2020 у справі №233/1950/19.

При цьому, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №905/386/18 та від 13.10.2020 №640/22013/18.

Як зазначалося, предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача - Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області про стягнення заборгованості по збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при набутті права власності на легкові автомобілі в сумі 101 888,94 грн.

При цьому, зі встановлених судом обставини слідує, що платниками збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при набутті права власності на легкові автомобілі, в даному випадку, є громадяни: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_11 , та ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт АБ».

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області права на пред`явлення до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області позову про стягнення заборгованості по збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при набутті права власності на легкові автомобілі, позаяк останній не є платником відповідного збору.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позаяк позивач під час розгляду справи в порядку приписів статті 76, 77 Господарського процесуального кодексу України будь-яких належних та допустимих доказів протиправної дії чи бездіяльності Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області стосовно предмету позову не надав, а тому суд приходить до висновку про те, що Регіональний сервісний центр МВС у Вінницькій області не є тією особою, яка має відповідати за позовом про стягнення заборгованості по збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при набутті права власності на легкові автомобілі.

З огляду на наведені вище норми чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при набутті права власності на легкові автомобілі заявлені до неналежного відповідача, що має наслідком відмову в позові.

Поряд з цим суд зважає, що відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства (п. 8 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (подібний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 904/3405/19, від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18, від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17-ц).

Оскільки в межах цієї справи суд відмовляє в задоволенні позову, питання позовної давності у спірних правовідносинах судом не досліджується.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позову витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви, відповідно до ст. 129 ГПК України залишаються за позивачем у справі.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у справі № 902/889/23 залишити за позивачем.

Примірник повного судового рішення надіслати позивачу - до електронного кабінету в ЄСІТС, відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відому суду адресу електронної пошти - .

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 06 листопада 2023 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, 21010)