ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2023 р. Справа№ 911/526/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Сидоренко Р.В.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Городище-Пустоварівський цукровий завод"

на рішення господарського суду Київської області від 07.02.2023 (дата складання та підписання повного тексту рішення 21.02.2023)

у справі № 911/526/22 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу

до Акціонерного товариства "Городище-Пустоварівський цукровий завод"

про стягнення 332 256, 65 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В лютому 2023 року Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Акціонерного товариства "Городище-Пустоварівський цукровий завод" про стягнення 332 256,65 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Державною екологічною інспекцією Столичного округу у період з 02.10.2019 по 04.10.2019, під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів виявлено, що в період з 25.10.2017 по 08.08.2018 відповідачем без дозволу на спеціальне водокористування видобуто 120,1 м3 води з поверхневих джерел, що є порушенням вимог Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», що призвело до заподіянню збитків державі в розмірі заявленої до стягнення суми.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду Київської області від 07.02.2023 у справі №911/526/22 позов задоволено та стягнуто з Акціонерного товариства «Городище-Пустоварівський цукровий завод» 332256 грн. 65 коп. збитків, перерахувавши 50% вказаної суми - 166128 грн. 32 коп. на розподільчий рахунок Володарської територіальної громади; 20% вказаної суми - 66451 грн. 33 коп. до обласного бюджету та 30% вказаної суми - 99677 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України. Стягнуто з Акціонерного товариства «Городище-Пустоварівський цукровий завод» на користь Державної екологічної інспекції Столичного округу 4983 грн. 85 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду обґрунтовано тим, що матеріалами справи підтверджується та відповідачем належними та допустимими доказами не спростовується те, що АТ «Городище-Пустоварівський цукровий завод» здійснювалось самовільне водокористування за відсутності дозволу на спеціальне водокористування у період з 25.10.2017 по 08.08.2018. Невчасне отримання дозволу на спеціальне водокористування та сама по собі процедура отримання спеціального дозволу на водокористування не звільняє від відповідальності за самовільне їх використання (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 908/1092/18).

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Київської області від 07.02.2023 у справі № 911/526/22, Акціонерне товариство «Городище-Пустоварівський цукровий завод» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права (ст.ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 46, 48 Водного кодексу України, ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») та процесуального права(ст.50 ГПК України), ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що не є винним у використанні водних ресурсів без спеціального дозволу, оскільки ТОВ «Проектно-екологічний консалтинг» відповідав за підготовку документів для подання до Державного агентства водних ресурсів України.

Розгляд заяв, клопотань учасників справи.

Відповідачем в апеляційній скарзі заявлено клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-екологічний консалтинг" третьою особою без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Необхідність залучення вказаної особи до участі у даній справі відповідач мотивує тим, що ця особа здійснювала підготовку документів для подання до Державного агентства водних ресурсів України з метою отримання дозволу на спецводокористування для відповідача і рішення по суті у цій справі може вплинути на її права та обов`язки.

Існування статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в господарському процесі покликане забезпечити саме дотримання права на справедливий суд тих осіб, які не є позивачем чи відповідачем, однак рішення суду може вплинути на їх права чи обов`язки. Такий статус закріплено у статті 50 ГПК України.

Відповідно до імперативних вимог ч. 1 ст. 50 ГПУ України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 50 ГПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (ч. 4 ст. 50 ГПК України).

Враховуючи положення наведених норм, суд зазначає, що до участі у справі в якості третьої особи може бути залучена лише особа, якщо рішення у справі може вплинути на її права, інтереси або обов`язки.

Розглянувши клопотання, з урахуванням підстав та предмету заявлених позовних вимог, колегія суддів вирішила відмовити в його задоволенні, з огляду на те, що відповідачем не доведено яким чином рішення суду у даній справі може вплинути на права та/або обов`язки вказаної юридичної особи. Спірні правовідносини стосуються лише юридичних осіб, які є сторонами у цій справі.

Позиції інших учасників справи

Позивач надав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, зазначаючи при цьому, що сама по собі процедура отримання дозволу на спеціальне водокористування не звільняє від відповідальності за самовільне їх використання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Городище-Пустоварівський цукровий завод" по справі № 911/526/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 витребувано з господарського суду Київської області матеріали справи № 911/526/22. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Городище-Пустоварівський цукровий завод" на рішення господарського суду Київської області від 07.02.2023 у справі № 911/526/22 до надходження даної справи з суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023, після надходження матеріалів справи на запит до суду апеляційної інстанції та виходу судді Ходаківської І.П. з відпустки, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Городище-Пустоварівський цукровий завод" на рішення господарського суду Київської області від 07.02.2023 у справі № 911/526/22 залишено без руху. Роз`яснено Акціонерному товариству "Городище-Пустоварівський цукровий завод", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути наведені недоліки, шляхом подання до суду належні та допустимі докази надсилання копії апеляційної скарги позивачу - Державній екологічній інспекції Столичного округу - листом з описом вкладення.

22.05.2023 на адресу суду від скаржника надійшло клопотання , на вимогу ухвали суду, про усунення недоліків, з належними доказами надсилання копії апеляційної скарги позивачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Городище-Пустоварівський цукровий завод" на рішення господарського суду Київської області від 07.02.2023 у справі № 911/526/22. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Городище-Пустоварівський цукровий завод" на рішення господарського суду Київської області від 07.02.2023 у справі № 911/526/22 в засіданні суду на 26.07.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Городище-Пустоварівський цукровий завод" на рішення господарського суду Київської області від 07.02.2023 у справі № 911/526/22. Оголошено перерву у розгляді справи № 911/526/22 до 23.08.2023 .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 розгляд справи № 911/526/22 відкладено на 27.09.2023.

У судове засідання 27.09.2023 з`явився представник позивача, який заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржене судове рішення - залишити без змін.

У судове засідання відповідач явку свого представника не забезпечив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника судом задоволено. Суд враховує, що представник відповідача скористався процесуальним правом участі у судовому засіданні 23.08.2023, в якому надав свої пояснення.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, у період з 02.10.2019 по 04.10.2019 на підставі наказу від 27.09.2019 № 1559-П та направлення від 27.09.2019 № 3/1/001564 Державною екологічною інспекцією Столичного округу було проведено планову перевірку дотримання відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Городище-Пустоварівський цукровий завод» (яке змінило організаційну правову форму на Акціонерне товариство «Городище-Пустоварівський цукровий завод») вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Під час проведення зазначеної вище перевірки Інспекцією виявлено порушення Акціонерним товариством «Городище-Пустоварівський цукровий завод» положень ст. 44 Водного кодексу України, які полягали в тому, що відповідачем у період з 25.10.2017 по 08.08.2018 здійснювалось самовільне водокористування за відсутності дозволу на спеціальне водокористування.

За наслідками проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією Столичного округу складено акт № 3/1/001564.

Проведення вказаної перевірки дотримання Акціонерним товариством «Городище-Пустоварівський цукровий завод» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища було здійснено в присутності директора відповідача Млоренка М.М., який отримав акт перевірки № 3/1/001564, складений за наслідками проведеної перевірки, про що свідчить його підпис на вказаному акті. В акті перевірки в розділі VIII «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) та цього акта» посадовою особою відповідача не вказані будь-які пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.

Акт проведеної перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища № 3/1/001564, підписаний без зауважень, в судовому порядку не оскаржувався.

У зв`язку з виявленими порушеннями Державною екологічною інспекцією Столичного округу складено протокол адміністративне правопорушення від 04.10.2019 № 001930, у якому зафіксовано, що директором АТ «Городище-Пустоварівський цукровий завод» вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 48 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з тим, що під час проведення планової перевірки АТ «Городище-Пустоварівський цукровий завод» було встановлено використання води без спеціального дозволу на водокористування у період з 25.10.2017 по 08.08.2018, що є порушенням ст. 44 Водного кодексу України.

Постановою Державною екологічною інспекцією Столичного округу про накладення адміністративного стягнення від 04.10.2019 № 001877, гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 48 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 грн. У вказаній постанові вказано, що у разі не сплати штрафу у встановлений постановою термін, штраф буде стягнуто в примусовому порядку у подвійному розмірі штрафу в розмірі 272 грн.

Накладений на нього штраф у розмірі 272 грн сплачено гр.. ОСОБА_1 відповідно до квитанцій: від 11.10.2019 № ОА2N5268V на суму 136, від 11.10.2019 № ОА2N5311М на суму 136 грн.

З огляду на те, що Акціонерним товариством «Городище-Пустоварівський цукровий завод» згідно з довідкою від 03.10.2019 № 725/1 про те, що товариством в період з 25.10.2017 по 08.08.2018 використано з поверхневих джерел р. Рось 120,1 тис.м3 води, розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання води із підземних джерел, завірена копія якого залучена до матеріалів справи, склав 332256,65 грн.

Претензією від 23.10.2019 № 97/2019 Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулась до АТ «Городище-Пустоварівський цукровий завод» про відшкодування збитків в сумі 332256,65 грн., заподіяних державі внаслідок самовільного користування водами із поверхневих джерел. Відповідач отримав вказану претензію 29.10.2019, про що свідчить підпис уповноваженої особи представника відповідача на рекомендованому повідомлення про вручення поштового відправлення № 021.

Не сплата збитків, завданих державі внаслідок водокористування за відсутності дозволу у розмірі 332256,65 грн. і стала підставою звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової шкоди.

Частинами 1 та 2 ст. 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом ст. 1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника.

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Статтею 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», зокрема, встановлено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Як передбачено у ст. 3 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд.

Згідно зі ст. 1 Водного кодексу України водокористування - використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів).

Відповідно до ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Визначення спеціального водокористування наведене у ст. 48 Водного кодексу України, згідно із яким спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування (ст. 49 Водного кодексу України).

Як встановлено в п. 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно зі ст.ст. 110, 111 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Матеріалами справи підтверджено, що АТ «Городище-Пустоварівський цукровий завод» в порушення ст. 44 Водного кодексу України здійснювало самовільне водокористування за відсутності дозволу на спеціальне водокористування у період з 25.10.2017 по 08.08.2018, факт виявлення якого зафіксовано в Акті проведеної перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища № 3/1/001564, підписаному представником відповідача без зауважень та в судовому порядку не оскарженому.

Вказане порушення стало підставою для нарахування відповідачу 332256,65 грн. на відшкодування шкоди, завданої державі його неправомірними діями, обов`язок з відшкодування якої прямо встановлений Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Доказів сплати зазначеної суми відповідачем матеріали справи не містять.

З врахуванням викладеного апеляційний господарський суд вважає вмотивованим висновок господарського суду Київської області щодо правомірності заявлених позовних вимог.

В частині посилання скаржника щодо відсутності його вини у зазначеному правопорушенні, колегія суддів зважає на те, що факт здійснення самовільного водокористування саме відповідачем, а не іншою юридичною особою є доведеним і, як вірно зазначено місцевим господарським судом, згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

До того ж, дії ТОВ «Проектно-екологічний консалтинг» щодо виконання договору від 12.06.2017 № 126/2017-В про надання екологічних послуг, за яким ТОВ «Проектно-екологічний консалтинг» прийняло на себе зобов`язання розробити та надати на погодження документи та отримати в Держводаагенстві дозвіл на спеціальне водокористування для відповідача, не є предметом дослідження у даній справі.

При цьому господарським судом Київської області обґрунтовано в даному випадку зважено на правову позицію, викладену в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 908/1092/18, відповідно до якої невчасне отримання дозволу на спеціальне водокористування та сама по собі процедура отримання спеціального дозволу на водокористування не звільняє від відповідальності за самовільне їх використання (аналогічна правова позиція викладена).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Городище-Пустоварівський цукровий завод" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 07.02.2023 у справі №911/526/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано - 27.10.2023 (у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. у відпустці з 07.10.2023 по 22.10.2023).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко