ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2023 р. Справа№ 910/8797/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Гаврилюка О.М.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Гуменюк Т.М., Кирищук В.П.;

від відповідача: Рудюк Ю.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 року

за заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про звернення стягнення на грошові кошти

у справі № 910/8797/21 (суддя - Усатенко І.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

про стягнення 29 738 580, 31 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про стягнення 29 238 825,48 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість у сумі 27 108 455, 78 грн, штраф у сумі 375 679, 45 грн, пеню у сумі 910 169, 65 грн, 3% річних у сумі 202 359, 00 грн, інфляційні втрати у сумі 1 117 710, 68 грн, судовий збір у 445 715, 61 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 99 918, 60 грн. В частині позовних вимог про стягнення пені у розмірі 22 657, 40 грн, 3% річних у розмірі 200, 59 грн, втрат від інфляції у розмірі 1 347, 76 грн - відмовлено.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021, яке набрало законної сили, 22.11.2021 видано наказ.

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником та зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі №910/10079/22 в межах загальної суми стягнення 1 764 629, 63 грн, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти. Також заявник просить витребувати у Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» та у Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» відомості щодо суми наявного боргу за рішенням Господарського суду міста Києва № 910/10079/22 від 22.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про звернення стягнення на кошти третіх осіб задоволено частково. Звернуто стягнення на грошові кошти Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» у розмірі 1 371 057, 77 грн, що має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», підтверджену рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі № 910/10079/22, на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», в рахунок виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі № 910/8797/21, виданого на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 у справі № 910/8797/21. В іншій частині заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції безпідставно визнав встановленими обставини, о мають значення для справи, а висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають встановленим обставинам справи.

Зокрема, скаржник зазначив, що відповідно до ч. 7 ст. 75 Закону України «Про рикон електричної енергії» на кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку, не може бути звернено стягнення за зобов`язаннями цих учасників ринку.

Крім того, апелянт вказує, що в Подільському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції н виконнані перебуває зведене виконавче провадження № 61493465 щодо боржника - Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго». При цьому, при задоволенні заяви про звернення на грошові кошти, стягувачу у даній справі буде надано привілейоване становище, адже примусове виконання виконавчого документа виданого за результатом заяви буде виконано поза черговістю, встановленою ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», чим буде порушені права інших стягувачів у зведеному виконавчому провадженні № 61493465

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя -Сулім В.В. судді: Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» та призначено до розгляду на 27.09.2023.

07.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач зазначив, що посилання апелянта на ст. 75 ЗУ «Про ринок електричної енергії» не стосується та не впливає на звернення стягнення на кошти Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», яке має заборгованість перед боржником. Вказана норма стосується лише розрахунків, на ринку електричної енергії та поточних рахунків зі спеціальним режимом використання.

26.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до яких позивач зазначив, що з матеріалів виконавчого провадження щодо ДПЗД «Укрінтеренерго» вбачається, що у боржника відкриті ряд рахунків, для яких не встановлено спеціальний режим використання. ДПЗП «Укрінтеренерго» отримує кошти в рахунок погашення заборгованості за електроенергію на рахунки, для ких не встановлено спеціальний режим використання, а саме на рахунки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 відкладено розгляд справи до 01.11.2023.

30.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду від третьої особи надійшли пояснення по справі, відповідно яких останній зазначив, що почав добровільно виконувати рішення суду та здійснило виплату штрафних санкцій ДПЗП «Укрінтеренерго».

31.10.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про визнання поважною причини пропуску процесуального строку та поновлення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» строк для подання доповнення до відзиву на апеляційну скаргу.

01.11.2023 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява, відповідно до якої останній надав суду копію постанови ВП ВС від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц

Представник позивача у судовому засіданні 01.11.2023 просив визнати поважною причину пропуску процесуального строку та поновити строк для подання доповнення до відзиву на апеляційну скаргу.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку.

Колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку для подання доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, у зв`язку із його необгрунтованістю.

Представники позивача у судовому засіданні 01.11.2023 заперечували доводи апеляційної скарги та просили оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.11.2023 підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Розділом V ГПК України визначені процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.

Так, згідно з частиною 1 статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З аналізу зазначеної норми процесуального права вбачається, що предметом дослідження суду, у даному випадку, має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти на які заявник просить звернути стягнення.

Вирішуючи питання про звернення стягнення на кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суд повинен з`ясувати факт беззаперечності такої заборгованості станом на дату звернення із відповідною заявою в порядку ст. 336 ГПК України, а саме чи не виконано відповідне судове рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження», з метою недопущення подвійного стягнення суми боргу.

Аналогічна правова позиція щодо предмета дослідження у даній категорії справ висловлена у постановах Верховного Суду у справі № 925/1048/17 від 23.07.2018, у справі № 912/2199/17 від 10.07.2019, у справі № 927/313/18 від 01.08.2019, № 904/11045/15 від 03.11.2022.

Таким чином, досліджуючи заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі № 910/10079/22 суд має встановити чи не виконано відповідне судове рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у разі, якщо Національний банк України сплатив (повністю або частково) відповідачу грошові кошти, які присуджено до стягнення згідно з рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі № 910/10079/22, то задоволення судом даної заяви може призвести до подвійного стягнення суми боргу.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 № 910/10079/22 у справі за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про стягнення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» грошові кошти: основного боргу - 1 371 057, 77 грн., пені - 108 565, 60 грн., 15% річних - 172 479, 93 грн., інфляційних втрат - 86 448, 06 грн. та судовий збір - 26 078, 27 грн. В іншій частині позову відмовлено.

До матеріалів справи Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» долучено платіжні інструкції: № 30292 від 14.07.2023 на суму 26 078, 28 грн про сплату судового збору згідно рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 № 910/10079/22; № 30291 від 14.07.2023 на суму 367 493, 59 грн про сплату пені, 15% річних, інфляційних втрат згідно рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 № 910/10079/22.

Отже, з поданих суду доказів вбачається, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 № 910/10079/22 було виконано Комунальним підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» частково. Зокрема сплачено заборгованість по пені, 15% річних та втратах від інфляції і судовий збір. Рішення боржником не виконано в частині сплати суми основного боргу у розмірі 1371057,77 грн. Крім того Комунальне підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» зазначило про призупинення виконання рішення суду від 22.12.2022 до вирішення заяви у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 № 910/10079/22 у сумі 1 371 057, 77 грн.

Стосовно посилання апелянта на ч. 7 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії», то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» на кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку, не може бути звернено стягнення за зобов`язаннями цих учасників ринку.

Водночас, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в даних правовідносинах є не електропостачальником чи оператором системи передачі/оператором ринку, а виступає споживачем електричної енергії.

Таким чином, положення ч. 7 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» жодним чином не впливають на звернення стягнення на кошти Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

Щодо заперечень скаржника з приводу порушення черговості задоволення вимог кредиторів, то колегія суддів погоджується із висновками місцевого господарського суду, що вказана черговість стосується дій державного виконавця і не стосується процедури, передбаченої ст. 336 ГПК України.

За таких обставин, враховуючи доведеність розміру наявної у Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» заборгованості перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» за рішенням Господарського суду міста Кипєва від 22.12.2022 № 910/10079/22 у сумі 1 371 057, 77 грн, місцевий господарський суд прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» та звернення стягнення на грошові кошти Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» у сумі 1 371 057, 77 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 року у справі № 910/8797/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 року у справі № 910/8797/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/8797/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

О.М. Гаврилюк

Дата складення повного тексту 08.11.2023