ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. ЧернівціСправа № 926/2003/23

Господарським судом Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюка С.О., за участі секретаря судових засідань Боднарчука В.В. розглянуто у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 926/2003/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛАНС АГРО ЦЕНТР", м. Київ

до фізичної особи-підприємця Копельчук Тетяни Федорівни, м. Чернівці

про стягнення заборгованості у сумі 968 415,34 грн.

представники сторін:

від позивача - Оріщенко Н.С., ордер серія АХ №1130047 від 09.05.2023, Бардакова А.О. - представник.

від відповідача - Решетов В.В., ордер серія СЕ №1063079 від 30.05.2023

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БАЛАНС АГРО ЦЕНТР" звернулося до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Копельчук Тетяни Федорівни АДРЕСА_1 про стягнення грошових коштів у сумі 968 415,34 грн., з яких 967 540,58 грн. основний борг, 874,76 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на таке.

Між сторонами ТОВ «БАЛАНС АГРО ЦЕНТР» (надалі - позивач) як замовником та ФОП Копельчук Тетяною Федорівною (надалі - відповідач) як перевізником-експедитором укладено договір № 29/11/2022 від 26.11.2022 р. про надання транспортно-експедиційних послуг (надалі - договір), за яким перевізник-експедитор від свого імені та за рахунок замовника забезпечує організацію перевезення вантажів (п. 1.2. договору).

На підставі заявок позивача, відповідачем були надані послуги з перевезення вантажу на загальну суму 3 942 000,00 грн. Натомість ТОВ «БАЛАНС АГРО ЦЕНТР» було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок ФОП Копельчук Т.Ф. в загальному розмірі 4 909 540,58 грн. тобто на 967 540,58 грн. більше ніж сума вартості фактично замовлених позивачем та фактично наданих відповідачем послуг.

Враховуючи умови договору щодо замовлення послуг та їх оплати, ФОП Копельчук Т.Ф. без належних правових підстав утримує належні позивачу кошти, які позивач просить стягнути з відповідача як надміру сплачені кошти у розмірі 967 540,58 грн. на підставі ст. 1212 ЦК України.

Крім того, позивачем за період з 28.03.2023 р. по 07.04.2023 р. нараховані 3% річних в розмірі 874,76 грн. на підставі ст. 625 ЦК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023 справу № 926/2003/23 передано на розгляд судді Миронюку С.О.

Ухвалою від 12.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 31.05.2023.

Ухвалою від 17.05.2023 задоволено заяву представника позивача від 16.05.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою від 31.05.2023 продовжено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву до 16.06.2023 року, відкладено підготовче засідання на 20.06.2023.

19.06.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вимоги позивача не визнає, оскільки спірні кошти в розмірі 967 540,58 грн. позивач оплатив добровільно в якості попередньої оплати за транспортно-експедиційні послуги в рамках договору № 29/11/2022 від 26.11.2022 р., а також оплати витрат за перевезення (зміну маршрутів перевезення) та простоїв вантажу.

Відповідач у відзиві на позов також вказує, що позивачем не доведено наявність помилки при перерахуванні цих коштів, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

У підготовчому судовому засіданні 20.06.2023 оголошена перерва до 05.07.2023.

03.07.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує на те, що відповідачем не спростовуються доводи позовної заяви про безпідставність перерахування суми коштів в розмірі 967 540,58 грн. та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 05.07.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі 926/2003/23 на 30 днів, відкладено підготовче судове засідання на 08.08.2023.

07.08.2023 до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 08.08.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.09.2023 р.

18.09.2023 р. оголошено перерву до 03.10.2023 р.

В судовому засіданні 03.10.2023 р. представник відповідача просив суд прийняти у письмовому вигляді пояснення щодо правової позиції відповідача у справі та щодо доданих до відзиву на позов документів.

У зв`язку з тим, що такі пояснення попередньо не були направлені позивачу, суд надав відповідачу час для направлення таких пояснень позивачу та оголосив перерву до 23.10.2023 р.

20.10.2023 р. від позивача надійшла заява в якій позивач просить визнати зловживання правом поведінку відповідача та його представника адвоката Решетова В.В. з безпідставного затягування розгляду справи та постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з ФОП Копельчук Т.Ф. та з представника відповідача штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

23.10.2023 р. відповідачем подано пояснення по справі.

В судовому засіданні 23.10.2023 р. позивач подану заяву від 20.10.2023 р. підтримав.

Відповідач в задоволені заяви від 20.10.2023 р. просив відмовити.

Розглянувши заяву позивача від 20.10.2023 р. суд відмовляє в її задоволені, оскільки не вбачає у діях відповідача (подачі пояснень по справі) умислу у безпідставному затягуванні розгляду справи.

23.10.2023 р. відповідачем подані пояснення по справі, які суд долучає до матеріалів справи.

В судовому засіданні 23.10.2023 р. позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач в задоволені позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «БАЛАНС АГРО ЦЕНТР» (замовником) та ФОП Копельчук Тетяною Федорівною (перевізником-експедитором) укладено Договір № 29/11/2022 від 26.11.2022 року про надання транспортно-експедиційних послуг (надалі - Договір), за яким перевізник-експедитор від свого імені та за рахунок замовника забезпечує організацію перевезення вантажів (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору сторони домовилися, що договір може бути укладений за допомогою електронної пошти та факсу і мати юридичну силу, породжувати права та обов`язки у сторін, бути обов`язковим до виконання та відповідати положенням чинного законодавства щодо письмової форми договору при умові подальшого підписання сторонами його оригіналу.

Відповідно до умов укладеного договору, перевізник-експедитор організовує перевезення вантажів на підставі письмових заявок, що надаються замовником (п. 3.1. договору).

Заявка повинна оформлюватися в письмовій формі, підписуватися уповноваженими особами та бути завірена печатками Сторін.

Сторони визнають юридичну силу заявки та інших документів, переданих за допомогою факсимільного та електронного (E-mail) зв`язків, за умови відповідності їх п. 2.3. цього Договору (п.п. 3.2.-3.3. договору).

Підписання договору № 29/11/2022 від 26.11.2022 року про надання транспортно- експедиційних послуг та обмін документів за цим договором відбулося шляхом електронного листування сторін через електронні пошти (позивача - , відповідача - ).

Відповідно до п. 5.1. Договору, розмір оплати послуг перевізника-експедитора визначається в кожному випадку окремо за взаємною згодою сторін і вказується в заявці до договору.

П. 5.3 перевізник-експедитор оплачує перевезення та інші послуги (роботи) Виконавців на їх користь, за рахунок Замовника. Грошові кошти які надійшли на рахунок перевізника-експедитора від замовника не переходять в його власність і не є його прибутком, а вважаються такими, що призначені для подальшої оплати послуг (робіт) Виконавців.

Згідно п. 5.5 Договору оплата послуг перевізника-експедитора проводиться замовником на підставі рахунку протягом 3 банківських днів з дати передачі оригіналів вищеназваних документів, якщо інше не обумовлене в Заявці.

Матеріалами справи підтверджується, перерахування грошових коштів на рахунок ФОП Копельчук Т.Ф. ТОВ «БАЛАНС АГРО ЦЕНТР» на загальну суму 4 909 540,58 грн., а саме за наступними платіжними інструкціями: №4083 від 09.12.2022 року на суму 200000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 286 від 08.12.2022»; №4091 від 13.12.2022 року на суму 298000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 290 від 08.12.2022»; №4110 від 16.12.2022 року на суму 164000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 295, 297 від 13.12.2022»; №4119 від 20.12.2022 року на суму 82000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 307 від 20.12.2022»; №4122 від 21.12.2022 року на суму 246000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 307 від 20.12.2022»; №4124 від 21.12.2022 року на суму 246000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 310, 311, 309 від 21.12.2022»; №4154 від 26.12.2022 року на суму 34000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 319 від 26.12.2022»; №4155 від 26.12.2022 року на суму 130000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 319 від 26.12.2022»; №4168 від 27.12.2022 року на суму 246000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 320 від 27.12.2022»; №4212 від 10.01.2023 року на суму 246000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 2 від 05.01.2023»; №4223 від 13.01.2023 року на суму 243000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 6 від 12.01.2023»; №4249 від 19.01.2023 року на суму 648000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 9 від 17.01.2023»; №4267 від 24.01.2023 року на суму 648000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 10 від 20.01.2023»; №4311 від 31.01.2023 року на суму 200000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 15 від 24.01.2023»; №4336 від 07.02.2023 року на суму 400000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 15 від 24.01.2023»; №4340 від 07.02.2023 року на суму 150000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 15 від 24.01.2023»; №4341 від 08.02.2023 року на суму 200000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 15 від 24.01.2023»; №4358 від 14.02.2023 року на суму 150000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 15 від 24.01.2023»; №4362 від 14.02.2023 року на суму 48000,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 15 від 24.01.2023»; №4372 від 15.02.2023 року на суму 322588,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 15 від 24.01.2023»; №4373 від 15.02.2023 року на суму 7952,58,00 грн з призначенням платежу «оплата за послуги згідно рахунку 15 від 24.01.2023».

На підставі заявок позивача які містяться в матеріалах справи, відповідачем були надані послуги з перевезення вантажу на загальну суму 3 942 00,00 грн., що підтверджується мыжнародними товарно-транапортними накладними.

Однак, судом встановлено, що при оплаті рахунку №319 від 26.12.2022 року на суму 164 00,00 грн. платіжними інструкціями №4154 від 26.12.2022 року на суму 34000,00 грн. та №4155 від 26.12.2022 року на суму 130000,00 грн., позивачем не замовлялися та відповідачем не надавалися пункти 1-2 рахунку на авто НОМЕР_24 на суму 82000,00 грн. На вказану послугу позивачем не формувалась та не скеровувалась відповідачу заявка за договором. Щодо надання такої послуги відсутні відповідні транспортні документи, що могли б підтвердити надання такої послуги.

Проте, така сума щодо згаданої послуги була оплачена позивачем.

Таким чином, за вказаним рахунком №319 від 26.12.2022 року позивач надмірно сплатив 82000,00 грн.

При здійсненні оплати рахунку №320 від 27.12.2022 року на суму 246000,00 грн. платіжною інструкцією №4168 від 27.12.2022 року на суму 246000,00 грн., встановлено, що одна з перелічених в рахунку послуг (пункти 5-6 на авто НОМЕР_23) на суму 82000,00 грн. вже була зазначена відповідачем в рахунку №319 від 26.12.2022 та вже була оплачена позивачем платежами 26.12.2022 (платіжні інструкції № 4154, 4155). Вказану послугу позивач замовляв згідно заявки від 23.12.2022. Міжнародною товарно-транспортною накладною від 27.12.2022 №36092022 підтверджується надання відповідачем лише однієї послуги з перевезення вантажу автомобілем та причепом НОМЕР_23 та вагою 21460,00 кг. Інші заявки та транспортні документи, які б могли підтвердити повторне надання вказаної послуги відповідачем в матеріалах відсутні.

Відтак, зазначення цієї ж самої послуги відповідачем в рахунку №320 від 27.12.2022 року є безпідставним.

Таким чином, за вказаним рахунком №320 від 27.12.2022 року позивач надмірно, сплатив 82000,00 грн.

Крім того, рахунок №10 від 20.01.2023 на суму 648000,00 грн. був наданий позивачу на оплату в електронному вигляді без ідентифікації послуг, за які здійснюється оплата. Згодом рахунок №10 від 20.01.2023 надісланий в паперовій формі із ідентифікацією послуг та на іншу суму на 656 000,00 грн.

Послуги, що були вказані в рахунку №10 від 20.01.2023 на суму 656000,00 грн. наданому в паперовій формі вже були зазначені відповідачем в інших рахунках та на момент надання такого рахунку в паперовій формі оплачені позивачем, а саме: послуги, зазначені в пунктах 1-4 рахунку №10 від 20.01.2023 (на авто НОМЕР_20; НОМЕР_1 ) на загальну суму 164 000,00 грн. були зазначені відповідачем в рахунку №15 від 24.01.2023 (пункти 1-4) та оплачені позивачем платежем згідно платіжної інструкції від 31.01.2023 р. №4311); послуги, зазначені в пунктах 5-16 рахунку №10 від 20.01.2023 (на авто НОМЕР_2 / НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_21; НОМЕР_8 / НОМЕР_9 ) на загальну суму 492 000,00 грн. були зазначені відповідачем в рахунку №9 від 17.01.2023 (послуги 5-16) та оплачені позивачем платежем від 19.01.2023 (платіжна інструкція №4249).

Відтак зазначення одних і тих самих послуг відповідачем в рахунку №10 від 20.01.2023 року є безпідставним.

Замовлення вказаних позивачем послуг підтверджується заявками від 15.01.2023 та від 24.01.2023.

При цьому, на дату рахунку №10 (станом на 20.01.2023) заявки на вказані у пунктах 1-4 рахунку послуги позивачем взагалі не складалися (заявок на такі послуги були складені лише 24.01.2023 року). Інші заявки, які б могли підтвердити повторне замовлення вказаної послуги позивачем, відсутні.

Міжнародними товарно-транспортними накладними підтверджується надання відповідачем лише однієї послуги з перевезення вантажу відповідними автомобілями та причепами, а саме: від 25.01.2023 на авто та причеп НОМЕР_20 та вагу 20940 кг; від 25.01.2023 на авто та причеп НОМЕР_22 (в рахунках невірний номер причепу НОМЕР_1 ) та вагу 20980 кг; від 18.01.2023 №385326 на авто та причеп НОМЕР_2 / НОМЕР_10 та вагу 20220 кг; від 18.01.2023 № НОМЕР_11 на авто та причеп НОМЕР_4 НОМЕР_5 та вагу 21200 кг; від 18.01.2023 № НОМЕР_12 на авто та причеп НОМЕР_13 / НОМЕР_6 та вагу 21240 кг; від 18.01.2023 №421496 на авто та причеп НОМЕР_14 / НОМЕР_7 та вагу 21200 кг; від 18.01.2023 №603052 на авто та причеп НОМЕР_21 та вагу 21220 кг; від 18.01.2023 №612596 на авто та причеп НОМЕР_8 / НОМЕР_9 та вагу 21180 кг.

Інші транспортні документи, що могли б підтвердити повторне надання вказаних у рахунку №10 від 20.01.2023 послуги відповідачем, відсутні.

Таким чином, за вказаним рахунком №10 від 20.01.2023 року позивач надмірно, сплатив 648000,00 грн.

Також, при здійсненні оплати рахунку №15 від 24.01.2023 року, що був наданий на суму 1148000,00 грн., позивачем, окрім вірно сплачених коштів за цим рахунком платіжними інструкціями №4311 від 31.01.2023 на суму 200000,00 грн., №4336 від 07.02.2023 на суму 400000,00 грн., №4340 від 07.02.2023 на суму 150000,00 грн., №4341 від 08.02.2023 на суму 200000,00 грн., №4358 від 14.02.2023 на суму 150000,00 грн., №4362 від 14.02.2023 на суму 48000,00 грн (на загальну суму рахунку 1148000,00 грн.), платіжними інструкціями №4372 від 15.02.2023 на суму 322588,00 грн. та №4373 від 15.02.2023 на суму 7952,58 грн. (на загальну суму 330 540,58 грн.) було сплачено більшу суму, аніж була вказана у рахунку.

Загальна сума сплачених за рахунком №15 від 24.01.2023 коштів становить 1 478 540,58 грн., в той час як сума рахунку становить 1 148 000,00 грн. (платежі за платіжними інструкціями №4372 від 15.02.2023 на суму 322588,00 грн. та №4373 від 15.02.2023 на суму 7952,58 грн. були помилково сплаченими).

Таким чином, за вказаним рахунком позивач надмірно сплатив 330 540.58 грн.

Отже, загальний розмір помилково сплачених позивачем на користь відповідача коштів становить 1142540.58 грн.

Крім того, судом встановлено, що рахунок №6 від 12.01.2023 був наданий відповідачем на суму вартості замовлених та наданих послуг в розмірі 246000,00 грн., натомість позивачем було сплачено вказаний рахунок в сумі 243000,00 грн. (платіжна інструкція №4223 від .

Таким чином, суму недоплати по вказаному рахунку, що становить 3000,00 грн., слід вирахувати із загальної суми помилково сплачених коштів на користь відповідача.

Рахунок №9 від 17.01.2023 наданий відповідачем на суму вартості замовлених та наданих послуг в розмірі 656000,00 грн., натомість позивачем сплачено вказаний рахунок в сумі 648000,00 грн (платіжна інструкція №4249 від 19.01.2023.

Таким чином, суму недоплати по вказаному рахунку, що становить 8000.00 грн., слід вирахувати із загальної суми помилково сплачених коштів на користь відповідача.

Позивачем замовлялися послуги з перевезення вантажу на авто та причепи НОМЕР_15 / НОМЕР_16 , НОМЕР_17 / НОМЕР_18 на загальну суму 164 000,00 грн. Замовлення таких послуг підтверджується заявками позивача від 30.12.2022. Фактичне надання таких послуг підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними: від 06.01.2023 року на авто та причеп НОМЕР_15 / НОМЕР_16 та вагу вантажу 21380 кг; від 06.01.2023 року на авто та причеп НОМЕР_17 / НОМЕР_18 та вагу вантажу 21880 кг.

Водночас такі послуги в наданих відповідачем рахунках на оплату не були ідентифіковані та окремо до сплати не пред`являлись, в наслідок чого і не були оплачені позивачем.

Таким чином, суму наданих послуг, що становить 164000 грн., слід вирахувати із загальної суми помилково сплачених коштів на користь відповідача.

Отже, від загальної суми надмірно сплачених позивачем на користь відповідача коштів, що становить 1 142 540,58 грн. слід вирахувати 175 000,00 грн. що складається із наступних сум: 3000,00 (не доплачені кошти за рахунком №6 від 12.01.2023); 8000,00 грн. (не доплачені кошти за рахунком №9 від 17.01.2023); 164000,00 грн. (послуги, які були фактично надані, але не ідентифіковані в рахунках та як наслідок неоплачені).

Враховуючи умови договору щодо замовлення послуг та їх оплати, позивачем надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 967 540,58 грн.

Слід зазначити, що ТОВ «БАЛАНС АГРО ЦЕНТР» надіслано ФОП Копельчук Т.Ф. відмову від підписання актів надання послуг із вимогою про повернення коштів вих. №26 від 07.03.2023 року, у якій надало деталізовані заперечення щодо складених ФОП Копельчук Т.Ф. актів надання послуг та вимагало надати відкоректовані акти та повернути надміру сплачені кошти у розмірі 967 540,58 грн на рахунок підприємства.

Лист із вказаною відмовою та вимогою не було отримано ФОП Копельчук Т.Ф. - за даними трекінгу поштового відправлення 068 та повернуто за зворотньою адресою: за закінченням встановленого терміну зберігання 20.03.2023 року.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вказувалося вище, лист із вимогою про повернення коштів у розмірі 967 540,58 грн. не було отримано ФОП Копельчук Т.Ф., оскільки він повернувся за зворотною адресою 20.03.2023 року.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до абз. 2 п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

ТОВ «БАЛАНС АГРО ЦЕНТР» в період з 28.03.2023 року по 07.04.2023 року нараховані 3% річних у розмірі 874,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що кошти в розмірі 967 540,58 грн. сплачені на рахунок відповідача в наслідок помилки, а тому слід стягнути вказані кошти згідно частини 1, 2 статті 1212 ЦК України відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- є факт набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння;

- мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

- обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) завдання шкоди у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для зазначеної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків належать, зокрема, договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 ЦК України.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

За частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Водночас сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідно встановити факт їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору.

Судом встановлено, що всі оплати, які є предметом спору, здійснені на підставі Договору про надання транспортно-експедиційних послуг № 29/11/2022 від 26.11.2022 р.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи позивача на помилкове перерахування коштів згідно ст. 1212 ЦК України, а відтак суд відхиляє посилання позивача на ст. 1212 ЦКУ, оскільки дані правовідносини не є кондикційними, що не впливає на підставність позовних вимог та стягнення боргу з відповідача, отримання яких встановлено судовим розглядом.

Судом не приймаються до уваги надані відповідачем акти та рахунки виставлені ним позивачу за простої та зміну маршрутів,, оскільки вони складені в односторонньому порядку та не підтверджують понесені відповідачем витрати згідно укладено між сторонами Договору.

Всі викладені вище обставини справи підтверджують обґрунтованість позовних вимог, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд відзначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 130, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Копельчук Тетяни Федорівни, АДРЕСА_1 ( код НОМЕР_19 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛАНС АГРО ЦЕНТР", м. Київ вул. Сімї Стешенків, буд. 1, офіс 5 (код 37770322) заборгованість в сумі 968 415, 34 грн., в тому числі 967 540, 58 грн. основний борг, 874, 76 грн. 3% річних та 14 526,23 грн. судового збору.

3. З набранням рішення законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення складено та підписано 02.11.2023 року.

Суддя С.О. Миронюк