ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/183/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача Мошенець Д.В., ордер серія ВІ №1140095 від 26.04.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1842 від 08.08.2017;

від відповідача Гоцуляк Ю.С., ордер серія ВЕ №1098600від 25.09.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №001114 від 18.05.2017;

/третя особа не з`явилась в судове засідання , хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином/

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд Аргумент Фонд

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.03.2023, проголошене суддею Смородіновою О.Г. у м. Миколаєві, повний текст якого складено 10.04.2023

у справі № 915/183/22

за позовом скаржника

до Товариства з обмеженою відповідальністю Біартек

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ространснафтопродукт

про визнання за позивачем права іпотеки на земельні ділянки, звернення стягнення на предмет іпотеки, зобов`язання вчинити певні дії та

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року Акціонерне товариство «Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд (далі АТ «ЗНВКІФ) «Аргумент Фонд» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Біартек», в якій просило суд:

-визнати за АТ «Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд «Аргумент Фонд» право іпотеки на земельні ділянки за к/н :07:001:0102 загальною площею 3,4113 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, та за к/н :07:001:0103 загальною площею 4,4092 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101,що належать на праві власності ТОВ «Біартек»;

-в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Ространснафтопродукт» перед АТ «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд» за договором кредитної лінії №04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011 у сумі 105 843 508,54 грн. звернути стягнення на Предмет іпотеки за Іпотечним договором від 14.06.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством (далі-ПАТ) «Фортуна-Банк» та ТОВ «Ространснафтопродукт», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстр. №2088, а саме: на земельні ділянки кадастровий номер :07:001:0102 загальною площею 3,4113 га та кадастровий номер :07:001:0103 загальною площею 4,4092 га, що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Проектна, 4, шляхом продажу предметів іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій згідно до Закону України «Про виконавче провадження»;

-зобов`язати суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внести запис про іпотеку в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо зазначених земельних ділянок; що належать на праві власності ТОВ «Біартек» на користь АТ «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд»;

-судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги ґрунтуються на умовах та нормах: Договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011 з додатковими угодами до нього; Договору іпотеки від 14.06.2012 з договорами про внесення змін і доповнень до нього; Договорів поруки від 25.11.2016 (3 шт.), з договорами про внесення змін і доповнень до них та Договору про відступлення права вимоги від 25.11.2016; Договорів про відступлення права вимоги від 28.12.2019 та від 20.12.2021; Договорів купівлі-продажу № 24 від 20.01.2016, від 01.12.2016, від 01.12.2016; Договорів купівлі-продажу земельної ділянки № 1704 від 28.11.2016, №1766 від 30.11.2016, № 1767 від 30.11.2016; рішення Правління Національного банку України (далі-НБУ) від 21.02.2017 № 89-ріш, наказу ПАТ «Фортуна-Банк» №16-З від 19.06.2019; Акту засідання комісії з перевірки договорів (інших правочинів) на предмет нікчемності від 18.06.2019; ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-УІ, статей 1, 3, 11, 17, 23, 33, 39, 44 Закону України «Про іпотеку», ст. 575 Цивільного кодексу України та мотивовано набуттям AT «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд» права вимоги до ТОВ «Ространснафторпродукт» за Договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011 та Договору іпотеки від 14.06.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстр. №2088. При цьому позивач зазначає, що мало місце незаконне вибуття предмета іпотеки із власності ТОВ «Ространснафтопродукт», внаслідок чого відповідальність перед новим іпотекодержателем настала у нового власника, а саме у ТОВ «Біартек».

Разом із позовною заявою позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник просив суд накласти арешт на земельні ділянки кадастровий номер :07:001:0102 загальною площею 3,4113 га та кадастровий номер :07:001:0103 загальною площею 4,4092 га, що розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Проектна, 4;. заборонити державним реєстраторам та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії щодо реєстрації відчуження (купівлі-продажу, міни, дарування тощо) щодо зазначених земельних ділянок; заборонити ТОВ «Біартек» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії та укладати договори щодо передачі в користування (оренду, суборенду, найм, піднайм тощо), укладати правочини щодо їх відчуження.

В ухвалі про забезпечення вказати: відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», дату набрання нею чинності (відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення), строк пред`явлення її до виконання, найменування та ідентифікуючі дані:

Стягувача: АТ «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд» (01034, м. Київ, вул. Рейтарська, 17 нежит. прим. 14, літ. А, офіс 7, код юридичної особи: 43680551).

Боржника: ТОВ «Біартек» (код юридичної особи 42704859,54(Ь8, м. Миколаїв, вул. Проектна, 4).

Ухвалою місцевого господарського суду від 21.02.2022 заяву позивача про вжиття заходів забезпечення у справі № 915/183/22 задоволено частково. Накладено арешт на зазначене майно, заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії щодо реєстрації відчуження (купівлі-продажу, міни, дарування тощо) щодо цього майна; заборонено ТОВ «Біартек» та будь-яким іншим особам укладати правочини щодо відчуження наступного нерухомого майна: В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.03.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.02.2022.

За наслідками розгляду даної справи судом першої інстанції не встановлено порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах, у зв`язку із чим відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Із зазначеним рішенням місцевого господарського суду не погоджується позивач, який звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю.

На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно залишено без уваги твердження скаржника про те, що жодна із підстав, передбачених ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» для припинення іпотеки, відносно спірного іпотечного майна не настала, що свідчить про наявність чинної іпотеки незалежно від зміни власника майна та надає позивачу підстави для звернення до суду із заявленими вимогами, враховуючи, що він набув право вимоги за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.20211 та договором іпотеки від 14.06.2012, та є належним кредитором «Ространснафтопродукт». Також апелянт зазначає, що нікчемність правочину, яким розірвано договір іпотеки, дозволяє заінтересованій особі звернутись до суду із позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та його визнання права, а також звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Також скаржник звертає увагу на те, що відчуження предмету іпотеки та відступлення права вимоги відбулось між пов`язаними особами, зокрема за участі юридичних осіб, кінцевими бенефіціарами і власниками яких є особи, пов`язані з особами, що притягуються на території України до кримінальної відповідальності, та мають зв`язку із державою агресором російською федерацію, на доказ чого надає витяги з порталу ClarityProject/

Крім того, скаржник вважає, що суд першої інстанції проігнорував сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №910/10784/16 від 11.01.2022 висновки щодо застосування норми п. 8 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що мають значення для даної справи та безпідставно не прийняв до уваги цю норму при розгляді даної справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Біартек» зазначає про її безпідставність та необгрунтованість, наполягає на тому, що розірвання договору іпотеки та припинення відповідного обтяження щодо спірних земельних ділянок відбулося у встановленому законодавством порядку, право власності на них ним набуто добросовісно, посилання скаржника на відомості з інтернет- порталів, як на доказ пов`язаності осіб, між якими здійснювалось відчуження предмету іпотеки, не можуть вважатися обгрунтованими відповідно до вимог ч.3 ст.269 ГПК України, оскільки вони не були предметом дослідження у суді першої інстанції і докази неможливості їх подання з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, скаржником не надано. .

Колегія суддів розглянула матеріали справи, доводи апеляційної скарги та письмових пояснень скаржника, відзиву на апеляційну скаргу, заслухала пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та дійшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2011 між ПАТ «Фортуна-Банк», як кредитором, та ТОВ «Ространснафтопродукт», як позичальником, було укладено Договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР (з подальшими змінами до нього), згідно з предметом якого Кредитор, за наявності кредитних ресурсів, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) Позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, платити проценти та виконувати інші зобов`язання, передбачені цим Договором.

За змістом п. 1.1.1 Кредитного договору, з урахуванням Додаткової угоди № 84 від 03.10.2016, надання кредиту здійснюється в гривнях окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «Транш», а у сукупності - «Транші», зі сплатою 16 процентів річних, в межах максимального ліміту заборгованості 60 859 000,00 грн..

За умовами п. 1.2 Кредитного договору, з урахуванням Додаткової угоди № 86 від 25.11.2016, кінцевим терміном повернення кредиту є 25.11.2016.

14.06.2012 в забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011 між ПАТ «Фортуна-Банк», як Іпотекодержателем, та ТОВ «Ространснафтопродукт», як Іпотекодавцем, було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим номером 2088 (з подальшими змінами до нього), відповідно до предмету якого, з урахуванням змін, внесених Договором від 18.09.2015 про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки, посвідченого 14.06.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим номером 2088, визначено, що для забезпечення виконання Іпотекодавцем умов та зобов`язань за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011, з усіма змінами та доповненнями до зазначеного правочину, надалі за текстом - Основний договір, що укладений між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, відповідно до якого Іпотекодержатель зобов`язався надати (надав) Іпотекодавцю кредит в сумі в межах максимального ліміту кредитної заборгованості 60 859 000,00 грн., надалі за текстом - Кредит, з кінцевим строком повернення Кредиту - 07.04.2016, плата за користування Кредитом, надалі за текстом - Проценти, в розмірі 21 процентів річних, Іпотекодавець, на умовах визначених цим Договором, передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, що є власністю Іпотекодавця, а саме: нежитловий об`єкт, що знаходиться за адресою: Україна, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Проектна, буд. 4, реєстраційний номер 36304157, та розташований на земельній ділянці площею 45 438 кв.м., за адресою: м. Миколаїв, Заводський район, вул. Проектна, буд. 4, кадастровий номер 0:07:001:0021, надалі нежитловий об`єкт за текстом - Предмет іпотеки 1 та земельну ділянку площею 7,8205 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Проектна, земельна ділянка 4, кадастровий номер земельної ділянки :07:001:0074, цільове призначення - для обслуговування нежитлового об`єкту, номер запису про право власності: 3110789 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, надалі земельна ділянка за текстом - Предмет іпотеки 2, надалі разом Предмет іпотеки 1 та Предмет іпотеки 2 - Предмет іпотеки. Предмет іпотеки забезпечує виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Основним договором, а саме: повернення суми наданого Кредиту, сплати Процентів за користування Кредитом, можливих штрафних санкцій, у розмірах, у строк та на підставах, передбачених Основним договором, а також можливих збитків та всіх можливих витрат Іпотекодержателя (звернення стягнення та реалізація) завданих простроченням виконання зобов`язань за цим Договором та Основним договором. Графік зменшення ліміту кредитування визначено в Основному договорі. Предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма складовими частинами та майбутніми змінами, які можуть статися, з усіма інженерними мережами, комунікаціями та спорудами, які знаходяться в/на Предметі іпотеки та є власністю Іпотекодавця (газові, електричні, теплові, водяні, каналізаційні тощо). На час дії цього договору Предмет іпотеки залишається у володінні, користуванні та на зберіганні Іпотекодавця.

20.01.2016 ПАТ «Фортуна-Банк» надало згоду ТОВ «Ространснафтопродукт» на реалізацію предмету іпотеки, внаслідок чого того ж дня було укладено договір його купівлі-продажу з ТОВ «Авто-Петрол», а з годом - 30.11.2016 за договором припинено обтяження за згодою сторін, про що здійснено запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі-ЄРЗВОНМ).

Натомість, 25.11.2016 ПАТ «Фортуна-Банк» в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищенаведеним кредитним договором, були укладені такі правочини:

- договір поруки між ПАТ «Фортуна-Банк» (кредитор) та ТОВ «Чернігів-ресурс» (поручитель) - в межах суми 1 061 934,33 грн;

- договір поруки між ПАТ ««Фортуна-Банк» (кредитор) та «Фортуна-Банк» «Фактор-Активінвест» (поручитель) - в межах суми 12 300 000,00 грн (з урахуванням Договору про внесення змін від 28.11.2016);

- договір поруки між ПАТ «Фортуна-Банк» (кредитор) та фізичною особою ОСОБА_1 (поручитель) - в межах суми 36 448 000,00 грн (з урахуванням Договору про внесення змін від 28.11.2016).

Крім наведених угод, 25.11.2016 між ПАТ «Фортуна-Банк», як Первісним кредитором, та ПАТ «ЗНВКІФ «Стартап», як Новим кредитором, було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до предмета якого Первісний кредитор відступає та передає, а Новий кредитор приймає право вимоги в частині вимоги з Боржника боргу(частини суми кредиту) за Кредитним договором у сумі 26 050 000,00 гривень, що належить Первісному кредитору за Кредитним договором, який укладено між Первісним кредитором та Боржником.

Відповідно до розділу «Визначення термінів», наведеному у вказаному Договорі про відступлення права вимоги:

- Боржник - юридична особа за законодавством України ТОВ «Ространснафтопродукт» (місцезнаходженням: 01033, м, Київ, вул. Саксаганського, буд. 57, літ. «Б», податковий номер (код ЄДРПОУ) 35234346);

- Кредитний договір - Договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № О4КЛ/10/838/ЮР від 10 березня 2011 року, з усіма змінами та доповненнями до зазначеного правочину, який укладений між Первісним кредитором та Боржником, відповідно до якого Первісний кредитор надав кредит Боржнику, а Боржник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі передбачені Кредитним договором, виконувати інші зобов`язання передбачені Кредитним договором;

- право вимоги означає всі права вимоги Первісного кредитора до Боржника за Кредитним договором на дату укладення цього Договору, включаючи всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні Первісному кредитору у якості кредитора, щодо стягнення Боргу, право на судовий захист та/або будь-які інші права належні кредитору за законодавством України та Кредитним договором;

- Борг - означає суму грошових коштів, належних до сплати Боржником за Кредитним договором.

26.01.2017 на підставі рішення від № 55-рш/БТ Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Фортуна-банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.01.2017 № 320 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «Фортуна-банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 21.02.2017 № 89- рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Фортуна-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.02.2017 № 665 «Про початок процедури ліквідації AT «Фортуна-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 31.01.2019 № 219 про продовження строків здійснення процедури ліквідації AT «ФОРТУНА-БАНК» строком на один рік: з 22.02.2019 до 21.02.2020 включно.

18.06.2019 Уповноваженою особою гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фортуна-Банк» було затверджено Акт засідання комісії з перевірки договорів (інших правочинів) на предмет нікчемності.

19.06.2019 Наказом ПАТ «Фортуна-Банк» № 16-З «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)», перелічені договори від 25.11.2016 були визнані нікчемними, отже жоден з них не має правових наслідків.

28.12.2019 за наслідками відкритих торгів, оформлених Протоколом UA-EA-2019-11-29-000008b між ПАТ «Фортуна-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» укладено Договір про відступлення прав вимоги №ФБ-ПВ-12/19-1, в тому числі, за Договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011, укладеного між ПАТ «Фортуна-Банк» та ТОВ «Ространснафтопродукт». Дана інформація є відкритою і міститься на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та за посиланням https://prozorro.sale/.

Одночасно з відступленням права вимоги за кредитним договором Банк відступив Новому кредитору права вимоги за договорами, які є забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, а саме: Договір іпотеки від 14.06.2012 (із змінами до нього) (Іпотекодавець - ТОВ «Ространснафтопродукт»), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстр. №2088, проте останній на час відступлення права не був зареєстрованим в ЄРЗВОНМ, а отже чинним.

20.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та АТ товариством «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд» від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №16-01/11-2021 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 16 листопада 2021 року діяло ТОВ «Компанія з управління активами «Стронг Менеджмент Актив» було укладено Договір №07/20/12/2021/11 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого АТ «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд» набуло право вимоги за Договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011.

З матеріалів справи також вбачається, що:

20.01.2016 ТОВ «Ространснафтопродукт» (продавець) за Договором купівлі-продажу продає ТОВ «Авто-Петрол» (покупець) земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0074 загальною площею 7,8205 га, що розташована за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Проектна, зем.діл.4.

Пункт 4.1 вказаного Договору свідчить, що продавець, зокрема, гарантує, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору: перебуває в іпотеці АТ «Фортуна-Банк», яке надало згоду на її продаж листом вих. № 57/07 від 20.01.2016 року.

28.11.2016 ТОВ «Авто-Петрол» продає земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0074 загальною площею 7,8205 га ОСОБА_1 .

Пункт 4.1 вказаного Договору свідчить, що продавець, зокрема, гарантує, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору: перебуває в іпотеці АТ «ФОРТУНА-БАНК» (згідно Договору про внесення змін до договору іпотеки посвідченого Михайленком С.А. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 18.09.2015 року за реєстр.№ 2196), надало згоду на її продаж згідно листа вих.№1061/707 від 28.11.2016 року. Продавець зобов`язаний в строк до 01.12.2016 здійснити усі необхідні дії щодо припинення іпотеки та обтяження вказаної вище земельної ділянки в АТ «Фортуна-Банк».

Вказаний договір було у подальшому розірвано учасниками 30.11.2016.

30.11.2016 о 12:52:44 відбулася державна реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинення обтяження, підставою виступив Договір про розірвання договору іпотеки, серія та номер: 1754, виданий 30.11.2016, видавник: Михайленко С.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

30.11.2016 ТОВ «Авто-Петрол» продає ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0074 загальною площею - 7,8205 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 1/2 частину цієї ж земельної ділянки.

Згідно з п. 4.1 цих договорів продавець, зокрема, гарантує, що земельна ділянка (її частини), яка є їх предметом: до укладання цього Договору нікому іншому не відчужена, в спорі, під забороною відчуження (арештом) та під податковою заставою не перебуває, рішення про опис цієї земельної ділянки в податкову заставу не приймалося, та відповідний акт опису не складався; правами третіх осіб (право наймача або інших прав третіх осіб) як в Україні, так і за її межами не обтяжена.

Державна реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спірну вказану земельну ділянку відбулася 30.11.2016 о 19:22:28 та 30.11.2016 о 19:27:09 відповідно.

14.12.2018 учасники ТОВ «Біартек» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Протоколу № 1 Зборів засновників ТОВ «Біартек» передали, а ТОВ «Біартек» прийняло в якості вкладу до статутного капіталу нерухоме майно, зокрема:

- 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий номер :07:001:0074 загальною площею - 7,8205 га), що розташована за адресою: Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул. Проектна, зем.діл.4;

- 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий номер :07:001:0074 загальною площею - 7,8205 га), що розташована за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Проектна, зем.діл.4.

11.03.2019 відбувся поділ земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0074 загальною площею 7,8205 га.

11.03.2019 відбулася державна реєстрація права власності за ТОВ «Біартек» на земельні ділянки:

- з кадастровим номером :07:001:0102, площею 3,4113 га;

- з кадастровим номером :07:001:0103, площею 4,4092 га.

31.01.2022 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/16163/20 про банкрутство ТОВ «Ространснафтопродукт» було визнано кредитором у справі по відношенню до боржника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» з грошовими вимогами на суму 105 848 048,54 грн., з яких 4 540,00 грн. - вимоги першої черги, 105 843 508,54 грн., як вимоги забезпечені заставою майна боржника.

Вказана ухвала набрала законної сили 31.01.2022 та не була оскаржена в апеляційному порядку.

Зазначеною ухвалою були встановлені, зокрема, такі обставини:

« 06.12.2019 відбувся аукціон з продажу пулу активів ПАТ "Фортуна-Банк" (№лоту GL19N213559), що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання, прав вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами, дебіторської заборгованості та основних засобів, переможцем якого стало ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", що підтверджується протоколом електронного аукціону № EA-2019-11-29-000008-b від 06.12.2019.

28.12.2019 між ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (Новий кредитор) та ПАТ "Фортуна-Банк" (Банк) укладено Договір № ФБ-ПВ-12/19-1 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Банк відступає Новому кредиторові належні Банку, а Новий кредитор набуває право вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодержателів) та поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та договорами поруки та договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначним цим Договором.

Відповідно до Додатку 1 до Договору про відступлення права вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", зокрема, набуло право вимоги за Договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011, що був укладений між ПАТ "Фортуна-Банк" та ТОВ «Ространснафтопродукт».

Крім того, одночасно з відступленням права вимоги за Кредитним договором Банк відступає Новому кредитору права вимоги за договором, який є забезпеченням виконання зобов`язань за Кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього, а саме: вимоги за Договором іпотеки від 14.06.2012 за реєстровим № 2088, що був укладений між ПАТ «Фортуна-Банк» та ТОВ «Ространснафтопродукт».…

Відтак, в силу ст. 512 Цивільного кодексу України відбулась заміна кредитора, у зв`язку з чим новий кредитор ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" набуло відповідні права ПАТ"Фортуна-банк" за Договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011 по відношенню до ТОВ «Ространснафтопродукт».

Станом на 28.12.2019 загальний розмір простроченої заборгованості ТОВ «Ространснафтопродукт» за Договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/10/838/ЮР від 10.03.2011 становить 105 843 508,54 грн.: 60 859 000,00 грн. по тілу кредиту та 44 984 508,54 грн. по процентам. Таким чином, суд дійшов висновку про визнання ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» кредитором боржника на суму 105 843 508,54 грн».

У подальшому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 у справі № 910/16163/20 про банкрутство ТОВ «Ространснафтопродукт» було задоволено заяву АТ «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд» від імені, в інтересах та за рахунок якого діяло ТОВ «Компанія з управління активами «Стронг Менеджмент Актив» про заміну кредитора; замінено кредитора у справі № 910/16163/20 ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» правонаступником - АТ «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд» (01034, м. Київ, вул. Рейтарська, 17 нежит. прим. 14, літ А, офіс 7, )»

Вказана ухвала набрала законної сили 28.11.2022 та не була оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до імперативних положень частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, майнові вимоги позивача до ТОВ «Ространснафтопродукт» в будь-якому випадку будуть задоволені за наслідками розгляду справи про банкрутство останього.

Предметом даного позову виступають чотири позовні вимоги немайнового характеру: щодо визнання за позивачем права іпотеки на земельні ділянки з кадастровими номерами :07:001:0102 та :07:001:0103 та щодо зобов`язання суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внести відповідні записи про іпотеку в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо спірних земельних ділянок; а також дві позовні вимоги майнового характеру щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості третьої особи перед позивачем, шляхом продажу предметів іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

За змістом ст. 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ст. 16 цього Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право особи, яка звернулася за таким захистом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За приписами ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" (надалі - Закону), іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника. Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об`єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості.

За приписами ч.ч. 4, 5 ст. 6 Закону, якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована.

Якщо ця земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на будівлі (споруди) їх новий власник набуває права і обов`язки, які мав іпотекодавець за правочином, яким встановлено умови оренди цієї земельної ділянки (користування нею). Якщо в іпотеку передається земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди), які належать іпотекодавцю на праві власності, така земельна ділянка підлягає передачі в іпотеку разом з будівлями (спорудами), на якій вони розташовані. Після звернення стягнення на передану в іпотеку земельну ділянку, на якій розташовані будівлі (споруди), що належать іншій, ніж іпотекодавець, особі, новий власник земельної ділянки зобов`язаний надати власнику будівлі (споруди) такі ж умови користування земельною ділянкою, які мав іпотекодавець

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 11 Закону іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно зі ст. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Законом України «Про банки і банківську діяльність» установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цими законами також регулюються відносини між Фондом, банками, НБУ, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку. Аналіз функцій Фонду, викладених у статтях 4, 26, 27, 37, 38 цього Закону, свідчить про те, що Фонд бере участь у правовідносинах у різних статусах: з одного боку, він ухвалює обов`язкові для банків та інших осіб рішення, а з іншого - здійснює повноваження органів управління банку, який виводиться з ринку, тобто представляє банк у приватноправових відносинах з третіми особами.

За статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд (уповноважена особа) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписами ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено підстави, за якими визнаються нікчемними правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону.

При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними, оскільки відповідний правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків і є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 16.05.2018 у справі № 910/24198/16, від 04.07.2018 у справі № 819/353/16, від 05.12.2018 у справі № 826/23064/15, від 27.02.2019 у справі № 826/8273/16.

Згідно ч. 2 ст. 38 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації та/або процедури ліквідації Фонд здійснює перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року, а правочинів, вчинених (укладених) банком з пов`язаними особами та/або в інтересах пов`язаних осіб, та/або на їх користь, - протягом трьох років до дня запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або процедури ліквідації банку, щодо якого було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Рішенням Правління НБУ від 26.01.2017 №55-рш/БТ віднесено Акціонерне товариство «Фортуна-банк» до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до п.п. 7, 8 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини банку, у тому числі укладені з пов`язаними з банком особами, в якому Фондом здійснюється тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу майна банку з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), кошти для оплати яких надійшли з рахунків, відкритих у цьому самому банку, у тому числі за правочинами про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення; банк уклав правочин з пов`язаною з банком особою або в інтересах пов`язаної з банком особи, або на користь пов`язаної з банком особи з порушенням вимог законодавства, у тому числі недійсність якого встановлена частиною шостою статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що надходження коштів на поточний рахунок позичальника ТОВ «Ространснафтопродукт», які в подальшому використовувалися для погашення заборгованості по кредитному договору, відбувалося з поточних рахунків ТОВ «Чернігів-ресурс», ТОВ «Фактор-Активінвест», ОСОБА_1 , відкритих в ПАТ «Фортуна-Банк», але розрахунки відбувалися не реальними грошима, а шляхом внутрішніх проводок у системі банку. Таким чином, не відбулося фактичного надходження коштів до банку в рахунок погашення зобов`язань, а здійснилося погашення шляхом проведення бухгалтерських операцій із згортанням зобов`язань в межах балансу Банку. Відтак у комісії було достатньо підстав для визнання договорів поруки від 25.11.2016 та договору відступлення права вимоги від 25.11.2016 нікчемними за п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд першої інстанції застосовував до спірних правовідносин положення ст.ст. 215, 236 Цивільного кодексу України щодо наявності ознак нікчемності договору поруки від 25.11.2016 між ПAT «Фортуна-Банк`та ТОВ «Фактор-Активінвест», договору поруки від 25.11.2016 між ПAT «Фортуна-Банк`та ТОВ «Чернігів-ресурс», договору поруки від 25.11.2016 між ПAT «Фортуна-Банк» та ОСОБА_1 , договору відступлення права вимоги від 25.11.2016 між ПАТ «Фортуна-Банк» та ПАТ «ЗНВКІФ «СТАРТАП» на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Встановлені вище обставини не оскаржуються.

Разом з тим суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення позову і колегія суддів вважає такий висновок цілком підставним та обґрунтованим.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 20.01.2016 ТОВ «Ространснафтопродукт» (продавець) за згодою іпотекодержателя Договором купівлі-продажу продало ТОВ «Авто-Петрол» (покупець) земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0074 загальною площею 7,8205 га, що розташована за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Проектна, зем.діл.4.

Зазначений договір є чинним. отже АТ «Фортуна-Банк» відмовилось від майнових вимог (прав на іпотеку), при цьому зазначений договір укладено між сторонами раніше року до віднесення АТ «Фортуна-банк» до категорії неплатоспроможних рішенням Правління НБУ від 26.01.2017 №55-рш/БТ та раніше ніж за рік до запровадження тимчасової адміністрації.

Крім того судом першої інстанції вірно встановлено, що у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: Деталізована інформація про обтяження по предмету іпотеки: земельна ділянка площею 7,8205 га, договір іпотеки серія та номер: 2088 від 14.06.2012, міститься запис: іпотека припинена, дата та час державної реєстрації: 30.11.2016 о 12:53:27; підстава: договір про розірвання договору іпотеки, серія та номер: 1754 виданий 30.11.2016, видавник: Михайленко С.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Також, у Відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: Деталізована інформація про обтяження - Вид обтяження: заборона на нерухоме майно; опис предмета обтяження: земельна ділянка площею 7,8205 га, міститься запис: обтяження припинено, дата та час державної реєстрації: 30.11.2016 о 12:53:44; підстава: договір про розірвання договору іпотеки, серія та номер: 1754 виданий 30.11.2016, видавник: Михайленко С.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Зазначені реєстраційні дії, якими державою посвідчено припинення обтяження щодо предмету спору, як і сам договір не були віднесені до нікчемним Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, оспорені або визнані неправомірними у встановленому порядку, а тому підстави для звернення стягнення на відповідний предмет іпотеки у позивача відсутні в не незалежності від нікчемності вище зазначених договорів.

При цьому в подальшому 30.11.2016, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали за договором купівлі-продажу у ТОВ «Авто-Петрол» по 1/2 частині земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0074 та 14.12.2018 передали її в якості вкладу до статутного капіталу ТОВ «Біартек».

11.03.2019 відбувся поділ нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0074 загальною площею 7,8205 га. Після поділу, 11.03.2019 відбулася державна реєстрація права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Біартек» на земельні ділянки: з кадастровим номером :07:001:0102, площею 3,4113 га та з кадастровим номером :07:001:0103, площею 4,4092 га.

У Державному реєстрі Іпотек та Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на момент реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а у подальшому - за ТОВ «Біартек», були відсутні відомості про реєстрацію обтяження цього нерухомого майна.

Водночас Пунктом 9.8 Постанови Великої палати Верховного суду України від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, провадження № 12-44гс20 визначено: За відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, провадження № 12-127гсІ9). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.07.2022 у справі № 922/1995/17.

За таких обставин колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про відсутність обставин, які могли б свідчити про недобросовісність набувача майна - відповідача у справі, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження.

Отже враховуючи зазначене, відсутнє порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання апелянта за текстом його апеляційної скарги на п. 8 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №910/10784/16 від 11.01.2022 висновки щодо застосування цього пункту, а також на те, що відчуження предмету іпотеки та відступлення права вимоги відбулось між пов`язаними особами колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності зазначених обставин при укладанні саме договору купівлі продажу від 20.01.2016, укладеного між ТОВ «Ространснафтопродукт» та ТОВ «Авто-Петрол».

Усі інші твердження скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки вони не впливають на висновки суду, здійснені у даній постанові.

Враховуючи приписи ст. 269 Господарського процесуального кодексу України щодо меж апеляційного перегляду, а також закріплений ст. 14 Кодексу принцип диспозитивності, перегляд оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку здійснено в межах вимог заявників апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.03.2023 у справі №915/183/22 залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд Аргумент Фонд без задоволення.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст. 288 ГПК України.

Повний текст складено 31.10.2023 о 14.15.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Савицький Я.Ф.