СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

03 листопада 2023 року м. Харків Справа № 922/1380/23

Східний апеляційний господарський суд у складі : суддя Бородіна Л.І.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.09.2023, постановлену в приміщенні Господарського суду Харківської області у м.Харкові, повний текст якої складений 15.09.2023 (суддя Трофімов І.В.); на рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2023, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області у м. Харкові, повний текст якого складений 10.10.2023 (суддя Трофімов І.В.),

у справі № 922/1380/23

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5", с.Подвірки, Харківська область,

до відповідача: Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

про стягнення 634441254,99грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.09.2023 у справі №922/1380/23, зокрема, відмовлено у задоволенні клопотання КП "Харківські теплові мережі" про призначення експертизи.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.10.2023 у справі № 922/1380/23 позов задоволено.

Стягнуто з КП "Харківські теплові мережі" на користь ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" заборгованість за поставлену теплову енергію у сумі 634441254,99грн, що складає:

-239870126,10грн за Договором № 413-ТЕ купівлі-продажу теплової енергії від 09.06.2021, з яких: основний борг у сумі 65734536,87грн; пеня в сумі 97385638,06грн за період 23.11.2021 - 31.03.2023; 3 % річних у сумі 8462488,81грн за період 23.11.2021 - 31.03.2023; інфляційні втрати в сумі 68287462,36грн за період грудень 2021 - лютий 2023;

- 234945506,49грн за Договором № 414-БО купівлі-продажу теплової енергії від 09.06.2021, з яких: основний борг у сумі 131706917,32 грн; пеня в сумі 65443362,48грн за період 23.09.2021 - 31.03.2023; 3 % річних у сумі 4938407,71грн за період 23.09.2021 - 31.03.2023; інфляційні втрати в сумі 32856818,98грн за період жовтень 2021 - лютий 2023;

- 159321986,36грн за Договором № 415-КП купівлі-продажу теплової енергії від 09.06.2021, з яких: основний борг у сумі 89614602,64грн; пеня в сумі 44253073,87грн за період 23.09.2021 - 31.03.2023; 3 % річних у сумі 3314620,08грн за період 23.09.2021 - 31.03.2023; інфляційні втрати в сумі 22139689,77грн за період жовтень 2021 - лютий 2023;

- 303636,04грн за Договором № 416-РО купівлі-продажу теплової енергії від 09.06.2021, з яких: основний борг у сумі 171154,24грн; пеня в сумі 84112,15грн за період 23.12.2021 - 31.03.2023; 3 % річних у сумі 6260,05грн за період 23.12.2021 -31.03.2023; інфляційні втрати в сумі 42109,60 грн за період січень 2022 - лютий 2023.

Стягнуто з КП "Харківські теплові мережі" на користь ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" судовий збір у сумі 939400грн.

Не погодившись з ухвалою та рішенням суду першої інстанції у справі №922/1380/23, КП "Харківські теплові мережі" через підсистему "Електронний суд" звернулося до Східного апеляційного господарського суду, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.09.2023, скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2023 у справі №922/1380/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПрАТ "Харківська ТЕЦ - 5" відмовити повністю.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 витребувано у Господарського суду Харківської області справу № 922/1380/23.

02.11.2023 на виконання вимог вищезазначеної ухвали до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 922/1380/23.

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, що відповідачем разом з рішенням Господарського суду Харківської області від 04.10.2023 у справі №922/1380/23 оскаржується ухвала Господарського суду Харківської області від 13.09.2023 у справі №922/1380/23, якою відмовлено у задоволенні клопотання КП "Харківські теплові мережі" про призначення експертизи.

Статтею 255 ГПК України визначено перелік ухвал господарського суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду першої інстанції.

Зі змісту статті 255 ГПК Ураїни вбачається, що ухвали про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи не підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

Частиною 3 ст. 255 ГПК України передбачено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, заперечення на ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи можуть бути заявлені у апеляційній скарзі на рішення господарського суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за звернення до суду з позовною заявою майнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимоги майнового характеру про стягнення з відповідача 634441254,99грн. Отже, за даними позовними вимогами до суду першої інстанції сплаті підлягав судовий збір у розмірі 939400,00грн (2684,00грн * 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), оскільки 634441254,99грн * 1,5% = 9516618,83грн, що є більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення суду сплаті підлягає судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2023 у справі №922/1380/23 в електронній формі сплаті підлягає судовий збір у розмірі 939400,00грн*150%*0,8=1127280,00грн.

Однак, до матеріалів апеляційної скарги КП "Харківські теплові мережі" не додано жодних доказів сплати судового збору.

Разом з тим, апелянтом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у справі №922/1380/23, обґрунтовуючи це тим, що військова агресія російської федерації проти України негативно вплинула на фінансовий стан підприємства; за період воєнного стану значно збільшувалася заборгованість споживачів за теплову енергію.

Станом на 01.10.2023 загальна сума заборгованості споживачів за спожиту теплову енергію складає 7,3млрд грн.

На підтвердження цього до клопотання апелянт додає баланс підприємства станом на 30.06.2023, у якому відображені збитки підприємства

Розглянувши клопотання КП "Харківські теплові мережі" про відстрочення від сплати судового збору, суд зазначає про таке.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Однак, положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (п. 45 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Оскільки предметом розгляду в даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, то підстав для задоволення апеляційним господарським судом клопотання про звільнення від сплати судового збору немає.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (п. 60).

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин клопотання КП "Харківські теплові мережі" про відстрочення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Частиною першою статті 259 ГПК України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Отже, у відповідності до положень ГПК України обов`язок надсилання копій іншим учасникам справи покладається на апелянта.

Таким чином, належним доказом відправлення учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів є або опис вкладення у поштове відправлення та документи, що підтверджують надання поштових послуг, або документи, що підтверджують надіслання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи.

Разом з тим, до матеріалів апеляційної скарги не надано жодних доказів надіслання копії апеляційної скарги ПрАТ "Харківська ТЕЦ - 5".

Не повідомлений учасник у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлений можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Крім того, відповідно до акту Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 № 13-35/ 922/1380/23 відділом документального забезпечення та контролю при реєстрації апеляційної скарги КП "Харківські теплові мережі" у справі № 922/1380/23 за позовом ПрАТ "Харківська ТЕЦ - 5" до КП "Харківські теплові мережі" про стягнення 634441254,99грн встановлено факт відсутності вказаного додатку, а саме: доказів направлення апеляційної скарги позивачу.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням пунктів 2 та 3 частини 3 статті 258 ГПК України, а саме: без доказів сплати судового збору та доказів надіслання копії апеляційної скарги іншій стороні у справі.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу позивача слід залишити без руху на підставі частини 2 статті 260 ГПК України та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.09.2023 та на рішення Господарського суду Харківської області від 04.10.2023 у справі № 922/1380/23 залишити без руху.

2. Встановити Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається можна отримати за веб-адресою https://eag.court.gov.ua/sud4875/.

Суддя Л.І. Бородіна