УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

07.11.2023Справа № 910/12705/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Князькова В.В. розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", м.Київ

до відповідача: Приватного підприємства "Спецкомтехніка", м. Київ

про стягнення шкоди в розмірі 116524,25 грн, -

Без виклику учасників судового процесу

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Спецкомтехніка" про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 116 524,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" було сплачено страхове відшкодування в сумі 276 524,25 грн згідно договору №23540Га2хм від 23.03.2022 добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" за наслідками настання страхового випадку, а саме пошкодження транспортного засобу Audi державний номер НОМЕР_1 під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 20.10.2023 з вини водія автомобіля МАN, державний номерний знак НОМЕР_2 . Вимоги до Приватного підприємства "Спецкомтехніка" визначено виходячи з різниці страхового відшкодування, яке було сплачено страховиком, яким було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу МАN, державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням ліміту відповідальності, та суми страхового відшкодування сплаченого позивачем страхувальнику.

Ухвалою від 15.08.2023 судом було залишено позов без руху; надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

31.08.2023 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.09.2023 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

03.10.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позов. 13.10.2023 представником відповідача було подано клопотання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

17.10.2023 на адресу господарського суду надійшло клопотання позивача про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмету спору. Вказане клопотання було залишено судом без задоволення з урахуванням такого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Наразі, суд зазначає, що предметом позовних вимог є стягнення суми страхованого відшкодування за наслідками настання страхового випадку, а саме пошкодження транспортного засобу Audi державний номер НОМЕР_1 під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 20.10.2023.

Як свідчать матеріали справи, сума страхового відшкодування була сплачена відповідачем згідно платіжного доручення №1399 від 20.04.2023 на суму 116 524,25 грн.

При цьому, судом враховано, що у призаченні платежу платіжного доручення №1399 від 20.04.2023 міститься поислання на номер заяви про стягнення штрафового відшкодування в порядку регресу №729/18/ЦВ.

Тобто, з наведеного вбачається, що фактично страхове відшкодування було сплачено відповідачем ще до відкриття провадження у справі, внаслідок чого клопотання позивача про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, підлягає залишенню судом без задоволення.

20.10.2023 представником позивача було подано заперечення проти задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на послуги адвоката.

01.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" про відмову від позову.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

За приписами частин 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, особа вільно розпоряджається своїм право на доступ до суду в межах, встановлених процесуальним законодавством.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 1 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Частинами 1, 3 ст.191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом (п.4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України).

Наразі, судом встановлено, що заява позивача підписана повноважною особою - представником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" - М.О.Бутенко.

У заяві про відмову від позову представником позивача вказано про обізнаність щодо правових наслідків відмови від позову.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що заява про відмову позивача від позову у даному випадку не суперечить діючому законодавству України, оскільки підписана повноважною, на такі дії, особою, а тому приймається судом, провадження по справі підлягає закриттю.

Суд повідомляє позивача про те, що згідно ч.3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Частиною 1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічну правову норму викладено у ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Наразі, суд зауважує, що заява про відмову від позову була подана позивачем після початку розгляду справи по суті, а отже, судовий збір поверненню згідно ч.1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України не підлягає.

Щодо заяви відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1-2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Наразі, обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн відповідачем представлено до матеріалів справи:

- детальний розрахунок послуг з правової допомоги та їх вартості по справі, до якого включено: правничу консультацію, узгодження правової позиції з клієнтом (1 година, 2000 грн); вивчення та аналіз матеріалів справи, формування правової позиції (1 година, 2000 грн); збирання доказів, направлення запиту (2 години, 4000 грн); підготовка, написання відзиву, виготовлення копії документів - доказів до відзиву, підготовка і подання відзиву до суду й копії позивачу (2 години 4000 грн); супроводження справи в суді першої інстанції (2 години, 4000 грн);

- договір №28/09/23 від 28.09.2023 про надання правничої допомоги, укладений між Адвокатським об`єднанням «Дія Закону» та Приватним підприємством "Спецкомтехніка";

- копію ордера на надання правової допомоги №1358209 від 28.09.2023;

- акт приймання-передачі наданих послуг №11/10/23 від 11.10.2023 за договором №28/09/23 від 28.09.2023, згідно змісту якого Адвокатським об`єднанням «Дія Закону» надано, а Приватним підприємством "Спецкомтехніка" прийнято послуги професійної правничої допомоги на суму 12000 грн, а саме правничу консультацію, узгодження правової позиції з клієнтом (1 година, 2000 грн); вивчення та аналіз матеріалів справи, формування правової позиції (1 година, 2000 грн); збирання доказів, направлення запиту (2 години, 4000 грн); підготовка, написання відзиву, виготовлення копії документів - доказів до відзиву, підготовка і подання відзиву до суду й копії позивачу (2 години 4000 грн).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Одночасно, суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.

За приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Проте, жодних заперечень з приводу розміру витрат на професійну правничу допомогу, які заявлено відповідачем, позивачем подано не було.

Одночасно, суд критично ставиться до посилань позивача у запереченнях на приписи ч.5 ст.130 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

В котектсі наведеного суд звертає увагу позивача на те, що за приписами ч.3 ст.130 Господарського процесуального кодексу Україниу разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Отже, у даному випадку при розподілі витрат на професійну правничу допомогу у суду відсутні підстави для оцінки обгунтованості дій позивача під час звернення до суду з розглядуваним позовом.

Керуючись ст. 46, ст. 191, ст. 130, п. 4 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" від позову до Приватного підприємства "Спецкомтехніка" про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 116 524,25 грн.

2. Закрити провадження у справі № 910/12705/23.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ) на користь Приватного підприємства "Спецкомтехніка" (01133, місто Київ, провулок Лабораторний, будинок 1, офіс 200, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.11.2023

Суддя В. В. Князьков