ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
"30" жовтня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/564/23
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Соловей Л.А.
за участі секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,
за участю представників сторін:
від позивача: Ізвєков В.В., ордер серія ВО №1051715 від 20.04.2023 (в режимі
відеоконференції);
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі заяву представника позивача від 09.10.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №906/564/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (м.Київ)
до Приватного сільськогосподарського підприємства "ЖОВТНЕВЕ" (с.Квітневе Попільнянського району Житомирської області)
про стягнення 1348510,47грн та звернення стягнення на предмет застави,
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.10.2023 позов ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" задоволено повністю; стягнуто з ПСП "ЖОВТНЕВЕ" на користь ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" 48486,66грн - частина кредиту згідно з графіком погашення кредиту за період з 16.06.2022 по 06.08.2022; 26405,32грн - нараховані проценти на частину кредиту за період з 16.06.2022 по 06.08.2022; 6375,49грн - частина додаткового кредиту згідно з графіком погашення кредиту за період з 16.06.2022 по 06.08.2022; 84,95грн - нараховані проценти на частину додаткового кредиту за період з 16.06.2022 по 06.08.2022; 1132947,83грн - сума кредиту, яка підлягає поверненню достроково; 126562,69грн - нараховані проценти на непогашену суму кредиту за п.10.7 Загальних умов за період з 07.08.2022 по 18.04.2023; 7647,53грн -відшкодування страхових платежів згідно п.5.6 Загальних умов (збитки); 40455,31грн судового збору. В рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором №50017994 від 22.07.2020, яка станом на 18.04.2023 становить 1348510,47грн, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, LNF, модель LW LNF T6 Multivan ALPEN 2.0I TDI 180PS 7DSG4M, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1968куб.см., рік випуску 2019, номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ПСП "Жовтневе" (с.Квітневе, Попільнянський район, Житомирська область, 13532, ), шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження".

09.10.2023 в системі "Електронний суд" представником позивача сформована та 10.10.2023 зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката у загальному розмірі 23500,00грн.

Ухвалою суду від 13.10.2023 заяву представника позивача від 09.10.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу у справі №906/564/23 прийнято до розгляду; розгляд заяви призначено на 30.10.2023.

У судове засідання 30.10.2023 представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача підтримав заяву про стягнення з відповідача 23500,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про ухвалення додаткового рішення у справі №906/564/23,суд дійшов наступних висновків.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Згідно ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи міститься ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1051714 (а.с.71).

Як слідує з матеріалів справи 24.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" (замовник) та адвокатським об`єднанням "ЕСКВАЙРС" (виконавець) укладено договір про надання професійної правничої допомоги (а.с. 65-70).

Відповідно до п. 1.1. договору сторони укладають наступний договір про надання професійної правничої допомоги виконавцем стосовно питань, пов`язаних із поточною господарською діяльністю замовника, втому числі, щодо представництва інтересів замовника у всіх судах України. Види, зміст, обсяг, строки та умови надання конкретних послуг визначаються умовами договору та погоджуються сторонами в кожному випадку письмово шляхом підписання заявок, які становлять невід`ємну частину цього договору. Підписання сторонами заявки є підтвердженням замовлення визначеної в такій угоді послуги замовником.

На виконання п.1.1. договору, між ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" та АО "ЕСКВАЙРС" підписано заявку на надання професійної правничої допомоги №39 від 12.05.2023 відповідно до якої виконавець приймає на супроводження справу щодо стягнення заборгованості з Приватного сільськогосподарського підприємства "ЖОВТНЕВЕ" за кредитним договором № 50017994 від 22.07.2020 (а.с.137).

Розмір винагороди, порядок, строки та умови надання послуг за цією заявкою визначаються договором про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2021 (п.4 заявки).

Пунктом 2.2. договору погоджено, що за представництво інтересів замовника в судах першої інстанції винагорода становить 23500,00грн (п.2.2. договору).

Оплата винагороди здійснюється в два етапи рівними частинами по 50% відсотків кожна (п. 3.1. договору надання правової допомоги).

Перша частина винагороди за супроводження справи в суді першої інстанції оплачується після підписання сторонами заявки щодо надання послуг по визначеній справі, прийняття рішення про подання апеляційної/касаційної скарги, або відкриття апеляційного/касаційного провадження по такій справі. Оплата послуг здійснюється замовником на підставі рахунку та акту приймання-передачі наданих послуг Виконавцем протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання (п.3.2. договору надання правової допомоги).

Друга частина винагороди оплачується після отримання замовником належної копії повного тексту ухвали/рішення/постанови суду відповідної інстанції, винесенням яких завершено розгляд справи у відповідній судовій інстанції (п.3.3. договору надання правової допомоги).

Факт наданих послуг клієнту на суму 23500,00грн підтверджується актами про надані послуги №39-1 від 21.04.2023 та №39-2 від 03.10.2023 (а.с.139,141), у яких вказано найменування послуг, наданих адвокатським об`єднанням, а їх оплата відповідним платіжними документами № від 13.04.2023 та № від 03.10.2023 (а.с.135, 140).

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч.3 ст.2 зазначеного Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.2 ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст.126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 129 ГПК України).

Тобто, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція закріплена у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст.627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.43 Конституції України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.11.2020 року у справі №910/13071/19, від 09.02.2021 року у справі №922/3628/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку про те, чи детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, у разі, якщо сторони погодили оплату у фіксованій сумі суду надавати не обов`язково.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 викладено висновок, що адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, позаяк розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Суд дійшов висновку, що витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката позивача у розмірі 23500,00грн є витратами на професійну правничу допомогу у справі №906/564/23 відповідно до ст.ст.123, 126, 129 ГПК України, при цьому згідно з ст.ст. 126, 129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.

Матеріали справи містять документи, які свідчать про реальність надання правової допомоги. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, відтак не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Таким чином, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи відсутність заяви відповідача про зменшення розміру таких витрат, керуючись критеріями розумності розміру адвокатських витрат, а також реальності (необхідності) цих витрат, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються наявними у справі доказами та є обґрунтованими.

Господарський суд розцінює заяву позивача як таку, що відповідає критеріям розумності, а заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката Ізвєкова Віталія Володимировича є таким, що співмірний із складністю справи та виконаною роботою, не є надмірним чи завищеним.

Водночас, суд вважає заявлений до відшкодування розмір судових витрат 23000,00грн не є надмірним та завищеним, а навпаки - є розумним та обґрунтованим. Витрати є реальними та необхідними.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що позов у даній справі задоволено повністю, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 23500,00грн витрат на професійну правову допомогу.

Керуючись ст.ст.123, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача від 09.10.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "ЖОВТНЕВЕ" (с.Квітневе, Попільнянськйи район, Житомирська область, 13532, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" (проспект Павла Тичини, 1-В, м.Київ, 02152, )

- 23500,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1 - у справу;

2- позивачу (рек) ;

3- відповідачу (рек) .