ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року м.Дніпро Справа № 904/57/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від третьої особи: Мережко К.О., витяг з ЄДР, представник;

інші учасники процесу не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центральної окружної прокуратури міста Дніпра на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2023 (суддя Кеся Н.Б.) у справі №904/57/23

за позовом Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, в інтересах держави в особі Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, смт Петриківка Дніпровський район Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Фігур Михайла Семеновича, м.Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці Позивача Дніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, смт Слобожанське, Дніпропетровська область

про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки площею 3,7 га, стягнення шкоди, заподіяної внаслідок нецільового використання земельної ділянки у сумі 221550,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2023 призначено у даній справі експертизу з питань землеустрою, доручивши її проведення експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, місто Київ, вулиця Бродських Сім`ї, будинок 6).

На розгляд та вирішення експерта поставлені питання:

Чи відповідає фактичне користування земельною ділянкою площею 3,7га з кадастровим номером 0:01:407:0009 її цільовому призначенню, вказаному в договорі оренди від 11.01.2005, укладеного між Фігуром М.С. та Петриківською районною державною адміністрацією?

Якщо не відповідає, то яка саме частина земельної ділянки використовується не за цільовим призначенням?

Попереджено судових експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

Зобов`язано Центральну окружну прокуратуру міста Дніпра, в інтересах держави в особі Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та Фізичну особу-підприємця Фігур Михайла Семеновича оплатити вартість експертних досліджень порівну у визначені експертною установою строки та розмірах.

Зупинено провадження у справі №904/57/23.

Матеріали справи №904/57/23 направлено на адресу експертної установи.

Зобов`язано Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України після закінчення експертних досліджень повернути господарському суду Дніпропетровської області матеріали даної справи разом із висновком експертизи, а копію висновку направити сторонам.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася Центральна окружна прокуратура міста Дніпра, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та передати справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що призначаючи експертизу з питань землеустрою суд не обґрунтував неможливість самостійного встановлення фактичних обставин справи при розгляді даної справи за результатами оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності, доцільність проведення експертизи, не зазначив, у чому полягає потреба у спеціальних знаннях.

Судом при вирішенні питання про призначення експертизи не враховано, що прокуратурою вжито вичерпних заходів та долучено до позову належні та допустимі докази, які підтверджують факт того, що земельна ділянка, яка є предметом спору у даній справі, використовується не за цільовим призначенням, з порушенням вимог Земельного кодексу України та договору оренди земельної ділянки, що відповідно до вимог ст. 141 ЗКУ є однією з підстав припинення прав користування земельною ділянкою.

Також апелянт наголошує, що суд виніс ухвалу про призначення експертизи за ініціативою Відповідача. Експертною установою судом визначено Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України також за пропозицією Відповідача, залишивши поза увагою пропозиції експертних установ та атестованих судових експертів, які пропонувалися прокурором під час судового засідання, що викликає сумнів в об`єктивності суду при винесенні оскаржуваної ухвали.

При цьому, судом призначено експертизу з питань землеустрою, а не земельно-технічну експертизу, яку, на думку скаржника, слід було призначити у даному випадку.

Крім цього, апелянт наголошує, що судом необґрунтовано здійснено розподіл судових витрат за проведення експертизи у рівних частках між Центральною окружною прокуратурою міста Дніпра та ФОП Фігуром М.С., оскільки прокурор заперечував проти її призначення, у зв`язку із відсутністю потреби у її проведенні та наявністю у матеріалах справи достатніх та належних доказів.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.06.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Антоніка С.Г. (доповідач), судді Іванов О.Г., Березкіна О.В.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 27.06.2023 здійснено запит матеріалів справи із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

07.07.2023 матеріали справи №904/57/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.07.2023 апеляційну скаргу залишено без руху.

13.07.2023 на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків та надано докази сплати судового збору.

За розпорядженням керівника апарату суду від 13.07.2023, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В. відповідно до пункту 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі №904/57/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Антонік С.Г., (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2023 (головуючий суддя Антонік С.Г. (доповідач), судді: Орєшкіної Е.В., Іванова О.Г.) апелянту відновлений строк на звернення зі скаргою; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 04.09.2023.

02.08.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/57/23 у зв`язку з відставкою судді Антоніка С.Г.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2023, справу №904/57/23 передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.08.2023 (Березкіна О.В. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Орєшкіна Е.В.) судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 27.09.2023.

16.10.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/57/23 у зв`язку з відставкою судді Березкіної О.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2023, справу №904/57/23 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А., які ухвалою суду від 24.10.2023 прийняли справу до провадження; розгляд справи призначили на 02.11.2023.

30.10.2023 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано участю представника відповідача у іншому судовому засіданні.

В судове засідання 02.11.2023 представник апелянта та позивача не з`явились; причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши у судовому засіданні 02.11.2023 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, судом протокольною ухвалою відмовлено у його задоволенні, з підстав того, що явка учасників не визнавались обов`язковою; відповідач не був позбавлений права висловитись з приводу апеляційної скарги у заяві по суті (відзиві на апеляційну скаргу); заявником не обґрунтована неможливість участі у судовому засіданні безпосередньо відповідача (ФОП Фігур М.С.)

У судовому засіданні 02.11.2023 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення третьої особи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

У січні 2023 року Центральна окружна прокуратура міста Дніпра, в інтересах держави в особі Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (далі-Позивач) звернулася з позовом до Фізичної особи-підприємця Фігур Михайла Семеновича (далі-Відповідач), в якому просить суд:

1. Достроково розірвати договір від 11.01.2005 (запис у Державному реєстрі земель від 03.02.2005), укладений між Петриківською районною державною адміністрацією, та фізичною особою-підприємцем Фігуром Михайлом Семеновичем, РНОКПП НОМЕР_1 , оренди землі площею 3,7 га з кадастровим номером :01:407:0009, наданої для сільськогосподарського виробництва.

2. Зобов`язати фізичну особу - підприємця Фігура Михайла Семеновича, РНОКПП НОМЕР_1 повернути державі в особі Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, земельну ділянку площею 3,7 га з кадастровим номером :01:407:0009 шляхом складання та підписання акту приймання-передачі.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця Фігура Михайла Семеновича, РНОКПП НОМЕР_1 шкоду, заподіяну ним внаслідок нецільового використання земельної ділянки площею 3,7 га з кадастровим номером :01:407:0009, у сумі - 221550 грн 45 коп.

4. Стягнути з фізичної особи - підприємця Фігура Михайла Семеновича, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави в особі Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UА0000291 в ДКСУ в м.Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) сплачений судовий збір.

В обґрунтування позову прокуратура посилається на те, що Відповідач використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням відповідно до умов договору оренди землі та вимог земельного законодавства, а саме, - земельна ділянка надана для сінокосіння та випасання худоби, проте використовується для облаштування автомобільної парковки та бази відпочинку.

05.01.2023 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання на 31.01.2023 о 10:45 год. Залучено Дніпровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Теплична, буд. 5, ), до участі у справі в якості в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці Позивача.

16.01.2023 Прокурор надав докази направлення ухвали суду сторонам.

19.01.2023 представник Третьої особи надав письмові пояснення, в яких погоджується з позицією Прокурора та не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

31.01.2023 представник Позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву 30.01.2023, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглядати справу без участі повноважного представника.

31.01.2023 Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання в якому повідомив суд що Відповідач лише 30.01.2023 уклав з адвокатським об`єднанням договір про надання правової допомоги у цій справі та станом на 30.01.2023 адвокат не має в своєму розпорядженні копії позовної заяви та доданих до неї документів. З метою надання Фігуру М.С. належної правової допомоги, просить надати представнику Відповідача для ознайомлення та зняття фотокопій матеріали справи №904/57/23 та відкласти розгляд справи на строк, достатній для ознайомлення та надання суду відзиву на позов.

31.01.2023 ухвалою суд відклав підготовче засідання на 16.02.2023 об 11:00 год. Встановив Відповідачу строк до 13.02.2023 для надання відзиву з доказами про направлення копії відзиву на адресу Позивача.

13.02.2023 через "Електронний суд" представник Відповідача звернувся до суду з клопотанням про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву, оскільки Відповідач Фігур М.С. тривалий час перебуває за кордоном (Ізраїль) і не має можливості оперативно передати адвокату документи, які можуть мати доказове значення у справі (арк.с. 181-182).

16.02.2023 Позивач в судове засідання не з`явився, 16.02.2023 на електронну адресу суду направив заяву (арк.с. 183), в якій просить суд дану справу розглядати без присутності Позивача, позов підтримує в повному обсязі.

16.02.2023 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 02.03.2023 об 12:00 год.

01.03.2023 представник Відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову.

02.03.2023 представник Третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника.

02.03.2023 ухвалою суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та підготовче судове засідання відкладено на 21.03.2023 на 12:00 год.

21.03.2023 представник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра надав відповідь на відзив, в якій просить суд задовольнити позовну заяву.

21.03.2023 представник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра надав заяву, в якій просить суд розглядати справу 21.03.2023 без участі представника.

21.03.2023 судове засідання не відбулося у зв`язку з відпусткою судді.

22.03.2023 представник Відповідача надав клопотання про залишення відповіді на відзив без розгляду.

27.03.2023 ухвалою суд призначив підготовче судове засідання на 06.04.2023 на 14:30 год.

06.04.2023 Позивач в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду направляв заяву (арк.с. 183), в якій просив суд дану справу розглядати без присутності Позивача, позов підтримує в повному обсязі.

06.04.2023 представник Відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

06.04.2023 ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання на 27.04.2023 на 12:00 год.

В судовому засіданні 27.04.2023 оголошено перерву до 01.05.2023 о 10:00 год.

Під час судового засідання 01.05.2023 представник Відповідача подав заяву свідка. В обґрунтування обставин пропуску строку для подачі даної заяви, представник Відповідача посилається на те, що свідок часто виїжджає за межі населеного пункту у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні.

01.05.2023 ухвалою суд прийняв до розгляду долучену Відповідачем заяву свідка. В задоволенні клопотання Відповідача про залишення відповіді на відзив без розгляду відмовив. Закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 25.05.2023 о 11:00год.

25.05.2023 в засіданні оголошено перерву до 30.05.2023 о 16:30 год.

30.05.2023 ухвалою суд повернувся до стадії підготовчого провадження. Призначено підготовче засідання на 12.06.2023 о 15:00 год. Сторонам запропонував надати пропозиції щодо проведення у справі судової експертизи з питань землеустрою, щодо експертної установи, питань та умов оплати експертних досліджень.

12.06.2023 через "Електронний суд" від Відповідача надійшли додаткові пояснення у справ (арк.с. 65 Т.2), в яких Відповідач зазначає про те, що вважає за можливе доручити проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, місто Київ, вулиця Бродських Сім`ї, будинок 6) та поставити на вирішення експерта наступні питання:

чи відповідає фактичне користування земельною ділянкою площею 3,7га з кадастровим номером 0:01:407:0009 її цільовому призначенню, вказаному в договорі оренди від 11.01.2005р., укладеного між ОСОБА_1 та Петриківською районною державною адміністрацією?

якщо не відповідає, то яка саме частина земельної ділянки використовується не за цільовим призначенням?

Посилаючись на постанову Пленуму ВСУ №8 від 30.05.1997 "Про судову експертизу у кримінальних та цивільних справах" Відповідач вважає за можливе запропонувати Центральній окружній прокуратурі міста Дніпра, Петриківській селищній раді Дніпровського району та ОСОБА_1 внести кошти на оплату експертизи порівну.

12.06.2023 канцелярія суду зареєструвала пояснення прокуратури (арк.с. 69-74 т.2), в яких зазначено про те, що факт використання ОСОБА_1 спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням та завдання шкоди державі у розмірі 221 550,45 грн підтверджується в повному обсязі належними і допустимими доказами, в умовах воєнного часу, з метою економії бюджетних коштів та дотримання строків розгляду справи, підстави для призначення у даній справі судової експертизи, відсутні. Крім того, прокуратура подала копію постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015 у справі №804/16904/13, якою у судовому провадженні вже встановлювався факт використання ОСОБА_1 спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням (арк.с. 75-79 т.2).

12.06.2023 в засіданні оголошено перерву до 13.06.2023 о 12:30 год.

13.06.2023 через "Електронний суд" Відповідач подав додаткові пояснення у справі (арк.с. 83-84 т.2), в яких зазначив про необхідність призначити у справі саме експертизу з питань землеустрою з вирішенням питання про визначення відповідності фактичного користування земельною ділянкою правовстановлювальним документам. Відповідно до інформації з офіційного сайту Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (https://dniprondise.dp.ua/pro-nas) вказаний інститут проводить лише земельно-технічну експертизу та не проводить експертиз з питань землеустрою. Разом з тим, з сайту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (https://kndise.gov.ua/category/ekspertna-diyalnist/) вбачається, що вказаний інститут проводить саме експертизи з питань землеустрою (https://kndise.gov.ua/ekspertyza-z-pytan-zemleustroyu/). При цьому, Київський НДІСЕ є розробником науково-дослідної роботи №ІV.3.2-2018/2 Розробка методичних рекомендацій з розрахунку розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам, та втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва при виконанні судових експертиз з питань землеустрою (номер державної реєстрації теми:0118 11 000988). Так, представник Відповідача наполягає на тому, аби доручити проведення експертизи з питань землеустрою саме Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України.

Як вже зазначалось вище, ухвалою від 13.06.2023 у справі №904/57/23 призначено у даній справі експертизу з питань землеустрою, доручивши її проведення експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, місто Київ, вулиця Бродських Сім`ї, будинок 6).

На розгляд та вирішення експерта поставлені питання:

Чи відповідає фактичне користування земельною ділянкою площею 3,7га з кадастровим номером 0:01:407:0009 її цільовому призначенню, вказаному в договорі оренди від 11.01.2005, укладеного між ОСОБА_1 та Петриківською районною державною адміністрацією?

Якщо не відповідає, то яка саме частина земельної ділянки використовується не за цільовим призначенням?

Попереджено судових експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

Зобов`язано Центральну окружну прокуратуру міста Дніпра, в інтересах держави в особі Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та Фізичну особу-підприємця Фігур Михайла Семеновича оплатити вартість експертних досліджень порівну у визначені експертною установою строки та розмірах.

Зупинено провадження у справі №904/57/23.

Вказаний процесуальний документ є предметом апеляційного оскарження.

Постановляючи ухвалу, господарський суд виходив з того, що для вирішення спору у справі необхідно встановити, чи відповідає фактичне користування Відповідачем земельною ділянкою площею 3,7га з кадастровим номером 0:01:407:0009 її цільовому призначенню, вказаному в договорі оренди від 11.01.2005, укладеному між ОСОБА_1 та Петриківською районною державною адміністрацією, та при наявності порушення необхідно встановити, яка саме частина або можливо повністю земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням.

Зазначені питання потребують участі спеціалістів з питань землеустрою, оскільки для надання відповіді на ці питання необхідно відокремити результати господарювання Відповідача на земельній ділянці з кадастровим номером 0:01:407:0009 від результатів його діяльності на розташованих поряд інших земельних ділянках, які також знаходяться у користуванні Відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

- для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Частиною 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

При призначенні судової експертизи обов`язковим є визначення предмета доказування та з`ясування дійсної потреби спеціальних знань для встановлення певних фактичних даних, що входять до предмету доказування.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява №61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яким можна встановити обставини , які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом системного аналізу приписів статей 86, 236, 277 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов`язок всебічно та повно з`ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Отже, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте, суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення експертизи.

В такому випадку зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, отже, ухвала про призначення судової експертизи та ухвала про зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку одна з одною. Призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у зв`язку з провадженням у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акти - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі.

У даній справі, як зазначено вище, предметом позовних вимог є дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави використання її не за цільовим призначенням, та повернення її власнику, стягнення збитків за використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Отже, до кола обставин, що підлягають встановленню у цій справі відносяться: чи відповідає фактичне користування Відповідачем земельною ділянкою площею 3,7га з кадастровим номером 0:01:407:0009 її цільовому призначенню, вказаному в договорі оренди від 11.01.2005, укладеного між ОСОБА_1 та Петриківською районною державною адміністрацією; а в разі встановлення факту користування земельною ділянкою не за цільовим призначенням перевірка розрахунку позивача щодо шкоди, спричиненої таким користуванням; основною складовою формули розрахунку є площа використовуваної земельної ділянки.

Прокуратура у позові стверджує, що ОСОБА_1 порушив умови Договору та здійснив використання земель сільськогосподарського призначення площею 3,7 га, у тому числі пасовища - 3,7 га, кадастровий номер :01:407:0009 по фактичному розміщенню платного паркувального майданчика та території з наданням платних послуг (встановлення шлагбауму, облаштування на території ділянки бази відпочинку шляхом зведення будинків для тимчасового проживання громадян та сторожки, встановлення альтанок, металевих навісів для відпочинку), а не за цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби, що є грубим порушенням ст. 96 Земельного кодексу України.

На підтвердження зазначених обставин прокурор посилається на матеріали кримінального провадження №0000091, акт перевірки від 19.11.2021 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, листи ГУ Держспоживслужби та ДП "Єдиний державний центр тварин" тощо.

В свою чергу, відповідач Відповідач заперечує проти позову, у відзиві на позов (арк.с. 192-201 Т.1) зазначає, що він має у власності 4 земельні ділянки (загальною площею 7 га), які межують зі спірною орендованою земельною ділянкою, і усі об`єкти, про які зазначає прокурор у позові як факт порушення цільового використання спірної земельної ділянки, розташовані саме там. Відповідач надав копії державних актів про право власності на земельну ділянку №2113248 від 03.02.2005; №2113181 від 17.06.2005; №2113182 від 17.06.2005; №2113183 від 17.06.2005 (арк.с. 202-205 Т.1). Також представник Відповідача надав графічний матеріал з позначеннями земельних ділянок (арк.с. 206 Т.1). Стверджує, що саме на цих земельних ділянках, належних відповідачу на праві приватної власності і знаходяться будівлі, споруди, альтанки, зони відпочинку, шлагбаум, сторожка.

Відповідач також вказує на те, що його заперечення проти позову підтверджуються Актом перевірки від 19.11.2021 №1345-ДКЛ372/АП/09/-01-21 Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (арк.с. 225-226 т.1), який наданий прокурором до позову. Так, за змістом вказаного Акту, інспектором ГУ Держгеокадастру з виїздом на місце за результатами візуального огляду встановлено, що ОСОБА_1 використовує земельні ділянки загальною площею 5,7га по фактичному розташуванню платного паркувального майданчика та території з наданням платних послуг, з яких:

- земельна ділянка площею 3,7га з кадастровим номером 0:01:407:0009;

- земельна ділянка площею 2га в районі земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:407:0009 за відсутності відповідного рішення органу влади про її передачу у власність або надання в користування та за відсутності вчиненого правочину щодо неї.

При цьому, Відповідач вказує на те, що інспектор ГУ Держгеокадастру навмисно чи через необізнаність - вказав в акті про те, що земельна ділянка площею 2 га, яка перебуває у власності ОСОБА_1 та межує з орендованою ним же земельною ділянкою, зайнята ним самовільно. Разом з тим, інспектор ГУ Держгеокадастру прямо зазначив в Акті (2-й абзац 2-ї сторінки), що саме земельна ділянка площею 2га, яка нібито самовільно зайнята ОСОБА_1 , використовується для розташування платного паркувального майданчика та території з наданням платних послуг. З цими обставинами сторона відповідача погоджується. Єдине, в чому полягає, за думку Відповідача, хибність висновків інспектора Держгеокадастру, це припущення про самовільне захоплення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2га, адже, як вище зазначено, ця ділянка належить відповідачу на праві приватної власності та має кадастровий номер :01:407:0005. Саме земельна ділянка, що перебуває у власності ОСОБА_1 та має кадастровий номер :01:407:0005, разом з сусідніми ділянками з кадастровими номерами :01:407:0006, :01:407:0007 та :01:407:0008, які також перебувають у власності ОСОБА_1 , використовуються ним для надання платних послуг, розміщення відпочиваючих осіб, організації дозвілля.

Крім того, Відповідач посилається на те, що розпорядженням голови Петриківської районної державної адміністрації №588-р-08 від 17.11.2008 "Про дозвіл на розміщення тимчасової споруди" (арк.с. 207 Т.1), яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розміщення тимчасової споруди "Кафе" для харчування туристів під час перебування на території особистого господарства на земельній ділянці :01:407:0005, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Крім того, згідно Довідки №270 від 12.06.2009 Єлизаветівської сільської ради, сільська рада не має заперечень щодо виносної торгівлі біля Голубого Озера, яку здійснюватиме приватний підприємець Фігур М.С. (арк.с. 208 Т.1).

Відповідач стверджує, що спірна земельна ділянка, яка перебуває в оренді, не використовується Відповідачем для надання будь-яких платних послуг. На ній не розміщені капітальні споруди, шлагбауми та пляж. Спірна земельна ділянка використовується виключно за цільовим призначенням - для сінокосіння.

Таким чином, для встановлення наявності або відсутності факту нецільового використання спірної земельної ділянки площею 3,7 га з кадастровим номером :01:407:0009, з урахуванням того, що обставини, на які посилається Відповідач, потребують перевірки за допомогою відповідного спеціаліста з питань землеустрою, а, докази, надані прокурором до позову, не дозволяють суду усунути або підтвердити сумніви про те, що факти нецільового використання землі мають місце саме на спірній земельній ділянці, а також мають саме таку площу для визначення суми збитків для відшкодування власнику землі, судом першої інстанції цілком обґрунтовано призначено у справі експертизу з питань землеустрою, чим повністю спростовуються доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, щодо достатності наявних у справі доказів для вирішення спору по суті.

При цьому, неправильне на думку прокурора, найменування виду експертизи (з питань землеустрою, а не земельно-технічну експертизу), з урахуванням питань, що поставлені на вирішення експертів, які входять у предмет доказування по справі, не мають наслідком визнання оскаржуваної ухвали необґрунтованою.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.

Оскільки експертиза призначена за ініціативою суду, судом обгрунтовано покладено витрати за її проведення на сторони порівну, про що наголошено в оскаржуваній ухвалі.

З цих підстав відхиляються доводи апеляційної скарги, що експертиза призначена за ініціативою відповідача та що судом необґрунтовано здійснено розподіл судових витрат за проведення експертизи у рівних частках між Центральною окружною прокуратурою міста Дніпра та ФОП Фігуром М.С., з підстави заперечення прокурором необхідності її проведення.

Щодо доводів апелянта про визначення експертної установи, то такі відхиляються колегією суддів з урахуванням наступного.

Так, згідно з ч.3 ст.99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Ухвалою суду від 30.05.2023 суд повернувся до стадії підготовчого провадження; призначив підготовче засідання на 12.06.2023 о 15:00 год.; запропонував сторонам надати пропозиції щодо проведення у справі судової експертизи з питань землеустрою, щодо експертної установи, питань та умов оплати експертних досліджень.

Відповідачем надані пояснення, з яких підстав експертизу слід доручити експертам Київського НДІСЕ, в той час, як прокурор заперечив необхідність її проведення, експертну установу або експертів суду не запропонував. Внаслідок чого, суд, на власний розсуд, з урахуванням пояснень відповідача, визначив експертну установу для проведення експертизи відповідно до норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання, дав оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки ухвала про призначення експертизи у справі, передбачена п.11 ч.1 ст.255 ГПК України, не відноситься до переліку ухвал, що можуть бути оскаржені після апеляційного перегляду в касаційному порядку за приписами п.2 ч.1 ст.287 ГПК України, то постанова апеляційного господарського суду не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центральної окружної прокуратури міста Дніпра на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2023 у справі № 904/57/23 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2023 у справі № 904/57/23 залишити без змін.

Судові витрати Центральної окружної прокуратури міста Дніпра за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню відповідно до п.2 ч.1 ст.287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.11.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд