РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2023Справа № 910/13637/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (вул. Бориспіль-7, с. Гора, Київська обл., 08300; ідентифікаційний код 20572069)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій Експрес» (вул. Вадима Гетьмана, буд. 27, оф. 420, м. Київ, 03056; ідентифікаційний код 39320758)

про стягнення 25 424, 67 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі за текстом - ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», Позивач, Замовник) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій Експрес» (далі за текстом - ТОВ «Меркурій Експрес», Відповідач, Постачальник) про стягнення за договором про закупівлю № 35.1-14/3.9-00022 від 29.12.2021 (далі за текстом - Договір) передоплати за непоставлений товар - 19 201, 44 грн, пені - 3 533, 06 грн та штрафу - 2 690, 17 грн за прострочення строків поставки товару.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем не виконано пункт 5.4.1 Договору та невчасно поставлено товар за період березень - червень 2022, оскільки останній доставлено Позивачу 13.06.2023 у відділення АТ «Укрпошта», що суперечить умовам Договору, стало неактуальним на момент поставки товару та здійснено з порушення пункту п. 5.3. Договору.

Поставлений 13.06.2023 Відповідачем з простроченням строків товар Позивачем повернуто 14.07.2023, у зв`язку з чим на суму попередньої оплати 19 201, 44 грн станом на дату звернення до суду з позовом товар не поставлено, а вказані кошти не повернуто.

Крім того, за порушення строків поставки Позивачем здійснено нарахування пені на підставі пункту 7.3 Договору - 3 533, 06 грн та штрафу - 2 690, 17 грн.

У поданій відповіді на відзив Позивач заперечує щодо посилань Відповідача на існування форс-мажорних обставин, оскільки належного повідомлення про їх існування до Позивача не надходило, що відповідно виключає можливість звільнення Відповідача від відповідальності.

При цьому, Позивач вказує, що документального підтвердження отримання товару за видатковою накладною № F6 від 30.06.2022 Відповідачем не надано, а лист АТ «Укрпошта» не може бути розцінений судом як належний доказ.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

У поданому відзиві Відповідач заперечує щодо задоволення позову та звертає увагу суду на те, що поставка товару залежить від факту виходу періодичних видань з редакції.

Так, Відповідач посилається на існування форс-мажорних обставин, які виникли з огляду на введення з 24.02.2022 на території України воєнного стану, що фактично унеможливило доступ до приміщення Відповідача та зупинення роботи більшості редакцій.

Відповідач стверджує, що Позивач повідомлявся про неможливість виконання зобов`язань за Договором, а згідно листа АТ «Укрпошта» вих. № 1853-Т-244-В від 06.04.2023 Позивачу здійснювалась доставка газет «Трудова слава», «Урядовий кур`єр», «Голос України» за період березень - червень 2022, однак відповідні видаткові накладні Позивачем не підписано, а такий товар не повернуто.

Відповідач стверджує, що станом на день подання позовної заяви Відповідачем виконано зобов`язання з поставки товару на суму 23 676, 97 грн згідно наступних видаткових накладних: № F0 від 31.01.2022, № F2 від 28.02.2022, № F6 від 30.06.2022, № F7 від 30.04.2023, також повернуто 9 628, 80 грн за призупинення газети «Аргументи і факти в Україні» у зв`язку з чим заборгованість перед Позивачем становить 5 125, 19 грн.

У запереченнях на відповідь на відзив Відповідач зазначає, що лист АТ «Укрпошта» вих. № 1853-Т-244-В від 06.04.2023 є належним доказом отримання Позивачем товару за Договором при тому, що Позивачем отримувалися періодичні видання за період березень-червень 2022 у відділенні АТ «Укрпошта» без заперечень чи зауважень.

Всі інші доводи, викладені у запереченнях є аналогічним доводам у відзиві.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

20.09.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

29.09.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

09.09.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву.

Суд зазначає, що Відповідач у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву окрім зазначення обставин по суті спору просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 у задоволенні заяви ТОВ «Меркурій Експрес» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі № 910/13637/23 відмовлено.

Також суд зазначає, що у відповіді на відзив Позивач просить суд поновити процесуальний строк на долучення до матеріалів справи додаткового доказу - листа від 09.05.2023 № 03-22-1128.

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання позивача, оскільки лист від 09.05.2023 № 03-22-1128 наявний у справі, оскільки доданий до позовної заяви.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 (Господарського процесуального кодексу України - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

29.12.2021 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір, відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Замовнику товар, найменування якого вказано в п. 12 та відповідно до коду за Єдиним закупівельним словником, зазначеним в п. 1.3. Договору та відповідно до Специфікації, що наведена в Додатку № 1 до Договору, а Замовник прийняти та оплатити такий товар відповідно до умов цього Договору.

Найменування товару: газети (пункт 1.2. Договору).

Ціна Договору становить 38 430, 96 грн без ПДВ (пункт 3.1. Договору).

Порядок здійснення оплати передбачений розділом 4 Договору, зокрема, згідно із підпункту 4.2.1 пункту 4.2. попередня оплата має бути перерахована на поточний рахунок Постачальника протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання Замовником рахунку від Постачальника.

Порядок поставки та приймання-передачі Товару передбачений розділом 5 Договору та згідно пункту 5.1. становить 3 робочі дні від дати виходу видання з редакції протягом 1-го півріччя 2022.

Замовлення (передплата) одного комплексу Товару (періодичного видання) передбачає кількість надходжень (по кожній позиції окремо), що зазначені у Специфікації в колонці «Періодичність виходу відповідно до Каталогу видань України «Преса поштою» на 2022 рік (І півріччя)» (підпункт 5.1.1 Договору).

Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами видаткової накладної на поставлений товар (пункт 5.2. Договору).

Місце та умови поставки (передачі) Товару: територія Замовника (08300, Україна, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ДП «МА Бориспіль»). Доставка Товару за вказаною адресою здійснюється транспортом Постачальника (п. 5.3 Договору).

Товар поставляється поетапно, окремими партіями згідно з письмовими заявками Замовника з зазначенням найменування та кількості Товару в межах Специфікації Договору (підпункт 5.4.1 Договору).

Підпунктами 5.4.2-5.4.3 Договору передбачено, що письмова заявка направляється Замовником на електронну адресу Постачальника , з подальшим направленням цінним листом з описом вкладенням на поштову адресу Постачальника: 03056, м. Київ, вул. В. Гетьмана, буд.27, оф.420.

Постачальник зобов`язаний підтвердити отримання письмової заявки від Замовника. Підтвердженням отримання письмової заявки Постачальником від Замовника може бути оригінальний підпис уповноваженої особи Постачальника на заявці, обмін листами між Сторонами Договору, поштове повідомлення з підписом уповноваженої особи Постачальника.

Уповноваженою особою Постачальника є директор Голубев Юрій Володимирович або особа, якій надано довіреність на отримання письмових заявок.

У випадку повернення цінного листа з описом вкладання та повідомленням об`єктом поштового зв`язку у разі письмової відмови Постачальника від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання такого листа, лист вважається відправленим Замовником належним чином, а неотримання Постачальником такого листа буде вважатися його відмовою від виконання умов договору та Постачальник несе відповідальність у порядку, передбаченому п. 7.6 Договору (підпункт 5.4.4 Договору).

Пунктом 5.4.6 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний підготувати Товар до вивезення та письмово повідомити Замовника за електронною адресою та , та здійснити поставку (передачу) Товару протягом строку, вказаного в пункту 5.1 Договору, з дати отримання письмової заявки від Замовника.

Пунктом 5.4.7 Договору закріплено, що транспортування товару відбувається за адресою, вказаною в пункті 5.3. Договору.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі порушення строку поставки Товару, зазначеного в п. 5.1 Договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.5.1 Договору, починаючи з 1-го по 30-й календарний день (включно), Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % від ціни Товару, строк поставки якого порушено та/або від ціни дефектного Товару, строки поставки якого порушено, за кожний день прострочення.

Пеня у розмірі 0,1 від ціни Товару, строк поставки якого порушено та/або від ціни дефектного Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення, нарахування протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки Товару, зазначеного в п. 5.1 договору понад 30-ть календарних днів, додатково сплачується штраф у розмірі 7% ціни Договору.

Договір набирає чинності з дати його укладання Сторонами та діє до 31.07.2022. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними (пункту 11.1. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернувся до Відповідача із письмовою заявкою від 29.12.2021 № 37-22-51 про поставку товару.

Вказана заявка 29.12.2021 направлена Відповідачу на електронну адресу з подальшим направленням цінним листом з описом вкладенням (поштове повідомлення № 830) на поштову адресу Постачальника: 03056, м. Київ, вул. В. Гетьмана, буд. 27, оф.420, яке згідно рекомендованого повідомлення отримано Відповідачем 04.01.2022.

Позивачем здійснено перерахування попередньої оплати в розмірі 38 430, 96 грн згідно платіжної інструкції № 7491 від 30.12.2021.

На виконання умов Договору Відповідач здійснив поставку товару на суму 9 600, 72 грн, що підтверджується видатковими накладними:

№ F0 від 31.01.2022 на суму 4 800, 36 грн без ПДВ;

№ F2 від 28.02.2022 на суму 4 800, 36 грн без ПДВ.

Крім того, Відповідачем повернуто суму 9 628, 80 грн у зв`язку з припиненням виходу газети «Аргументи та факти в Україні».

Згідно поданого відзиву, зазначені вище обставини визнаються Відповідачем.

Згідно листа вих. № 4 від 28.03.2023 Відповідач повідомив Позивача про існування об`єктивних причин не поставки товару за Договором з одночасним посиланням на лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 в підтвердження існування форс мажорних обставин.

У зв`язку із не поставленням Позивачу товару на залишкову суму, останній звернувся до Відповідача із листом від 09.05.2023 № 03-22-1128 щодо нарахування штрафних санкцій та повернення суми невикористаної передоплати - 19 201, 44 грн.

Крім того, у вказаному листі Позивачем зазначено, що від Постачальника не надходило жодного повідомлення про настання форс-мажорних обставин та неможливості належного виконання Договору, а тому періодичні видання за минулий рік, які не були поставлені вчасно Покупець прийняти в поточному році не вважає за доцільне.

Згідно доводів Позивача, наданий товар згідно з видатковою накладною № F3 від 05.06.2023 ним прийнято, а докази отримання інших видань за період березень-червень 2022 відсутні при тому, що видаткові накладні № F6 від 30.06.2023 та № F8 від 30.06.2023 не надходили.

У відповідь на зазначене Відповідач листом від 05.06.2023 № 32/06/К-2023 зазначив, що дії Позивача щодо не підписання накладних № F6 від 30.06.2023 та № F8 від 30.06.2023 є недобросовісними оскільки факт отримання Позивачем товару за накладною № F6 від 30.06.2023 вбачається із листа АТ «Укрпошта» від 06.04.2023 № 1853-Т-244-В, а за накладною № F8 від 30.06.2023 підтверджується листом ДП «Центр оцінки та інформації» вих. № 522/03В від 31.03.2023.

До вказаного листа Відповідачем також додано описані вище видаткові накладні для їх підписання Відповідачем.

З листа АТ «Укрпошта» від 06.04.2023 № 1853-Т-244-В вбачається, що періодичні друковані видання «Урядовий кур`єр», «Голос України» та «Трудова слава» за лютий - червень 2022 надходили до відділення поштового зв`язку та доставлялися одержувачу - ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

З листа ДП «Центр оцінки та інформації» вих. № 522/03В від 31.03.2023 вбачається, що ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» був підключений до автоматизованої системи «Веспі» на період січень-червень 2022 за адресою .

Додаток до вказано листа (скрін) до матеріалів справи не надано.

Зазначені вище обставини також викладені Відповідачем у відзиві.

Позивач зазначає, що до відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» Відповідачем здійснено поставку товару згідно видаткової накладної № F6 від 30.06.2022 на суму 12 932, 04 грн.

Судом встановлено, що за видатковою накладною № F6 від 30.06.2022 на суму 12 932, 04 грн. Відповідачем поставлено друковану продукцію за період з березня 2022 по лютий 2022: газета «Трудова слава», «Урядовий кар`єр», «Голос України».

Відповідач звертає увагу суду на те, що отримання Позивачем товару протягом березня - червня 2022 у відділенні АТ «Укрпошта» здійснювалося без заперечень, повернення таких видань не було.

При цьому, Відповідач стверджує, що умовами Договору не передбачено здійснення доставки товару особисто Відповідачем у зв`язку з чим така доставка організована до відділення АТ «Укрпошта» у відповідності до умов Договору, а відсутність зауважень та претензій Позивача підтверджується відсутністю Акта про невідповідність, складання якого передбачено підпунктом 5.4.9. Договору.

Однак, всупереч викладеному, Позивачем не підписано видаткову накладну № F6 від 30.06.2022 на суму 12 932, 04 грн, а відповідний товар повернуто листом від 14.07.2023 вих. № 37-22-97, яку Позивачем підписано не було з огляду на те, що надані Відповідачем друковані видання за березень - червень 2022 станом на дату поставки 13.06.2023 були неактуальними, а доставка через відділення АТ «Укрпошта» не узгоджувалась та суперечить пункту 5.3. Договору.

Із наданого Відповідачем відзиву вбачається, що починаючи з березня 2022 видання «Головбух» та «Пенсійний кур`єр» замовлені Відповідачем для подальшої доставки Позивачу, виходили із істотним затриманням у зв`язку з чим і були доставлені із запізненням.

Відповідач у поданих заявах по суті спору неодноразово посилається на існування форс-мажорних обставин, які зумовили неналежне виконання умов Договору в частині строків поставки товару.

Так, Відповідач посилається на те, що наказами останнього від 28.02.2022 та 31.03.2022 з 01.03.2022 до 31.03.2022, а в подальшому з 01.04.2022 до 30.04.2022 оголошено простій товариства.

Згідно листа Товариства сприяння обороні України від 22.08.2022 Відповідач не мав можливості доступу до будівлі за адресою м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27 (адреса місцезнаходження Відповідача) в період з 25.02.2022 по 31.03.2022 в силу початку воєнного стану в Україні.

Задля підтвердження існування обставин непереборної сили Відповідач посилається на лист ТТП України від 28.02.2022 № 2024/2.0-7.1 та зазначає, що Позивач повідомлявся про неможливість виконання прийнятих на себе договірних зобов`язань.

Відповідач стверджує, що станом на день подання позовної заяви ним виконано зобов`язання з поставки товару на суму 23 676, 97 грн згідно наступних видаткових накладних: № F0 від 31.01.2022, № F2 від 28.02.2022, № F6 від 30.06.2022, № F7 від 30.04.2023, також повернуто 9 628, 80 грн за призупинення газети «Аргументи і факти в Україні» у зв`язку з чим заборгованість перед Позивачем становить 5 125, 19 грн.

Враховуючи не повернення Відповідачем суми попередньої оплати в розмірі 19 201, 44 грн, на яку товар поставлено не було Позивачем також здійснено нарахування пені та штрафу.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є договором поставки.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 ГК України та частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як встановлено судом вище, на виконання умов Договору Позивачем у якості передоплати сплачено Відповідачу 38 430, 96 грн.

Без зауважень та претензій Відповідачем поставлено, а Позивач прийнято товар за видатковими накладними:

№ F0 від 31.01.2022 на суму 4 800, 36 грн без ПДВ;

№ F2 від 28.02.2022 на суму 4 800, 36 грн без ПДВ.

Що стосується видаткової накладної № F3 від 05.06.2023 на суму 2 011, 92 грн та видаткової накладної № F8 від 05.06.2023 на суму 5 219, 36 грн, суд зазначає, що останні не стосуються спору в частині виконання умов даного Договору оскільки містять посилання на договір № 35.1-14/3.9-00023 від 29.12.2021, а відтак не беруться судом при розгляді даної справи.

Також сторонами не заперечуються факт повернення Відповідачем коштів Позивачу в розмірі 9 628, 80 грн у зв`язку з припиненням виходу газети «Аргументи і факти в України», а відтак такі обставини є встановлені судом.

Відтак, наразі підлягають з`ясуванню обставини щодо поставки Відповідачем товару на суму 19 201, 44 грн. в межах виконання Договору.

Як вбачається з матеріалів справи додана до позову видаткова накладна № F6 від 30.06.2022 на суму 12 932, 04 грн, не підписана Позивачем, однак згідно доводів Відповідача товар за останніми отримувався Позивачем.

Інші видаткові накладні, які стосуються виконання умов Договору в матеріалах справи відсутні.

При цьому, згідно доводів сторін товар за видатковою накладною № F6 від 30.06.2022 на суму 12 932, 04 грн постачався 13.06.2023, однак був повернутий Відповідачу листом від 13.07.2023 № 37-22-97 у силу того, що актуальність постачання газет «Трудова Слава», «Урядовий кур`єр» та «Голос України» за період березень - червень 2022 станом на 13.06.2023 відпала.

При цьому доставка товару 13.06.2023 згідно доводів Позивача, що не заперечується Відповідачем здійснено до відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта», що згідно доводів Позивача суперечить пункту 5.3. Договору.

Відповідно до пункту 5.2. Договору датою поставки товару є дата підписання сторонами видаткової накладної, при цьому згідно пункту 5.3. Договору місце поставки є територія Замовника - 08300, Київська область, село Гора, вулиця Бориспіль -7, ДП «МА «Бориспіль»).

Відтак, суд погоджується з доводами Позивача щодо порушення Відповідачем місця постачання товару саме до відділення поштового зв`язку, а не місця визначеного пунктом 5.3. Договору.

Крім того, обов`язок постачання товару саме Відповідачем вбачається зі змісту підпункту 5.4.7 пункту 5.4. Договору, а відтак доводи Відповідача в цій частині є безпідставними.

Відповідно до частини 2 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Із наданого листа АТ «Укрпошта» від 06.04.2023 № 1853-Т-244-В не вбачається за можливе встановити, що товар отримувався Позивачем за період лютий-червень 2022 саме в межах виконання умов Договору, а відтак вказаний доказ є недостатнім для підтвердження факту отримання газет «Трудова Слава», «Урядовий кур`єр» та «Голос України» за період березень - червень 2022.

Однак, судом враховано, що Позивачем визнається факт отримання газет «Трудова Слава», «Урядовий кур`єр» та «Голос України» за період березень - червень 2022 згідно видаткової накладної № F6 від 30.06.2022 на суму 12 932, 04 грн саме з відділення АТ «Укрпошта».

Водночас, як встановлено судом вище та про що зазначається Позивачем згідно умов Договору доказом належної поставки товару є саме підписана сторонами видаткова накладна, яка відповідно відсутня в матеріалах справи.

Суд погоджується з доводами Відповідача щодо відсутності Акту про невідповідність, складання якого передбачено підпунктом 5.4.9 пункту 5.4 Договору у випадку невідповідності постачання товару вимогам Договору та який є підставою для усунення дефектів та заміни неякісного товару.

Однак, в даному випадку Позивачем заявлено вимоги щодо повернення суми попередньої оплати на підставі частини 2 статті 693 ЦК України, якою визначено, що продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, а також нарахування штрафних санкцій за порушення строків поставки такого товару.

Що стосується строків поставки товару, суд зазначає, що останні визначено пунктом 5.1. Договору - 3 робочі дні від дати виходу видання з редакції протягом 1-го півріччя 2022 року (січень-червень), а згідно положень підпункту 5.1.1 пункту 5.1. Договору замовлення (передплата) одного комплексу Товару (періодичного видання) передбачає кількість надходжень (по кожній позиції окремо), що зазначені у Специфікації в колонці «Періодичність виходу відповідно до Каталогу видань України «Преса поштою» на 2022 рік (І півріччя)».

Враховуючи найменування газет, які вказано у спірній видатковій накладній № F6 від 30.06.2022 на суму 12 932, 04 грн, суд зазначає, що періодичність виходу відповідно до Каталогу видань України «Преса поштою» на 2022 рік (І півріччя) є наступною: «Трудова слава» - 1 раз на тиждень, «Урядовий кур`єр» - 5 разів на тиждень, «Голос України» - 5 разів на тиждень.

Відтак, з огляду на зазначене, постачання Відповідачем 13.06.2023 вказаного вище товару за період березень - червень 2022 Позивачу здійснено з порушенням визначених пунктом 5.1 Договору строків, у зв`язку з чим повернення суми попередньої оплати в розмірі 19 201, 44 грн заявлено Позивачем правомірно, а остання підлягає поверненню Відповідачем.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відтак, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору в частині строків поставки товару та місця його постачання, а відтак нарахування Позивачем штрафних санкцій у відповідності до положень пункту 7.3. Договору є правомірним.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 2 та 3 статті 549 ЦК України).

Здійснивши перевірку наданого Позивачем розрахунку штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що нарахування пені за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 в розмірі 3 533, 06 грн та штрафу в розмірі 2 690, 17 грн є правомірним та арифметично вірним, а відтак вказані суми підлягають стягненню з Відповідача.

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 ЦК України, 218 ГК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками (постанова Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі № 904/6463/14 (3-216гс15)).

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Таких саме висновків дотримуються колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21, у постанові від 04.10.2022 у справі № 927/25/21.

Доводи Відповідача про затримку постачання товару зумовлено форс-мажорними обставинами, простою Відповідача, отримання газет ««Трудова слава», «Урядовий кур`єр» та «Голос України» від редакцій лише наприкінці 2022 року та припинення роботи редакцій у зв`язку з початком введення воєнного стану на території України не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Крім того, про існування у Відповідача труднощів щодо виконання умов Договору Позивача повідомлено задовго після допущеного порушення договірного зобов`язання - лише у березні 2023 року листом № 4 від 28.03.2023.

Докази повідомлення Позивача про неможливість виконання Договору раніше в матеріалах справи відсутні.

Суд зазначає, що Відповідачем не дотримано визначеного пунктом 9.2. Договору порядку повідомлення Покупця про форс-мажорні обставини, що відповідно виключає можливість посилатися на останні як на підставу звільнення від відповідальності.

Суд погоджується з доводами Позивача та зазначає, що судом не заперечується настання обставин непереборної сили з 24.02.2022, що вбачається із листа ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.7-7.1., однак Відповідачем не доведено належними та допустими доказами, що такі форс-мажорні обставини дійсно унеможливили вчасно здійснювати постачання товару Позивача.

Отже, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Що стосується питання відшкодування Позивачу витрат в розмірі 200 грн. пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 статті 124 ГПК закріплено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Так, Позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат визначено 200 грн витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

Судом встановлено, що Позивачем не надано пояснень щодо формування вказаного розміру витрат саме в сумі 200 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем понесено витрат на поштове надіслання позову з додатками на адресу Відповідача в розмірі 36 грн згідно фіскального чека від 26.08.2023 та за надсилання Відповідачу відповіді на відзив на позовну заяву з доданими до неї документами в розмірі 36 грн згідно фіскального чека від 28.09.2023.

Інші докази понесення витрат, пов`язаних з розглядом справи в матеріалах справи відсутні, а тому відшкодуванню та стягненню з Відповідача підлягають зазначені витрати в розмірі 72 грн.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини за сукупністю наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено строки та місце постачання товару згідно умов Договору у зв`язку з чим допущено неналежне виконання умов Договором, а тому вимоги Позивача є обґрунтованими, а відповідно позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору та визначені судом вище витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій Експрес» (вул. Вадима Гетьмана, буд. 27, оф. 420, м. Київ, 03056; ідентифікаційний код 39320758) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (вул. Бориспіль-7, с. Гора, Київська обл., 08300; ідентифікаційний код 20572069) попередню оплату - 19 201 (дев`ятнадцять тисяч двісті одна) грн 44 коп, пеню - 3 533 (три тисячі п`ятсот тридцять три) грн 06 коп, штраф - 2 690 (дві тисячі шістсот дев`яносто) грн 17 коп, судовий збір - 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн та 72 (сімдесят дві) грн витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

3. У відшкодуванні іншої частини витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 06.11.2023

Суддя Антон ПУКАС