ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24.10.2023м. ДніпроСправа № 904/833/23
за клопотанням Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод", селище міського типу Магдалинівка Дніпропетровської області
про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод", селище міського типу Магдалинівка Дніпропетровської області
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро
про визнання недійсним рішення та акту-розрахунку, -
Суддя Бажанова Ю.А.
Секретар судового засідання Григорчук М.І.
від позивача: не з`явився
від відповідача: Кузьміна Ірина Сергіївна довіреність №01Др-281-1023 від 10.10.2023 адвокат
Колективне підприємство "Магдалинівський маслозавод" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом та з урахуванням заяви про зміну предмету позову, яка прийнята до розгляду господарським судом, просить:
- визнати недійсними: рішення Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (ідентифікаційний код 0334092) відносно Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" (ідентифікаційний код 24239332), про задоволення Акту про порушення № №DР002389 від 08.06.2022 року, та
- акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу 1098523,744куб. м. і його вартості на суму 59 288 489,40 грн, складений 08 червня 2022 року Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (ідентифікаційний код 0334092) при задоволенні комісією з розгляду актів про порушення Акту про порушення №DР 002389 від 17.02.2022 відносно Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР: 24239332).
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2023 позов Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання недійсним рішення та акту-розрахунку задоволено: визнано недійсними рішення Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" відносно Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" про задоволення Акту про порушення № №DР002389 від 08.06.2022 та акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу 1 098 523,744 куб. м. і його вартості на суму 59 288 489,40 грн, складений 08 червня 2022 року Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" при задоволенні комісією з розгляду актів про порушення Акту про порушення №DР 002389 від 17.02.2022 відносно Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод"; стягнуто з Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на користь Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" 5 368,00 грн. судового збору.

29.09.2023 від Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" до господарського суду надійшло клопотання про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та на експертизу у зв`язку із розглядом справи та відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу та експертизу в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" витрати на професійну правничу допомогу у справі в сумі 99 250,00 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 2 718,48 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 прийнято клопотання Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" про стягнення судових витрат (ухвалення додаткового рішення) у справі №904/833/23 та призначено його до розгляду в засіданні на 24.10.2023.

24.10.2023 від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу), в якому просить відмовити у задоволенні клопотанні представника Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" про стягнення витрат на правничу допомогу та на експертизу.

У судовому засіданні, яке відбулося 24.10.2023, з`явився представник відповідача, представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, у клопотання про ухвалення додаткового рішення міститься клопотання про розгляд заяви без участі представника позивача.

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши та оцінивши надані докази у сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Колективне підприємство "Магдалинівський маслозавод" просить стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на свою користь витрати на професійну правову допомогу в сумі 99 250,00 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 2 718,48 грн.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частинами 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних АБ "Костянтина Потапова "Легіс Юніон" з метою надання правничої допомоги Колективному підприємству "Магдалинівський маслозавод" на виконання Договору №0501/23-ПД про надання правничої допомоги від 05.01.2023 року; Копія Договору №0501/23-ПД про надання правничої допомоги від 05.01.2023 року; Копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Адвокатського бюро "Костянтина Потапова "Легіс Юніон"; Копія платіжної інструкції КП "Магдалинівський маслозавод" №64 від 17.01.2023 року; Копія фільтрованої виписки від 27.09.2023 року із банківського рахунку Адвокатського бюро "Костянтина Потапова "Легіс Юніон" за період з 01.01.2023 по 27.09.2023; Копія Акту від 28.09.2023 року здачі-прийняття послуг професійної правничої допомоги за Договором №0501/23-ПД про надання правничої допомоги від 05.01.2023 року; Копія заяви КП "Магдалинівський маслозавод" №3 від 17.01.2023 про проведення експертного дослідження; Копія листа ДНДЕКЦ МВС України №19/104/8/5-3028-2023 від 24.01.2023 про направлення висновку експертного дослідження; Копія Договору №5/29 про надання експертних послуг від 17.01.2023 року; Копія рахунку-фактури №ДН2023-239 від 17.01.2023 року на проведення експертного дослідження на суму 2 718,48 грн; Копія платіжної інструкції №67 від 18.01.2023 року на суму 2 718,48 грн. з оплати проведення експертного дослідження; Копія Акту наданих послуг №ДН2023-239 від 24 січня 2023 на суму 2 718,48 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2023 між Адвокатським бюро "Костянтина Потапова "Легіс Юніон" (далі - виконавець, бюро) та Колективним підприємством "Магдалинівський маслозавод" (далі - клієнт) був укладений договір про надання професійної правничої допомоги № 0501/23-ПД (далі - договір), за умовами пункту 1.1. якого згідно з даного договором бюро зобов`язується надати клієнту професійну правничу допомогу (далі - "правнича допомога") в обсязі, визначеному пунктом 1.2. договору, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та витрати, необхідні для виконання договору. Виконавець має право надати клієнту правничу допомогу поза межами відповідного обсягу, визначеною пунктом 1.2. договору.

Відповідно до пункту 7.1. договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2023, а в частині зобов`язань до їх повного виконання сторонами.

В межах обсягу, визначеного даним пунктом договору, правнича допомога надається під час розгляду справи судом першої інстанції включно до ухвалення останнім рішень по суті заявлених позовних вимог і вирішення питання про розподіл судових витрат або до залишення позовних заяв без розгляду, або до закриття проваджень у справах, або до ухвалення судового рішення, яким унеможливлюється подальше провадження у справі. До обсягу правничої допомоги, визначеного даним пунктом договору, не входить оскарження судових рішень у справі. Сторони узгодили, що обов`язок виконавця із надання правничої допомоги в обсязі, встановленому даним пунктом договору, вважається виконаним як у випадку надання всіх видів вказаної у цьому пункті правничої допомоги, так і у випадку надання окремих видів вказаної у даному пункті правничої допомоги, які за оцінками виконавця є доцільними та необхідними. Обчислення розміру гонорару (винагороди) виконавця за правничу допомогу, яка надається згідно з цим пунктом договору, здійснюється відповідно до правил пункту 4.1. договору з урахуванням інших умов угоди (п.1.2. договору).

Згідно з пунктом 4.1. договору в цілях встановлення порядку обчислення гонорару (винагороди) виконавця сторони визначили, що вартість 1-ї години участі представника чи захисника клієнта у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, або у заходах реалізації прав чи виконання обов`язків, пов`язаних із прибуттям до суду, становить 3000 грн. 00 коп., вартість1-ї години надання виконавцем іншої правничої допомоги згідно з договором становить 2 500 грн. 00 коп.

За умовами пункту 4.2. договору у випадку, якщо час участі представника або захисника клієнта у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, чи у заходах реалізації прав, пов`язаних із прибуттям до суду, складає значення менше за 1-ну годину (менше 60 хвилин), або якщо час, що тривав після закінчення першої чи чергової години участі представника або захисника клієнта у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, чи у заходах реалізації процесуальних прав, пов`язаних із прибуттям представника або захисника до суду, є меншим за 1-ну годину (меншим за 60 хвилин), у цілях здійснення будь-яких обчислень і розрахунків значення часу участі представника або захисника у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, чи у заходах, пов`язаних із прибуттям представника або захисника до суду округлюється до найближчого цілого числового значення в бік збільшення у годинному вимірі.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що з метою оплати гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги, обсяг якої визначено пунктом 1.2. договору, клієнт на умовах попередньої оплати перераховує на користь бюро грошові кошти у сумі 25 000 грн. 00 коп. згідно з банківськими реквізитами бюро, вказаними в договорі або у виставленому клієнту для оплати гонорару рахунку-фактурі.

Відповідно до п. 4.4. договору остаточний розмір гонорару за надання правничої допомоги, обсяг якої визначено пунктом 1.2. договору, не може перевищити суму оплати, вказану у пункті 4.3. договору, крім випадку складення виконавцем і обов`язкового підписання сторонами акта (актів) здачі-прийняття професійної правничої допомоги у встановленому договором порядку, із якого (яких) вбачатиметься розмір гонорару за надання правничої допомоги, обсяг якої визначено пунктом 1.2. договору, що перевищує суму оплати, визначену пунктом 4.3. договору.

Відповідно до пункту 5.1. договору за результатами надання правничої допомоги згідно з договором виконавець складає акт здачі-прийняття професійної правничої допомоги (у подальшому - "акт"), у якому зазначається надана правнича допомога, витрачений виконавцем на надання правничої допомоги час та сума оплати. Акт підписується сторонами договору.

28.09.2023 між Адвокатським бюром та клієнтом був підписаний акт здачі-прийняття професійної правничої допомоги за договором про надання професійної правничої допомоги №0501/23-ПД від 05.01.2022, за умовами якого у відповідності до договору про надання професійної правничої допомоги № 0501/23-ПД від 05.01.2023 (далі - договір) виконавець надав клієнту правничу допомогу на загальну суму 99 250,00 грн.

Також, на додаток доказів надання правничої допомоги відповідачем до клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу доданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро із метою надання професійної правничої допомоги Колективному підприємству "Магдалинівський маслозавод" на виконання договору про надання професійної правничої допомоги №0501/23-ПД від 05.01.2023 у справі №904/833/23, зміст якого аналогічний тому, що викладений в акті здачі-прийняття професійної правничої допомоги.

Крім того, на підтвердження оплати наданої правничої допомоги відповідачем до клопотання додана банківська виписка від 27.09.2023 про оплату гонорару згідно договору №0501/23-ПД від 05.01.2023 згідно рахунку від 16.01.2023 на суму 45 000 грн. 00 коп.

Як встановлено судом, на підтвердження витрат на проведення експертного дослідження, понесених на проведення по справі експертизи, позивачем надано копію рахунку-фактури №ДН2023-239 від 17.01.2023 року на проведення експертного дослідження на суму 2 718,48 грн; копію платіжної інструкції №67 від 18.01.2023 року на суму 2 718,48 грн з оплати проведення експертного дослідження; копію Акту наданих послуг №ДН2023-239 від 24 січня 2023 на суму 2 718,48 грн.

Частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 3 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. ст. 129 ГПК України).

Частиною 5 названої статті передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Отже, суд вправі покласти лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний з названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката, суд зазначає, що дане питання необхідно розглядати в двох площинах: по-перше, це договірні відносини позивача з адвокатом (адвокатами) стосовно надання юридичних послуг і, по-друге, це вимога про оплату наданих послуг відповідачем.

Стосовно першого аспекту суд виходить із основоположного принципу цивільного права принципу свободи договору. Позивач має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката, навіть у розмірі ціни позову.

Стосовно другої площини розглядуваного питання суд зазначає, що положення Господарського процесуального кодексу України про стягнення вартості послуг адвоката по-суті є оплатою відповідачем наданих позивачеві послуг з правничої допомоги. І в цьому аспекті оцінка вартості послуг позивачем не має беззаперечного статусу.

Право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення статті 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовувати.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.11.2021 у справі №910/7520/20.

Відповідач вважає, що сума стягнення за послуги з надання правничої допомоги є не співмірна відповідно до ціни позову, адже, КП "Магдалинівський маслозавод" подано позов немайнового характеру (скасування рішення Оператора ГРМ) не відноситься до справ складної категорії, або до справ з великою сумою стягнення.

Зазначає, з огляду на вищевказані висновки Верховного Суду суд при вирішенні таких питань має врахувати, майновий стан особи на яку покладається обов`язок відшкодувати витрати на правничу допомогу. Так, станом на 2023 рік АТ "Дніпропетровськгаз" є збитковим підприємством, що підтверджується звітом про фінансовий стан, відповідно до якого збиток за перший квартал 2023 року складає - 298 923 млн. грн, та за перше півріччя 2023 285 955 млн. грн.

Звертає увагу, що в акті здачі-прийняття професійної правничої допомоги від 28.09.2023 є послуги які не відповідають критеріям дійсності та розумності, та такі, що не можуть бути покладені на АТ "Дніпропетровськгаз" з огляду на помилки самого адвоката.

Так, у п. 5 вказаного акту зазначено, що адвокатом складено заяву про усунення недоліків; у п. 6 вказаного акту зазначено, що адвокатом складено заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (така заява є технічними, та не відносяться до категорії процесуальних документів); адвокат тричі ознайомлювався з матеріалами справи (п.п. 8, 11, 15), два з яких було зроблено протягом одного місяця, з чого також не вбачається розумність та необхідність таких дій; у п. 16 вказаного акту зазначено, що адвокатом складено клопотання про застосування до відповідача заходів процесуального впливу, яке не задоволено судом; пункти 23, 25 щодо складання питань, коментарів адвоката за своєю суттю є однаковими, а також це стосується пунктів 26 та 27 щодо забезпечення участі адвоката у судовому засіданні та виступу у дебатах.

Таким чином відповідач вважає, що сума відшкодування адвокату за надання правничої допомоги не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану АТ "Дніпропетровськгаз".

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову (предметом позову, зокрема, є скасування рішення про донарахування природного газу на суму 59 288 489,40 грн.) та значенням справи для сторони; враховуючи обставини справи, обсяг доказів, враховуючи доводи відповідача, наведені у запереченнях на клопотання про ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе не розподіляти всю заявлену до стягнення суму правничої допомоги та стягнути з відповідача на користь позивача 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача).

Щодо витрат на проведення експертизи у сумі 2 718,48 грн. господарський суд зазначає наступне.

В пункті 3.3 акту про порушення №DР 002389 від 17.02.2022 зазначено: порушено неопломбований дріт пломби №С63033356.

Висновок експертного дослідження ДНДЕКЦ МВС України №ЕД-19/104-23/2048-ТР від 24.01.2023 стосувався пломбувального елементу (дроту) пломби №С63033356.

Під час розгляду справи по суті, представником відповідача зазначено, що в пункті 3.3 акту помилково зазначено про порушено неопломбований дріт пломби №С63033356 (помилково зазначено не той номер пломби), тому висновок експертного дослідження ДНДЕКЦ МВС України №ЕД-19/104-23/2048-ТР від 24.01.2023 не спростовує встановлені порушення під час перевірки.

З наведеного вбачається, що позивачем замовлено експертизу щодо цілісності пломбу вального дроту пломби №С63033356, яка була зазначена в акті про порушення №DР 002389 від 17.02.2022.

Таким чином, витрати з проведення експертизи у сумі 2 718,48 грн. покладаються на відповідача у справі.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Клопотання Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" про ухвалення додаткового рішення у справі №904/833/23 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, ідентифікаційний код 0334092) на користь Колективного підприємства "Магдалинівський маслозавод" (51100, Дніпропетровська область, смт. Магдалинівка, вул. Прозорова, 44, ідентифікаційний код 24239332) 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу, 2 718,48 грн (дві тисячі сімсот вісімнадцять гривень 48 копійок) витрат на проведення експертизи, про що видати наказ.

Відмовити у решті стягнення витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 30.10.2023.

Суддя Ю.А. Бажанова