ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" жовтня 2023 р. Cправа № 902/840/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.

за участю представників сторін:

позивача Підреза І.В., ордер серії АВ №1080270 від 06.06.2023;

Мачай Л.С., керівник згідно витягу з ЄДРЮОФОПтаГФ;

відповідача Рудик Н.В., довіреність №02-09/755 від 03.07.2023,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Селянського (фермерського) господарства "Беркут" (вул. Молодіжна, буд. 5 кв. 3, с. Жахнівка, Тиврівський р-н, Вінницька обл., 23350)

до: Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (вул. Тиверська, буд. 40, смт. Тиврів, Вінницький район, Вінницька область, 23300)

про визнання незаконним та скасування пунктів рішення, визнання договору приведеним у відповідність до вимог законодавства та визнання укладеним договору оренди землі

В С Т А Н О В И В :

Селянське (фермерське) господарство "Беркут" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування акту індивідуальної дії та визнання договору приведеним у відповідність до вимог законодавства.

Ухвалою суду від 22.06.2023 відкрито провадження у справі № 902/840/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04 липня 2023 року.

03.07.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечує.

04.07.2023 від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

На визначену судом дату в судове засідання 04.07.2023 з`явився представник відповідача.

За наслідками судового засідання, суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на 14.08.2023 о 15:00 год.

Враховуючи неявку у судове засідання представника позивача, суд ухвалою від 04.07.2023 повідомив останнього про дату, час та місце наступного судового засідання у порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

11.07.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач спростовує твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

На визначену судом дату в судове засідання 14.08.2023 з`явились представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні представник позивача подала до суду супровідний лис до якого долучено заяву про зміну предмету позову та заяву про забезпечення позову.

За наслідками судового засідання суд протокольними ухвалами задовольнив заяву про зміну предмету позову, продовжив строк підготовчого провадження по справі №902/840/23 на 30 днів та відклав підготовче засідання на 04.09.2023 об 11:00 год.

Ухвалою суду від 16.08.2023 відмовлено у задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства "Беркут" № б/н від 13.08.2023 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 17.08.2023 в порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України повідомлено сторони про дату, час та місце наступного судового засідання.

04.09.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів, а саме лист ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області.

На визначену судом дату в судове засідання 04.09.2023 з`явились представники сторін.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті на 27.09.2023 о 12:00 год., про що повідомлено представників сторін в судовому засіданні під розписку.

В судове засідання 27.09.2023 з`явились представники позивача, відповідач правом участі свого представника не скористався. Під час проведення судового засідання на території Вінницької області була оголошена повітряна тривога, в зв`язку з чим в судовому засіданні судом була оголошена перерва з розгляду справи по суті до 15:30 год 18.10.2023.

Враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача суд ухвалою від 27.09.2023 повідомив останнього про дату, час та місце наступного судового засідання в порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

18.10.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату.

На визначену судом дату в судове засідання 18.10.2023 з`явився представник відповідача.

В судовому засіданні суд повідомив представника позивача про надходження до суду заяви представника позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Представник відповідача проти задоволення даної заяви не заперечив.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою задовольнив заяву представника позивача про відкладення розгляду справи та відклав розгляд справи по суті на 25.10.2023 о 12:00 год., про що повідомив представника відповідача під розписку в судовому засіданні, а представника позивача шляхом оформлення телефонограми, яка наявна в матеріалах справи.

На визначену судом дату в судове засідання 25.10.2023 з`явились представники сторін.

В судовому засіданні представник позивача подала до суду клопотання про приєднання доказів, а саме довідки ГУ ДПС у Вінницькій області про відсутність у позивача заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі з урахуванням заяви про зміну предмету спору та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 25.10.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

03.03.2006 року між Тиврівською районною державною адміністрацією (в договорі Орендодавець) та Селянським (фермерським) господарством "Беркут" (позивач, в договорі Орендар) на підставі розпорядження Тиврівської райдержадміністрації №578 від 22.12.2005 укладено Договір оренди земельної ділянки водного фонду №21/2 (далі Договір), відповідно до п. 1 якого Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду яка знаходиться на території Жахнівської сільської ради.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,3729 га (землі водного фонду) в тому числі: під водою 4,0105 га, 0,3624 га під гідроспорудою (п. 2 Договору).

На земельній ділянці знаходяться об`єкти - гідроспоруда (п.3 Договору).

Земельна ділянка передається в оренду з майновим комплексом (п. 4. Договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 41 716,00 грн. Земельна ділянка, яка передається в оренду не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини немає (п. 5-7 Договору).

Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору).

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі з розрахунку 87,0 грн за 1 га і становить 381,00 грн. в рік (п. 9 Договору).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Орендна плата вноситься в грошовій формі щомісячно рівнями частками до 15 числа поточного місяця (п. 10 та п. 11 Договору).

Земельна ділянка передається в оренду для риборозведення та рибальства (п. 15 Договору).

Цільове призначення земельної ділянки землі водного фонду (п. 16 Договору).

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Організація розроблення проекту відведення земельної ділянки і витрати, пов`язані з ним, покладається на орендаря (п. 18 Договору).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом 15 днів після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі (п. 20 Договору).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 36 Договору).

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 43 Договору).

Даний договір підписаний та скріплений печатками сторін та зареєстрований у Державному реєстрі земель 06.05.2008 року за № 54.

Також між сторонами Договору №21/2 від 03.03.2006 підписано та скріплено печатками сторін Додаток 2 - Акт приймання-передачі об`єкта оренди. Згідно якого Орендодавець передав а Орендар прийняв об`єкт оренди, який орендується згідно Договору №21/2 від 03.03.2006.

В подальшому 28.12.2009 року між Тиврівською районною державною адміністрацією та позивачем, на підставі розпорядження Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області №218 від 22.05.2009, підписано Додаткову угоду №107/1 про зміни і доповнення до договору оренди земельної ділянки від 06.05.2008 №54, відповідно до умов якої сторони погодили викласти п. 8, 9 в наступній редакції:

"п.8 Договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років. Після закінчення строку договору оренди Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію";

"п.9 Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та у розмірі 550 грн. 50 коп. в рік за землі сільськогосподарського призначення і вноситься до місцевого бюджету Жахнівської сільської ради.

Орендна плата сплачується Орендарем за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця";

Зобов`язання змінені даним правочином, виконання, яких сторонами вже розпочалося виконується в порядку встановленому договором оренди земельної ділянки від 06.05.2008 №54 (п. 2 Додаткової угоди).

Ця додаткова угода набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації (п. 3 Додаткової угоди).

Додаткова угода зареєстрована у Тиврівському районному відділі Вінницької районної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.12.2010 за №09.

Листом №02-09/908 від 27.07.2021 Тиврівської селищної ради (до якої, в порядку правонаступництва, від Тиврівською РДА перейшли повноваження Сторони Договору як орендодавця) (далі відповідач), всім діючим орендарям водних об`єктів на території Тиврівської селищної ради, в тому числі, позивачу, повідомлено, що з 02 березня 2021 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачі в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками" від 04.11.2020 №963-IX. Даним листом, поміж іншого, рекомендовано звернутись із письмовим клопотанням до Тиврівської селищної ради про приведення у відповідність договори оренди водних об`єктів, договори оренди земельних ділянок під водними об`єктами, укладених до набрання чинності вищевказаним Законом, які не містять умов щодо розміру орендної плати за земельну ділянку, на якій розташований водний об`єкт, або щодо розміру орендної плати за водний об`єкт.

Позивач 12.01.2022 року звернувся до відповідача з заявою в якій просив перезаключити Договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом площею 4,0105 га на підставі діючого Договору оренди землі від 03.03.2006 року. До заяви додано: Проект договору оренди земельної ділянки в комплексі із розташованим на ній водним об`єктом; Договір оренди (ставка); Паспорт водного об`єкта; Документи, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою.

До порядку денного 24 сесії 8 скликання Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області було включено 49 питань, які попередньо були розглянуті на засіданнях постійних комісій селищної ради та рекомендовані для розгляду на сесії, зокрема 49 питанням було Приведення у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного з СФГ «Беркут» до вимог чинного законодавства.

Відповідно до витягу з протоколу 24 сесії 8 скликання від 29.09.2022 по 49 питанню Про приведення у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного з СФГ «Беркут» до вимог чинного законодавства Вирішено не приймати проєкт рішення «Про приведення у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного з СФГ «Беркут» до вимог чинного законодавства».

В подальшому позивач повторно подав клопотання до відповідача про приведення у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду.

Відповідач листом від 19.07.2023 №05-10/821 розглянувши клопотання позивача зазначив, що Тиврівська селищна рада звернулась із листом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо надання роз`яснень щодо порядку обчислення строку дії договору оренди земельної ділянки водного фонду із земель комунальної власності, яка знаходиться на території Тиврівської селищної ради за межами с. Онитківці.

Відповідно до отримано листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 11.07.2023 року № 0-2-0.62-3525/2-23 строк дії договору оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 4,3729 га. в т.ч. площею 4,0105 га кадастровий номер :03:003:0003, площею 0,3624 га кадастровий номер :03:003:0002 закінчився 06.05.2023 року (строк початку не змінився, змінився лише строк закінчення оренди).

Дане клопотання розглядалось на засіданні постійної комісії селищної ради з питань фінансів, бюджету, земельних відносин, регуляторної політики, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва, на якому комісія рекомендувала відмовити у приведенні у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду із земель комунальної власності, яка знаходиться на території Тиврівської селищної ради за межами с. Онитківці, оскільки строк дії договору оренди земельної ділянки водного фонду загальною, площею 4,3729 га вже закінчився (п. 9 Протоколу засідання постійної комісії від 14.07.2023).

Не прийняття рішення «Про приведення у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного з СФГ «Беркут» до вимог чинного законодавства» та не підписання в запропонованій позивачем редакції Договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом стало підставою звернення позивача до суду, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, з наступними позовними вимогами:

- Визнати незаконним та скасувати рішення Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області оформлене пунктом 49 протоколу №24 від 29.09.2022 р. та пунктом 9 б/н від 14.07.2023 щодо не прийняття рішення "Про приведення у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного з СФГ "Беркут" до вимог чинного законодавства"

- Визнати договір оренди від 03.03.2006 року за №21/2 земельної ділянки водного фонду в розмірі 4,3729 га на території Жахнівської сільської ради Тиврівського району, який зареєстрований у Державному реєстрі земель 06.05.2008 року за №54 із змінами внесеними Додатковою угодою від 28.12.2009 року, яка зареєстрована у Державному реєстрі земель 07.12.2010 року за №09, приведеним у відповідність до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення порядку передачу в оренду водних об`єктів у комплексі з земельними ділянками" від 04.11.2020 р. №963-IX та Постанови Кабінету Міністрів України №572 від 02.06.2021 р. "Про затвердження Типового договору оренди землі в комплексі з розташованими на ній водним об`єктом" та визнати укладеним договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом відповідного змісту в запропонованій СФГ "Беркут" редакції доданій до заяви зареєстрованої за індексом 05-11 від 18.01.2022 р. строком дії до 07.12.2025 р.

Позивачем у позовній заяві поміж іншого зазначено, що в основу оскаржуваного рішення, покладено письмові пояснення третьої особи ГО "Атлас" яке не має жодного відношення до Договору укладеного між сторонами та письмові пояснення голови постійної комісії з питань фінансів, бюджету, земельних відносин, регуляторної політики, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та Міжнародного співробітництва Сідак О.О.

З даного приводу, позивач акцентує увагу суду на тому, що пояснення ґрунтуються на твердженнях про те, що Договір укладений з позивачем та додаткова угода до нього є нікчемними, укладеними з порушенням вимог законодавства, однак такі твердження є абсурдними, адже договір укладений відповідно до вимог ЗК України, ЦК України та Закону України "Про оренду землі" і зареєстрований в ДЗК. Більше того, до вересня 2022 року від дня укладення Договору, договір протягом понад 10 років виконувався сторонами, зокрема, відповідачем та його попередником (Тиврівською РДА) своєчасно одержувалась орендна плата.

При цьому, укладений між Сторонами Договір, його дійсність, укладеність в судовому порядку не оспорювались. Крім того, не ініціював і відповідач дострокове розірвання Договору у зв`язку з істотними порушеннями Договору в діях позивача.

Крім того, протягом всього терміну дії договору Позивач належним чином виконував умови договору, в тому числі сплачував орендну плату та використовував земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

В даному випадку позивач вважає належним способом захисту порушеного права визнати незаконним рішення відповідача №24 від 29.09.2022 р. в частині що стосується позивача, та, з метою відновлення порушеного права, додатково, визнання договору оренди від 03.03.2006 року за №21/2 земельної ділянки водного фонду укладеним в запропонованій позивачем редакції.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що з наведеними позивачем у позові обставинами та правовими підставами не погоджується, оскільки депутати Тиврівської селищної ради 8 скликання відхилили зазначений проект рішення, на підставі того, що Договір укладений з позивачем та додаткова угода до нього є нікчемними, укладеними з порушенням вимог законодавства, тому твердження позивача щодо визнання незаконним та скасування акту індивідуальної дії та визнання договору приведеним у відповідність до вимог законодавства є безпідставними.

З огляду на це відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач спростовує твердження відповідача викладені у відзиві та поміж іншого зазначає, що відповідач сам визнавав позивача діючим орендарем у листі №02-09/908 від 27.07.2021 р., в якому повідомлялось про необхідність внесення змін до Договору оренди у зв`язку із змінами в законодавстві.

З врахуванням встановлених обставин та наявних в матеріалах справи доказів суд дійшов наступних висновків.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права (інтересу), за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Згідно ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши вимогу про визнання незаконним та скасувати рішення Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області оформлене пунктом 49 протоколу №24 від 29.09.2022 р. щодо не прийняття рішення "Про приведення у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного з СФГ "Беркут" до вимог чинного законодавства" суд зазначає наступне.

Згідно ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.ст. 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування належить, зокрема, земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Закон України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні (далі Закон № 280/97-ВР) відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина перша статті 10 Закону № 280/97-ВР).

Згідно з статтею 25 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з пунктами 2, 3, 8 частини четвертої статті 42 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова: організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону № 280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (частина дванадцята статті 46 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до ст. 12 Регламенту роботи Тиврівської селищної ради 8 скликання, який затверджений рішенням 1 сесії Тиврівської селищної ради 8 скликання віл 19.11.2020 р. №4 (далі - Регламент) «Сесія ради с правомочною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради». 29.09.2022 року відбулася 24 сесія Тиврівської селищної ради 8 скликання до порядку денного якої був включений проект рішення за №27 «Про приведення у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного з СФГ «Беркут» до вимог чинного законодавства».

Частиною першою статті 144 Конституції України закріплено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону № 280/97-ВР- рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, шо розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить регламентує частіша 1 статті 19 Закон)-' України «Про статус депутатів місцевих рад».

Голосування здійснюється депутатами селищної ради особисто в приміщенні визначеному для проведення сесії селищної ради. Кожен депутат, що присутній на сесії, озвучує своє волевиявлення одним із варіантів відповіді: «за», «проти», «утримався», зазначено в статті 27 Регламент).

Розділ VI. Відкрите голосування. Відкрите поіменне голосування, Регламенту, зазначає, що результати голосування заносяться членами лічильної комісії у відомість поіменного відкритого голосування. У разі відсутності депутата або його відмови від участі у голосуванні у відомості робиться відповідний запис.

Після завершення голосування лічильна комісія підраховує і оголошує його результат. Після оголошення лічильною комісією результатів голосування головуючий на сесії повідомляє про прийняття або відхилення рішення.

Відповідно до рішення І сесії Тиврівської селищної ради 8 скликання «Про підсумки виборів депутатів Тиврівської селищної ради 8-скликання» від 19.11.2020 №1 кількісний склад депутатів ради становить - 22 депутата.

За результатами поіменного голосування проекту рішення «Про приведення у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного з СФГ «Беркут» до вимог чинного законодавства»: «За» - 5 «Утримались» -10 «Проти» - 0 депутатів, разом 15 чол, рішення не прийнято.

З огляду на викладене судом встановлено що рішення по питанню порядку денного 49 «Про приведення у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного з СФГ «Беркут» до вимог чинного законодавства» не прийнято, а тому і не може бути визнане не дійсним та скасуванню не підлягає.

Щодо вимоги про визнання незаконним та скасувати пункту 9 протоколу засідання постійної комісії з питань фінансів, бюджету, земельних відносин, регуляторної політики, планування соціально-економічного розвитку, інвестицій та міжнародного співробітництва б/н від 14.07.2023 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-6 ст. 47 Закону № 280/97-ВР Постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією. До складу постійних комісій не можуть бути обрані сільський, селищний, міський голова, секретар сільської, селищної, міської ради, голова районної у місті (у разі її створення), районної, обласної ради, їх заступники. Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями. Постійні комісії попередньо розглядають кандидатури осіб, які пропонуються для обрання, затвердження, призначення або погодження відповідною радою, готують висновки з цих питань. Постійні комісії за дорученням ради, голови, відповідно заступника голови районної у місті, районної ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради або за власною ініціативою вивчають діяльність підзвітних і підконтрольних раді та виконавчому комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради органів, а також з питань, віднесених до відання ради, місцевих державних адміністрацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності та їх посадових осіб, подають за результатами перевірки рекомендації на розгляд їх керівників, а в необхідних випадках - на розгляд ради або виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради; здійснюють контроль за виконанням рішень ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради.

Згідно ч.7 та ч. 10 ст. 47 Закону № 280/97-ВР Постійні комісії у питаннях, які належать до їх відання, та в порядку, визначеному законом, мають право отримувати від керівників органів, підприємств, установ, організацій та їх філіалів і відділень необхідні матеріали і документи. За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

З огляду на викладені норми Закону протокол постійної комісії та викладені в ньому висновки носять рекомендаційний характер.

З урахуванням обставин справи та наданих доказів, суд не вбачає підстав для визнання незаконним та скасування пункту 49 протоколу №24 від 29.09.2022 р. 24 сесії 8 скликання Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області та пункту 9 протоколу б/н від 14.07.2023 Засідання постійної комісії щодо не прийняття рішення "Про приведення у відповідність договору оренди земельної ділянки водного фонду, укладеного з СФГ "Беркут" до вимог чинного законодавства".

Щодо вимоги про визнання договору оренди від 03.03.2006 року за №21/2 земельної ділянки водного фонду приведеним у відповідність та визнати укладеним договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом відповідного змісту в запропонованій СФГ "Беркут" редакції доданій до заяви зареєстрованої за індексом 05-11 від 18.01.2022 р. строком дії до 07.12.2025 р. суд зазначає наступне.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються, насамперед, Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір, який за своєю правовою природою є правочином.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 202 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 6 Закону України "Про оренду землі", визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (п. 5 ст. 126 Земельного кодексу України).

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них (ч. 1). Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2).

Згідно з частинами 1, 8 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Таким чином, спеціальним законом, який регулює відносини щодо найму (оренди) землі, є Закон України "Про оренду землі".

Згідно з вимогами ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є строк дії договору оренди.

Статтею 31 Закону визначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що і договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, правочин, спрямований на зміну або розірвання договору, здійснюється у тій самій формі, що і сам договір. Здійснюється він у вигляді додаткової угоди до договору або угоди про розірвання договору.

У спорі про приведення договору у відповідність до закону при вирішенні питання, чи порушене право орендаря, серед іншого, підлягають встановленню обставини щодо строку дії договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Суд звертається до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 136/2211/15-ц (провадження № 61-5839св18). Крім цього у правових висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 19 лютого 2014 року у справі № 6-162цс13 та від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16, які також враховані та на які також міститься посилання в постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 136/2211/15-ц (провадження № 61-5839св18), також йдеться про те, що моментом укладення договору оренди землі є день, коли сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору і скріпили його своїми підписами, однак договір набирає чинності в момент його державної реєстрації.

На переконання позивача строк дії Договору оренди земельної ділянки № 21/2 від 03.03.2006 сплине лише 07.12.2025 року, оскільки Додатковою угодою №107/1 від 28.12.2009 внесено зміни до договору в частині строку дії договору та розміру орендної плати, зокрема строк дії з 5 ти років змінено на 15 років і дана додаткова угода зареєстрована у Державному реєстрі земель 07.12.2010 року за №0, а тому на думку позивача строк дії договору має відраховуватись від державної реєстрації додаткової угоди.

Дане твердження позивача є хибним, оскільки будь які додаткові угоди що укладаються під час дії договору вносять зміни чи доповнення до пунктів чи розділів основного договору, решта умов договору в які не внесено зміни чи доповнення, додатковими угодами залишаються не змінними та виконуються в порядку встановленому Договором.

Так, відповідно до п. 8 Договору оренди земельної ділянки № 21/2 від 03.03.2006 сторонами визначено строк дії договору: Договір укладено на 5 років, Додатковою угодою №107/1 від 28.12.2009 сторонами змінено п. 8 Договору, а саме викладено даний пункт договору в іншій редакції - Договір укладено на 15 років. Разом з тим, п. 43 Договору оренди визначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, в даний пункт договору сторонами зміни не вносились, а тому початок перебігу строку дії договору та набрання ним чинності розпочав свій перебіг з моменту підписання сторонами та його державної реєстрації.

Таким чином Додатковою угодою №107/1 від 28.12.2009 сторонами змінено лише строк закінчення договору оренди, а строк початку не змінився, державна реєстрація Договору оренди земельної ділянки № 21/2 від 03.03.2006 була проведена 06.05.2008 року за №54.

Отже судом встановлено що строк дії Договору розпочав свій перебіг після набрання ним чинності - з моменту його державної реєстрації 06.05.2008, а не з моменту державної реєстрації Додаткової угоди - 07.12.2010, як помилково стверджує позивач.

З огляду на це, строк дії договору оренди землі сплив 06.05.2023, тобто станом на день звернення позивача до господарського суду 20.06.2023 з позовом строк дії договору оренди землі закінчився.

З огляду на викладене у суду відсутні правові підстави для визнання договору оренди від 03.03.2006 року за №21/2 земельної ділянки водного фонду приведеним у відповідність та визнання його укладеним в редакції позивача, оскільки станом на час розгляду спору внесення змін до договору, строк дії якого сплив, є неможливим.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Окрім того, господарський суд, при вирішення даного спору враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів, наведених учасниками судового процесу.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 104, 123, 185, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Понесені позивачем судові витрати залишити за позивачем.

3. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам на відомі суду адреси електронної пошти: представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідача - , представника відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 06 листопада 2023 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи