ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" жовтня 2023 р. Cправа № 902/820/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.

за участю представників сторін:

позивача Омельченко Є.В., ордер серії АЕ №1083654 від 28.09.2021;

відповідач Жуйко М.В., згідно паспорта;

відповідача Бартьянов О.В., довіреність без номеру та дати,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, 49074)

до: Фізичної особи-підприємця Жуйко Михайла Володимировича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 110 494,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи - підприємця Жуйко Михайла Володимировича про стягнення 110 494,95 грн. заборгованості, з якої 97 129,56 грн - заборгованість по тілу кредиту, 9 471,01 грн - заборгованість по процентам та 3 894,38 грн - заборгованість за винагородою.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по кредитному договору №20.34. від 25.01.2022, в частині повернення кредиту, відсотків та винагороди.

Ухвалою суду від 21.06.2023 відкрито провадження у справі № 902/820/23 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

23.06.2023 до суду від відповідача надійшов лист адресований суду та позивачу в якому останній зазначає що станом на 23.06.2023 відсутня поточна заборгованість по кредитному договору №20.34. від 25.01.2022.

Ухвалою суду від 15.08.2023 перейдено до розгляду справи №902/820/23 за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 11.09.2023.

На визначену судом дату в судове засідання 11.09.2023 з`явились відповідач та його представник.

За наслідками судового засідання, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті на 04.10.2023 о 10:00 год., крім того, ухвалив зобов`язати позивача надати до дня судового засідання письмові пояснення з підтверджуючими документами, щодо наявності чи відсутності заборгованості за кредитним договором №20.34. від 25.01.2022.

03.10.2023 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи по суті на іншу дату в зв`язку зайнятістю та неможливістю прибуття.

04.10.2023 до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи виписки по рахунку відповідача.

На визначену судом дату в судове засідання представники сторін не з`явились.

Суд розглянувши подану позивачем виписку по рахунку встановив, що за час розгляду справи в суді відповідачем проводились часткові оплати заборгованості за кредитним договором №20.34. від 25.01.2022, однак з даної виписки неможливо встановити суми заборгованості по тілу кредиту, по процентам та за винагородою на день розгляду справи.

З огляду на встановлене, суд ухвалою від 04.10.2023 задовольнив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи по суті, витребував у позивача письмові пояснення щодо сум заборгованості по тілу кредиту, по процентам та за винагородою на день розгляду справи та відклав розгляд справи по суті на 25.10.2023.

20.10.2023 та 24.10.2023 на електронну адресу суду від позивача надійшли заяви до яких долучено виписки по рахунку відповідача.

Також від позивача до суду 24.10.2023 надійшла заява представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.

Суд розглянувши дану заяву дійшов висновку про її задоволення про, що повідомлено представника позивача телефонограмою наявною в матеріалах справи.

25.10.2023 до суду від позивача надійшли пояснення в яких зазначено, що після подання позову до суду за період з 21.04.2023 по 23.10.2023 відповідачем було частково погашено заборгованість в розмірі 58 900,00 грн, а тому вимоги в даній сумі підлягають закриттю через відсутність предмету спору.

На визначену судом дату в судовому засіданні приймали участь відповідач з представником та представник позивача, останній приймав участь в судовому засіданні в режимі відеконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив часткове погашення відповідачем станом на 23.10.2023 заборгованості в розмірі 58 900,00 грн. та просив закрити провадження у справі в цій частині.

Представник відповідача зазначив, що відповідач 24.10.2023 здійснив платіж в рахунок погашення заборгованості на суму 5000,00 грн. та зазначив що на день слухання справи поточна заборгованість згідно графіку погашення кредиту у відповідача відсутня.

Представник позивача заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для уточнення суми заборгованості відповідача на день судового засідання.

В судовому засіданні судом була оголошена перерва в межах дня для надання позивачем додаткових пояснень.

Під час перерви, на електронну адресу суду від представника позивача надійшли пояснення в яких останній зазначає, що після подання позову до суду відповідачем з 21.04.2023 по 24.10.2023 включно було погашено 63 900,00 грн., з яких - заборгованість за процентами (відсотками) і винагородою (комісією) погашена в повному обсязі та частково погашено тіло кредиту, тому в цій частині позовні вимоги підлягають закриттю через відсутність предмету спору. Решту позовних вимог Банк підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Після перерви представники сторін в судове засідання не з`явились.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 25.10.2023 судом долучено до матеріалів справи вступну та резолютивну частину рішення без її проголошення, в зв`язку з неявкою представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25.01.2022 між Акціонерним товариством "Акцент-Банк" (позивач, в договорі Банк) та Фізичною особою-підприємцем Жуйко Михайлом Володимировичем (відповідач, в договорі Позичальник) укладено кредитний договір №20.34. (далі Договір).

Вид кредиту - строковий кредит. Ліміт цього Договору: у розмірі 100 000,00 грн на фінансування поточної діяльності. Термін повернення кредиту 23 січня 2025 р. Позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (Додаток № 1 цього Договору) Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Згідно зі ст. 212, 651 Цивільного кодексу України (далі- «ЦКУ») у випадку порушення Позичальником будь- якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення Позичальником заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 23 січня 2025 р.(п. А1, А2 та п. А3 Договору).

За користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90% річних (п. А6 Договору).

Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем. Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з Графіком платежу, то заборгованість за Кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день (п. А8 Договору).

Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного у п. А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Сплата винагороди здійснюється згідно з Графіком платежу та, в разі дострокового погашення кредиту, згідно з фактичним періодом користування кредитними коштами від дати погашення згідно з Графіком платежу до дати дострокового погашення кредиту (п. А10 Договору).

Термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього Договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п. А12, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору (п. 1.2. Договору).

Згідно до п. 2.2.2-2.2.3 Договору, Позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3 цього Договору та Повернути кредит у терміни, встановлені п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього Договору.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.6 цього Договору. У випадку встановлення Банком у порядку, передбаченому п. 2.3.12 цього Договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки. Відповідно до ст. 212 ЦКУ у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору, Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі, зазначеному у п. А7 цього Договору (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов цього Договору, встановленого п. А3 цього Договору). Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. 4.1, 4.2 цього Договору, здійснюється згідно до п. А8 цього Договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту (п. 4.1 - 4.3. Договору).

Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (п. 4.11. Договору).

Цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його Сторонами. Цей Договір у частині п. 4.4. цього Договору набуває чинності з моменту надання Позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим Договором. Цей Договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим Договором порядку (п. 6.1.- 6.3. Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою Банку.

На виконання умов договору позивач видав відповідачу кредит на суму 100 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № TR.21764091.40889.70198 від 25.01.2022.

Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач у визначенні строки (в графіку погашення) не здійснював оплат і станом на 01.04.2023 кількість днів прострочення відповідача за кредитом склала 274 дні.

З огляду на великий термін прострочення сплати відповідачем платежів за кредитним договором позивач на виконання умов договору направив відповідачу вимогу від 01.04.2023 де зокрема зазначив, що станом на 01.04.2023 року заборгованість за кредитом складає 110 449,68 грн кількість днів прострочення за кредитом складає - 274 дні, з огляду на це позичальнику слід сплатити банку всю поточну заборгованість до 08.04.2023.

Не сплата боржником заборгованості за кредитним договором, у визначений у вимозі строк, стала підставою звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення 110 494,95 грн. заборгованості, з якої 97 129,56 грн - заборгованість по тілу кредиту, 9 471,01 грн - заборгованість по процентам та 3 894,38 грн - заборгованість за винагородою.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надіслав, разом з тим подав до суду заяву в якій зазначив що станом на 23.06.2023 поточна заборгованість по договору, відповідно до графіку погашення, відсутня.

Як вбачається з останніх, поданих до суду, пояснень позивача після подання позову до суду відповідачем здійснювали часткові оплати заборгованості за кредитом і станом на день розгляду справи відповідачем погашено 63 900,00 грн. заборгованості, з яких - заборгованість за процентами (відсотками) і винагородою (комісією) погашена в повному обсязі та частково погашено тіло кредиту, тому в цій частині позовні вимоги підлягають закриттю через відсутність предмету спору. Решту позовних вимог Банк підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 144 ГК України, ст.11 ЦК України обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Згідно з ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредит - це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідач взявши на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів за кредитним договором в АТ "Акцент-Банк" повинен був виконати їх у строк визначений договором.

Судом встановлено, те що Акціонерним товариством "Акцент-Банк", в повному обсязі виконало умови договору, що підтверджується належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, однак відповідачем було прострочено повернення чергових частин отриманих кошти визначених у графіку погашення кредиту, тому на підставі умов договору та вимог законодавства позивач направив відповідачу вимогу про дострокове повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів і комісії.

Відповідач на вимогу позивача не відреагував та у визначений у вимозі термін кредитні кошти не повернув.

З огляду на викладене на день подачі позовної заяви до суду за відповідачем рахувалась заборгованість по кредитному договору в розмірі 110 494,95 грн., з якої 97 129,56 грн - заборгованість по тілу кредиту, 9 471,01 грн - заборгованість по процентам та 3 894,38 грн - заборгованість за винагородою.

Суми заборгованостей підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та фактично визнані відповідачем та його представником в судовому засіданні.

Разом з тим, після відкриття провадження у справі відповідач здійснив часткову оплату заборгованості в розмірі 63 900,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку відповідача та письмовими поясненнями позивача та підтверджено в судовому засіданні представниками сторін.

Згідно поданого позивачем 25.10.2023 пояснення суми здійснених відповідачем проплат зараховані позивачем в рахунок погашення заявлених до стягнення процентів, комісії та тіла кредиту відповідно до п. 4.9. Договору, де сторонами визначено, що кошти, отримані від Позичальника, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим Договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків Банку згідно з п.п. 2.2.13, 2.3.13 цього Договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього Договору, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених процентів, далі - простроченого кредиту.

Таким чином, за твердженнями позивача, відповідачем повністю погашено заборгованість по процентам та винагородою в сумі 13 365,39 грн, а 50 534,61 грн позивачем зараховано в погашення заборгованості по тілу кредиту, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунку відповідача та письмовими поясненнями позивача та підтверджено в судовому засіданні представником останнього.

З огляду на викладене на день прийняття рішення у даній справі у відповідача рахується заборгованість перед позивачем в сумі 46 594,95 грн по тілу кредиту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За наведених обставин, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів сплати відповідачем грошових коштів у розмірі 63 900,00 грн, які зараховано в погашення заборгованостей по процентам в розмірі 9 471,01 грн, за винагородою - 3 894,38 грн та по тілу кредиту - 50 534,61 грн, після відкриття провадження у справі, позовні вимоги в цій частині підлягають закриттю відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, з покладенням витрат на сплату судового збору в цій частині на відповідача.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню судом частково в сумі 46 594,95 грн.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у частині стягнення 9 471,01 грн - заборгованості по процентам, 3 894,38 грн - заборгованості за винагородою та 50 534,61 грн - заборгованості по тілу кредиту закрити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Жуйко Михайла Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, 49074, ) 46 594,95 грн - заборгованості по тілу кредиту та 2684,00 грн. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом та на відому суду адресу електронної пошти позивача - .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 06 листопада 2023 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

3 - відповідачу ( АДРЕСА_1 )