ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"30" жовтня 2023 р. Справа № 916/4619/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал про видачу судового наказу (вх. №5182/23 від 23.10.2023р.) про стягнення заборгованості із боржника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Моряк-10,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал звернулось до господарського суду із заявою до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Моряк-10 про видачу судового наказу про стягнення із боржника заборгованості за послуги водопостачання, водовідведення, обслуговування та заміни вузла комерційного обліку за період з 01.10.2022р. по 01.09.2023р. у розмірі 57 046,39 грн.

Подану до господарського суду заяву про видачу судового наказу товариство з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал обґрунтовує неналежним виконанням боку боржника прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг водопостачання та водовідведення №10267 від 20.05.2019р.

Розглянувши заяву товариство з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал про видачу судового наказу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18.10.2023р. введений в дію Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами № 3200-IX від 29.06.2023р., яким було внесено зміни до ГПК України.

В силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України (в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023р.) у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Проте, заява товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал не містить відомостей про наявність або відсутність у боржника електронного кабінету.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

В силу вимог ч.2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи невідповідність заяви товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал вимогами п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.

При цьому, господарський суд звертає увагу заявника, що у відповідності до ч.1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" про видачу судового наказу.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №5182/23 від 23.10.2023р.) про стягнення заборгованості із об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Моряк-10.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна