ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 Справа № 914/1682/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Комунального підприємства «Тернопільелектротранс», м. Тернопіль

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенерготехресурс»,м. Львів,

про: визнання додаткових угод недійсними та стягнення 936 294,26 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Берегуляк В.Ф.;

від відповідача: Кордюк В.П.;

Хід розгляду справи.

Комунальне підприємство «Тернопільелектротранс» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенерготехресурс» про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 936 294,26 грн.

Ухвалою від 07.06.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.07.2023

20.06.2023 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву (Вх. № 15324/23).

20.06.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (Вх. № 15946/23).

В судовому засіданні 05.07.2023 судом оголошено перерву до 25.07.2023.

11.07.2023 на адресу суду поступив відповідь на відзив (вх.№17189/23).

24.07.2023 на адресу суду від представника відповідача поступили заперечення по справі (Вх. № 18172/23).

Ухвалою від 25.07.2023 суд продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів та відклав розгляд справи на 29.08.2023.

Ухвалою від 29.08.2023 суд відклав розгляд справи на 05.09.2023.

Ухвалою від 05.09.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 26.09.2023.

Ухвалою від 26.09.2023 суд відклав розгляд справи на 03.10.2023.

В судовому засіданні 03.10.2023 судом оголошено перерву до 17.10.2023.

Ухвалою від 17.10.2023 суд відклав розгляд справи на 24.10.2023.

23.10.2023 на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача (Вх. № 25554/23) та уточнення позовних вимог (Вх. № 25553/23).

В судове засідання 24.10.2023 з`явився представник Позивача надав пояснення по суті спору, просив позовні вимоги задоволити, представник Відповідача з`явився в режимі відеоконференції заперечив щодо позову, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 24.10.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги з врахуванням уточнених позовних вимог мотивовані тим, що додаткові угоди № 3 від 18.08.2022 та № 6 від 22.10.2022, якими збільшено ціну за 1 кВт. год електричної енергії з 4,109424521 грн з ПДВ 4,6895 грн з ПДВ, останніми змінено істотні умови договору без обґрунтованого документального підтвердження, укладені з порушенням істотних умов Договору та вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому підлягають визнанню судом недійсними. Внаслідок неправомірного збільшення ціни на 1 кВт. електричної енергії шляхом укладання спірних Додаткових угод має місце переплата КП «Тернопільелектротранс» вартості електричної енергії на загальну суму 936 294,26 грн, що підлягає до стягнення з відповідача.

Правова позиція відповідача.

Відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне:

- Акт ревізії від 16.03.2023 року №05-21/2 не може бути підставою для стягнення з Відповідача визначених у вказаному Акті сум. Акт ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності КП "Тернопільелектротранс" не є належним та допустимим доказом в підтвердження встановлення контролюючим органом ймовірних порушень у сфері публічних закупівель, і відповідно не є доказом виникнення у Відповідача зобов`язання щодо повернення спірної суми коштів.

- вважає, що між сторонами було правомірно укладено додаткові угоди про збільшення ціни за одиницю товару до Договору, оскільки такі зміни відповідають нормам чинного законодавства та зазначив, що оспорювані додаткові угоди №3 від 18.08.2022 та №6 від 20.10.2022 до Договору укладені у відповідності до положень Закону України "Про публічні закупівлі" та забезпечують баланс інтересів сторін, а тому повністю заперечує проти позову.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Для закупівлі електричної енергії обсягом 12520000 кВт.год очікуваною вартістю 75 120 000,00 грн на період з 01.01.2022 по 30.06.2023, Замовником проведено процедуру відкритих торгів, інформація про яку розміщена в ІТС Рrozorrо за ідентифікатором UA- 2021-11-03-002684-b.

Відповідно до протоколу тендерного комітету N 280/21 від 14.12.2021, запропоновано акцептувати пропозицію учасника ТОВ «Львівенерготехресурс».

Повідомлення про намір укласти договір Замовником оприлюднено в системі ІТС Рrozorrо 14.12.2021 року.

За результатами проведеної процедури закупівлі між КП «Тернопільелектротранс» та ТОВ «Львівенерготехресурс» укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 12/21К/394 від 25.12.2021 р. (надалі - Договір) з додатковими угодами, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу товар - електричну енергію в кількості 12520000 кВт.год, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити цю електричну енергію, на умовах цього Договору (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору, постачання електричної енергії здійснюється у строк з 01.01.2022 до 30.06.2023.

Ціна за 1 кВт.год електричної енергії за цим Договором становить 3,424520434 грн без ПДВ, ПДВ 0,684904087 грн, разом з ПДВ 4,109424521 грн, ціна включає вартість передачі (п. 5.1 Договору).

Загальна вартість цього Договору становить 42 874 995,83 грн, крім того ПДВ - 8 574 999,17 грн, разом з ПДВ - 51 449 995,00 грн разом з вартістю передачі (п. 5.2 Договору).

Відповідно до п. 13 Договору, він набирає чинності з дати підписання та діє до 24 год 30 червня 2023 року. Постачання електроенергії починається з 00 год 00 хв 01.01.2022.

Пунктом 14.1 Договору визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни тош^у начинку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Відповідно до п.14.2 Договору сторони передбачили, що у разі коливання ціни товару на ринку в межах до 10 % від ціни за одиницю товару Сторона письмово повідомляє про такі зміни іншу Сторону. Такі зміни підтверджуються оригіналом або завіреною копією довідки Управління статистики України та/або оригіналом або завіреною копією довідки Торгово- промислової палати України (або підпорядкованим їм органам), або витягом з сайту оператора ринку, або іншими документами спеціально уповноважених державних органів, що підтвердять коливання (зміни) цін на ринку товару, що є предметом закупівлі за цим договором. Вищезазначені документи мають обов`язково містити інформацію про середньоринкову ціну за одиницю товару за найближчу декаду що передувала даті аукціону та інформацію про середньозважену ціну за одиницю товару періоду не менше 10 днів, що передують даті письмового звернення Сторони. На підставі отриманих документів Сторони укладають додаткову угоду до Договору щодо зміни ціни за одиницю товару. Для запобігання зловживань не можуть бути використані інші періоди окрім вищезазначених.

У разі зміни ціни на передачу електроенергії, відповідно змінюється ціна електроенергії яку продає Постачальник. Зміна тарифу відбувається на підставі відповідних постанов НКРЕКП, які встановлюють тариф на послуги з передачі електричної енергії, на нові тарифи, з дня введення їх в дію».

До Договору про постачання електричної енергії споживачу укладено додаткові угоди:

- додатковою угодою № 1 від 15.06.2022 внесено зміни в пункт 5.1 розділу 5, яким зменшено ціну за 1 кВт.год електричної енергії до 3,29 грн з ПДВ;

- додатковою угодою № 2 від 04.08.2022 збільшено закупівельну ціну за 1 кВт.год електричної енергії до 3,5775 грн з ПДВ;

- додатковою угодою № 3 від 18.08.2022 збільшено закупівельну ціну за 1 кВт.год електричної енергії до 3,89376 грн з ПДВ;

- додатковою угодою № 4 від 07.09.2022 збільшено закупівельну ціну за 1 кВт.год електричної енергії до 4,22004 грн з ПДВ;

- додатковою угодою № 5 від 22.09.2022 збільшено закупівельну ціну за 1 кВт.год електричної енергії до 4,539 грн з ПДВ;

- додатковою угодою № 6 від 20.10.2022 збільшено закупівельну ціну за 1 кВт.год електричної енергії до 4,6895 грн з ПДВ;

Зміна ціни в сторону збільшення за одиницю товару обґрунтована листами з сайту оператора ринку, який містить інформацію про: середньозважену ціну РДН за червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, 01.09.2022-21.09.2022, жовтень 2022 року.

Також, згідно Актів здачі-прийняття ТОВ «Львівенерготехресурс» поставило позивачу електроенергію, а саме:

- згідно акту прийому - передачі № 22 від 31.01.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 627 619 кВт. год на суму з ПДВ 2 618 102,44 грн;

- згідно акту прийому - передачі № 151 від 28.02.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 569 609 кВт. год на суму з ПДВ 2 376 114,67 грн;

- згідно акту прийому - передачі № 176 від 31.03.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 508 852 кВт. год на суму з ПДВ 2 122 667,83 грн;

- згідно акту прийому - передачі № 252 від 31.04.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 432 978 кВт. год на суму з ПДВ 1 806 160,68 грн;

- згідно акту прийому - передачі № 342 від 31.05.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 399 105 кВт. год на суму з ПДВ 1 664 860,01 грн;

- згідно акту прийому - передачі № 473 від 30.06.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 405 994 кВт. год на суму з ПДВ 1 502 729,78 грн;

- згідно акту прийому - передачі № 552 від 31.07.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 397 157 кВт. год на суму з ПДВ 1 306 646,69 грн;

- згідно акту прийому - передачі № 637 від 31.08.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 381 419 кВт. год на суму з ПДВ 1 404 854,23 грн;

- згідно акту прийому - передачі № 724 від 30.09.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 448 239 кВт. год на суму з ПДВ 1 895 586,50 грн;

- згідно акту прийому - передачі № 802 від 31.10.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 453 583 кВт. год на суму з ПДВ 2 080 833,95 грн;

- згідно акту прийому - передачі № 886 від 30.11.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 516 609 кВт. год на суму з ПДВ 2 422 637,90 грн;

- згідно акту прийому - передачі № 969 від 31.12.2022 поставлено електроенергії загальним обсягом 565 117 кВт. год на суму з ПДВ 2 650 116,17 грн.

Відповідно до Акту №907 коригування до акту прийняття - передачі №637 від 01.12.2022р. до договору про постачання електричної енергії було скореговано розмір постановленої електроенергії та плату за неї.

Відповідно до умов Договору №12/21к/394 від 25.12.2021р.та вищевказаних актів, Відповідачу було перераховано кошти на загальну суму 23 847 419,59 грн (з ПДВ), що підтверджується платіжними дорученнями: №9 від 06.01.2022, №29 від 21.01.2022, №50 від 21.01.2022, №30 від 30 від 24.01.2022, №41 від 28.01.2022, №52 від 02.02.2022, №78 від 10.02.2022, №236 від 18.03.2022, №270 від 24.03.2022, №434 від 20.04.2022, №437 від 21.04.2022, №349 від 23.05.2022, №570 від 24.05.2022, №702 від 10.06.2022, №825 від 30.06.2022, №952 від 28.07.2022, №1053 від 10.08.2022, №1302 від 29.09.2022, №1427 від 10.10.2022, №7 від 21.10.2022, №15 від 07.11.2022, №1702 від 18.11.2022, №1752 від 28.11.2022, №6375 від 08.12.2022, №1900 від 12.12.2022, №6426 від 23.12.2022, №37 від 28.12.2022, №42 від 10.01.2023.

На думку позивача, викладені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку про те, що ТОВ «Львівенерготехресурс», з метою одержання перемоги у відкритих торгів, штучно занижено вартість за одиницю електричної енергії, яку після укладення основного Договору безпідставно збільшено шляхом підписання Додаткових угод. Додаткові угоди № 3 від 18.08.2022 та № 6 від 22.09.2022 якими збільшено ціну за одиницю електричної енергії, укладені з порушенням істотних умов Договору та вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому підлягають визнанню судом недійсними. А надмірно сплачені Споживачем кошти в сумі 936 294,26 грн внаслідок неправомірного збільшення цін на електричну енергію шляхом укладання спірних Додаткових підлягають до стягнення з відповідача.

Оцінка суду.

Причиною виникнення спору стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсними додаткових угод (№ 3 від 18.08.2022 та № 6 від 22.10.2022) до договору № 12/21к/394 від 25.12.2021 на постачання електричної енергії, укладеної між ТОВ «Тернопільелектротранс» та ТОВ «Львівенерготехресурс».

Так, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як встановлено судом у цій справі, сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями частини 1 статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частин 4, 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Таким чином, Законом України "Про публічні закупівлі" встановлено імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватись виключно у випадках, визначених статтею 41 Закону.

Судом встановлено, що станом на момент підписання договору № 12/21к/394 від 25.12.2021 сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 ГК України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до обставин справи, необхідність укладення оспорюваних додаткових угод до Договору обґрунтовано відповідачем зростанням середньозваженої ціни електричної енергії, на підтвердження якого відповідачем було надано витяги з сайту оператора за період червень - вересень 2022 року.

Верховний Суд у постанові №927/491/19 від 18.06.2021 зазначив, що метою регулювання, передбаченого ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10 % є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Так, ст. 652 ЦК передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відтак, передбачена законодавством норма про публічні закупівлі застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити нову закупівлю, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд зазначив, що обмеження 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Як вбачається з матеріалів справи, у Акті ревізії окремих питань фінансово господарської діяльності Комунального підприємства "Тернопільелектротранс" за період з 01.01.2019 по 31.12.2022 складеного Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, вказано, що в ході проведеної ревізії Позивача встановлено, що відповідно до даних вебсайту ДП "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua/) ціна на ринку на дату укладення Додаткової угоди № 3 відносно ціни на ринку на дату укладення Додаткової угоди № 2 Договору зменшилась на 1,58 %. Натомість сторони підписавши додаткову угоду № 3 збільшили ціну за одиницю товару на 8,84 % у порівнянні з ціною, встановленою Додатковою угодою № 2.

Разом з тим, щодо Додаткової угоди № 6 від 20.10.2022 зазначено, що відповідно до даних вебсайту ДП «Оператор ринку» ціна на ринку на дату укладення Додаткової угоди № 6 відносно ціни на ринку на дату укладення Додаткової угоди № 5 зросла на 0,37 %. Натомість сторонами збільшено ціну за товар даною додатковою угодою на 3,32%.

Наведені обставини встановлені Актом Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області №05-21/2 від 16.03.2023р. щодо ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності позивача за період з 01.01.2019р. по 31.12.2022р.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі», державне регулювання, контроль у сфері закупівель здійснює Уповноважений орган у межах повноважень, визначених цим Законом.

Окрім цього, згідно ч. 4 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі», контроль у сфері закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України, здійснює Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

За змістом пунктів 1, 7, 8 частини 1 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей; пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43, Державна аудиторська служба є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до п.п. 3,9 п.4 вказаного Положення, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог.

Постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 року «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України. Відповідно до п.1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно додатку 1 утворюються як юридичні особи публічного права.

Відповідно до наказу Держаудитслужби України №23 від 02.06.2016р. затверджено Положення про Західний офіс Держаудитслужби, згідно якого Західний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Волинській, Закарпатській, Івано- Франківській, Рівненській, Тернопільській, Чернівецькій, Хмельницькій областях. Повноваження Західного офісу Держаудитслужби, визначені зазначеним наказом кореспондуються із Положенням про Державну аудиторську службу України.

З урахуванням наведених норм, Управлінню Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області належать повноваження на здійснення державного фінансового контролю за ефективністю використання коштів місцевого бюджету.

Таким чином, при укладенні Додаткових угод № 3 від 18.08.2022 та № 6 від 20.10.2022 порушено норму п. 2 ч. 5 статті 41 Закону № 922-VIII в частині підняття ціни за одиницю товару при фактичному її зменшенні на ринку та в другому випадку непропорційно збільшенню ціни товару на ринку.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі №6915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 ЗУ "Про публічні закупівлі".

Як визначено у статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі" принципами закупівлі, зокрема, є максимальна економія та ефективність. Критерієм вибору переможця у проведенні закупівлі є ціна (100%).

Отже, укладення спірних додаткових угод до договору за вказаних обставин суперечить принципам закупівлі, а саме, максимальній економії.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У статті 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним (частин 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, невідповідність при укладенні Додаткових угод №3 від 18.08.2022 та № 6 від 20.10.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 12/21К/394 від 25.12.2021 пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є підставою для визнання зазначених додаткових угод недійсними з моменту їх підписання, відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України, вказані додаткові угоди підлягають визнанню недійсними.

Щодо стягнення 936 294,26 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Обставини для визнання додаткових угод недійсними означає, що зобов`язання сторін регулюються договором.

Відповідно до актів приймання - передачі постановленої електричної енергії та платіжних доручень на підтвердження оплати поставленої електричної енергії, на виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 12/21К/394 від 25.12.2021 поставлено електричної енергії в розмірі 5 706 281 кВт.год на загальну суму 23 847 419,59 грн з ПДВ.

Таким чином, Позивачем проведено закупівлю електричної енергії за завищеною ціною в період з 19.08.2022 по 31.12.2022 на суму 936 294,26 грн з ПДВ, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуто майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3 ст. 1212 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19 вказано, що ст.1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Системний аналіз положень статей 11, 177, 202, 1212 ЦК дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Загальна умова ч.1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Схожі за змістом висновки наведені Верховним Судом також у постанові від 25.08.2022 у справі № 903/357/21.

Таким чином, внаслідок визнання недійсними додаткових угод, підстава для оплати електричної енергії за більшою ціною, ніж обумовлена договором, відсутня, а отже це покладає на відповідача обов`язок з повернення позивачу грошових коштів у сумі 936 294,26 грн, як безпідставно набутого майна, з огляду на що вимоги позивача в цій частині також підлягають до задоволення.

З покликаннями відповідача на те, що Акт ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності КП "Тернопільелектротранс" №05-21/2 від 16.03.2023 року не може бути підставою для стягнення з Відповідача визначених у вказаному Акті сум суд погоджується, однак внаслідок визнання судом додаткових угод № 3 та № 6 недійсними в позивача так само наявна переплата за електричну енергію, дані твердження не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Відтак до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 19 412,42 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 10, 13, 20, 76-78, 123, 129, 237, 238 - 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Визнати недійсними додаткові угоди № 3 від 18.08.2022 та № 6 від 22.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 12/21к/394 від 25.12.2021 укладені між КП "Тернопільелектротранс" та ТОВ "Львівенерготехресурс".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенерготехресурс» (79054, місто Львів, вул. Караджича, будинок 29-Б, квартира 116, ) на користь Комунального підприємства «Тернопільелектротранс» (46027, м. Тернопіль, вул. Тролейбусна, 7, ) 936 294,26 грн та 19412,42 грн судового збору.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2023 р.

Суддя Запотічняк О.Д.