ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.11.2023 Справа № 17/148/10

м. Запоріжжя

Суддя Господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., розглянувши заяву Міністерства юстиції України за вих. від 01.11.23 № 20.1/В-7/51096769 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам в порядку ст. 336 ГПК України

за позовною заявою: державного підприємства Енергоринок, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27

до відповідача: відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14

про стягнення 276 293 703,34 грн.

Заінтересовані особи:

1. Міністерство юстиції України, 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13

2. Запорізьке державне підприємство «Кремнійполімер», 69009, м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 7

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою від 24.06.10 судом затверджено мирову угоду сторін у справі № 17/148/10 та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України провадження у справі припинено.

01.11.23 на адресу суду від Міністерства юстиції України надійшла заява за вих. від 01.11.23 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам в порядку ст. 336 ГПК України, в якій головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. просить суд:

- до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти, заборонити Запорізькому державному підприємству «Кремнійполімер» погашати заборгованість перед боржником ПАТ «Запоріжжяобленерго» у сумі 305 834 935,85 грн згідно з договором про постачання електричної енергії № 11/176-КП від 01.10.13;

- надати дозвіл щодо звернення стягнення на грошові кошти Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» у розмірі 305 834 935,85 грн, з метою виконання зведеного виконавчого провадження № 51096769, у якому боржником виступає публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» до складу якого входить 11 виконавчих проваджень про стягнення простроченої заборгованості на користь ДП «Енергоринок» в загальному розмірі 747 132 828,12 грн з урахуванням виконавчого збору на підставі наказу № 20/414/07 від 27.03.08, ухвали № 20/414/07 від 01.09.10, наказу № 3/5009/858/11-32/5009/7984/11 від 19.03.12, ухвали № 17/148/10 від 24.06.10, наказу № 3/5009/858/11-32/5009/7984/11 від 19.03.12, наказу № 1/5/345 від 19.03.01, наказу № 21/25 від 30.04.04, наказу № 25/68 від 07.06.04, ухвали № 5009/761/12 від 20.06.12, наказу № 908/841/15-г від 15.05.15, наказу № 908/329/16 від 21.06.16, що видані Господарським судом Запорізької області.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.11.23 заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Розглянувши матеріали заяви у справі № 17/148/10, встановивши всі наявні обставини, суд дійшов висновку, що заява Міністерства юстиції України підлягає поверненню заявнику без розгляду виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 336 ГПК України унормовано, що суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним із засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межам ( ч. 1 ст. 326 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.12 № 18-рп/2012).

В заяві головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. за вих. від 01.11.23 № 20.1/В-7/51096769 зазначено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 51096769, у якому боржником виступає ПАТ «Запоріжжяобленерго», до складу якого входить 11 виконавчих проваджень про стягнення простроченої заборгованості на користь ДП «Енергоринок» в загальному розмірі 747 132 828,12 грн з урахуванням виконавчого збору на підставі наказу № 20/414/07 від 27.03.08, ухвали № 20/414/07 від 01.09.10, наказу № 3/5009/858/11-32/5009/7984/11 від 19.03.12, ухвали № 17/148/10 від 24.06.10, наказу № 3/5009/858/11-32/5009/7984/11 від 19.03.12, наказу № 1/5/345 від 19.03.01, наказу № 21/25 від 30.04.04, наказу № 25/68 від 07.06.04, ухвали № 5009/761/12 від 20.06.12, наказу № 908/841/15-г від 15.05.15, наказу № 908/329/16 від 21.06.16, що видані Господарським судом Запорізької області.

Тобто питання щодо вчинення процесуальних дій для задоволення вимог кредитора(ів) в рамках зведеного виконавчого провадження стосується різних виконавчих документів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Закону України Про виконавче провадження, виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Господарський процесуальний кодекс України не містить чітких вимог щодо змісту, форми та переліку додатків до заяви стягувача або державного чи приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, у зв`язку із чим розгляд таких заяв (звернень) здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи.

Так, ч. 3 ст. 169 ГПК України визначено, що заяви, клопотання подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Положеннями ст. 170 ГПК України визначені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Зокрема, законодавець зазначив, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд.

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Як вже зазначалося судом вище, державний виконавець просить суд вчинити дії в рамках зведеного виконавчого провадження, втім чітко не зазначає в рамках якої господарської справи повинна надаватися правова оцінка доводам державного виконавця.

Отже, заявник при зверненні з поданням до суду не дотримався наведеної вище норми права та не зазначив ані номера справи, в рамках якої повинно розглядатися це подання, ані прізвище(а) та ініціали судді (суддів), який видав виконавчий документ.

З огляду на вищевикладені обставини, приймаючи до уваги той факт, що виконавчі дії проводяться за зведеним виконавчим провадженням, невірне оформлення заяви, суд дійшов висновку про його повернення без розгляду на підставі ст. 170 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись ст. ст. 170, 234, 336 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Міністерства юстиції України за вих. від 01.11.23 № 20.1/В-7/51096769 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам в порядку ст. 336 ГПК України повернути без розгляду.

Копію цієї ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 07.11.23 та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення (повного тексту ухвали) в порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя В.Л. Корсун