ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2023 р. Справа № 924/1099/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши справу у залі судового засідання № 205

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ

до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Хмельницький

про стягнення 100781,30 грн основного боргу, 22088,34 грн пені, 1354,23 грн 3% річних, 3072,66 грн інфляційних втрат,

представники сторін:

позивача: Орел С.С. - представник за довіреністю , адвокат

відповідача: Кравчук О.В. - представник за довіреністю

У судовому засіданні 07.11.2023р. відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 20.10.2023р. прийнято справу № 924/1099/23 до розгляду, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося з позовом до суду про стягнення з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 100781,30 грн основного боргу, 22088,34 грн пені, 1354,23 грн 3% річних, 3072,66 грн інфляційних втрат на підставі договору постачання природного газу № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р. (з урахування змін, внесених додатковими угодами). Свої вимоги мотивує тим, що на виконання умов договору позивач передав у власність відповідачу природний газ на загальну суму 896184,93 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу та відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів відповідача, які підтверджують обсяги природного газу, що були поставлені відповідачу в липні 2022 року, жовтні - грудні 2022 року з ресурсу позивача. Однак, відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у строк визначений договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги п. 5.1. договору. Таким чином, сума простроченого та несплаченого основного боргу за договором складає 100781,30 грн.

Представником відповідача подано до суду відзив від 02.11.2023р., у якому просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що згідно договору № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р. з урахуванням змін внесених додатковими угодами до нього, здійснено коригування кошторисних призначень споживача на 2022 рік щодо споживання природного газу, які склали 621460,00 грн та які відповідачем протягом 2022 року згідно платіжних інструкцій було сплачено. Крім того, відповідачем вказано, що даний договір укладений після проведення процедури "відкриті торги" відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", що в свою чергу не передбачає законних підстав внесення змін до істотних умов договору (збільшення загальної суми договору), крім випадків передбачених ч. 5 ст. 41 даного закону. Також відповідачем звернуто увагу, що між сторонами було укладено договір № 21-2240/22-БО-Т від 02.12.2022р. про постачання природного газу на період з січня 2023 року по березень 2023 року. У зв`язку із наявною заборгованістю відповідача перед позивачем за спожитий газ в грудні 2022 року та надходженням акту прийому-передавання вже в 2023 році можливості своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату не було змоги, так як відповідач фінансується за рахунок державного бюджету. Тому оплату за використаний природний газ проведено з грошових коштів (кошторисних призначень) на 2023 рік та здійснено оплату газу, який було використано в грудні 2022 року з договору № 21-2240/22-БО-Т від 02.12.2022р., що підтверджується платіжним дорученням № 199 від 09.02.2023р. на суму 108530,76 грн. Таким чином, відповідач вважає, що ним договір № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р. виконаний в повному обсязі. Разом з тим, відповідач вважає, що термін позовної давності сплив, а тому не підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи викладені в заявах по суті справи.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

28.11.2021р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (споживач) укладено договір постачання природного газу № 21-1240/21-БО-Т, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу з листопада 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 55 тис.куб.м, в тому числі по місяцях: листопад 2021р. - 5,5; грудень 2021р. - 7,0; січень 2022р. - 7,0; лютий 2022р. - 6,5; березень 2022р. - 6,0; квітень 2022р. - 2,5; травень 2022р. - 1,0; червень 2022р. - 1,0; липень 2022р. - 1,0; серпень 2022р. - 1,0; вересень 2022р. - 1,0; жовтень 2022р. - 2,5; листопад 2022р. - 6,0; грудень 2022р. - 7,0.

Згідно п. 2.4. договору в будь-якому випадку обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до п. 3.5. цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.

У відповідності до п. 3.5. договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Як передбачено п. 3.5.1. договору, споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу / транспортування газу за такий період, що складений між Оператором ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

У п. 3.5.2. договору погоджено, що на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом 2-х робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п. 3.5.3. договору).

Відповідно до п. 3.5.4. договору у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1. цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Згідно п. 4.1. договору всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16554,00 грн.

У відповідності до п. 4.3. договору загальна вартість цього договору на дату укладання становить 910470,00 грн.

Як передбачено п. 5.1. договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природного газу здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4. п. 3.5. цього договору.

У п. 7.2. договору сторонами погоджено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1. та/або строків оплати за п. 8.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31.12.2022р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1. договору).

Згідно п. 13.4. договору сторони погодили такий порядок внесення змін до цього договору: усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 13.5. та 13.6. цього договору.

07.02.2022р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (споживач) укладено додаткову угоду № 2 до договору постачання природного газу № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р., відповідно до якої сторони вирішили доповнити договір п. 4.4. наступного змісту:

"4.4. Відповідно до кошторисних призначень споживача на 2022 рік виділені бюджетні зобов`язання складають, на дату підписання даної додаткової угоди, 516687,00 грн".

Невідповідність обсягів бюджетного фінансування вартості договору не позбавляє споживача від обов`язку виконання п. 5.1. даного договору.

В подальшому бюджетні зобов`язання можуть збільшуватися відповідно до кошторисних призначень споживача.

05.09.2022р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (споживач) укладено додаткову угоду № 3 до договору постачання природного газу № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р., відповідно до якої сторони вирішили:

викласти п. 4.1. Розділу "Ціна та вартість природного газу" договору у наступній редакції, зокрема: всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16553,89 грн;

викласти п. 4.3. договору у наступній редакції: "4.3. Загальна вартість цього договору становить 910468,19 грн".

15.11.2022р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (споживач) укладено додаткову угоду № 4 до договору постачання природного газу № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р., відповідно до якої сторони вирішили доповнити договір п. 4.4. наступного змісту:

"4.4. Відповідно до кошторисних призначень споживача на 2022 рік виділені бюджетні зобов`язання складають, на дату підписання даної додаткової угоди, 621460,00 грн".

Невідповідність обсягів бюджетного фінансування вартості договору не позбавляє споживача від обов`язку виконання п. 5.1. даного договору.

В подальшому бюджетні зобов`язання можуть збільшуватися відповідно до кошторисних призначень споживача.

25.11.2022р. відповідачем підписано календарний план № 5 до договору постачання природного газу від 28.11.2021р. № 21-1240/21-БО-Т, відповідно до якого замовлений обсяг газу складав: у 2021 році - 173943,63 грн, у 2022 році - 621460,00 грн, у 2023 році - 115064,56 грн.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (споживач) укладено додаткову угоду № 5 до договору постачання природного газу № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р., відповідно до якої сторони вирішили доповнити договір п. 4.4. наступного змісту:

"4.4. Відповідно до кошторисних призначень споживача на 2023 рік виділені бюджетні зобов`язання складають, на дату підписання даної додаткової угоди, 115064,56 грн".

Невідповідність обсягів бюджетного фінансування вартості договору не позбавляє споживача від обов`язку виконання п. 5.1. даного договору.

В подальшому бюджетні зобов`язання можуть збільшуватися відповідно до кошторисних призначень споживача.

На виконання умов договору від 28.11.2021р. № 21-1240/21-БО-Т позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 896184,93 грн, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.12.2021р. на суму 122729,83 грн (7,41391 тис.куб.м); від 31.01.2022р. на суму 129624,58 грн (7,83041 тис.куб.м); від 28.02.2022р. на суму 111325,78 грн (6,72501 тис.куб.м); від 31.03.2022р. на суму 116214,18 грн (7,02031 тис.куб.м.); від 25.04.2022р. на суму -104,60 грн (коригуючий акт); від 30.04.2022р. на суму 68730,04 грн (4,15561 тис.куб.м); від 31.05.2022р. на суму 31926,20 грн (1,92861 тис.куб.м); від 30.06.2022р. на суму 25981,67 грн (1,56951 тис.куб.м); від 31.07.2022р. на суму 27122,23 грн (1,63841 тис.куб.м); від 31.08.2022р. на суму 23988,55 грн (1,44911 тис.куб.м); від 30.09.2022р. на суму 26226,49 грн (1,58431 тис.куб.м); від 31.10.2022р. на суму 34481,92 грн (2,08301 тис.куб.м); від 30.11.2022р. на суму 69407,30 грн (4,19281 тис.куб.м); від 31.12.2022р. на суму 108530,76 грн (6,55621 тис.куб.м).

02.12.2022р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (споживач) укладено договір постачання природного газу № 21-2240/22-БО-Т, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з січня 2023 року по березень 2023 року (включно), в кількості 20,0 тис.куб.м, в тому числі по місяцях: січень 2023 року - 8,0; лютий 2023 року - 6,0; березень 2023 року - 6,0.

Згідно п. 2.4. договору в будь-якому випадку обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до п. 3.5. цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.

У відповідності до п. 3.5. договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно п. 4.1. договору всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16553,89 грн.

У відповідності до п. 4.3. договору загальна вартість цього договору на дату укладання становить 331077,80 грн.

На виконання умов договору від 02.12.2022р. № 21-2240/22-БО-Т позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 108530,76 грн, що підтверджується підписаним уповноваженими представниками сторін актом приймання-передачі природного газу № 149 від 31.01.2023р.

Згідно платіжного доручення № 199 від 09.02.2023р. відповідачем сплачено позивачу по договору від 02.12.2022р. № 21-2240/22-БО-Т 108530,76 грн вартості спожитого природного газу за січень 2023 року.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернувся із адвокатським запитом до товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", у якому просив надати інформацію з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЕІС-код 56ХS00008MBM4000) природного газу з ресурсу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за період з 01.12.2021р. по 31.12.2022р. (помісячно).

На вказаний запит товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" повідомлено (а також надано інформацію щодо остаточної алокації відборів газу споживачем), що обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56ХS00008MBM4000 у зазначеній період та віднесений в алокацію постачальника, становить: з 01.12.2021р. по 31.12.2021р. - 7413,91 м.куб.; з 01.01.2022р. по 31.01.2022р. - 7830,41 м.куб.; з 01.02.2022р. по 28.02.2022р. - 6725,01 м.куб.; з 01.03.2022р. по 31.03.2022р. - 7020,31 м.куб.; з 01.04.2022р. по 30.04.2022р. - 4155,61 м.куб.; з 01.05.2022р. по 31.05.2022р. - 1928,61 м.куб.; з 01.06.2022р. по 30.06.2022р. - 1569,51 м.куб.; з 01.07.2022р. по 31.07.2022р. - 1638,41 м.куб.; з 01.08.2022р. по 31.08.2022р. - 1449,11 м.куб.; з 01.09.2022р. по 30.09.2022р. - 1584,31 м.куб.; з 01.10.2022р. по 31.10.2022р. - 2083,01 м.куб.; з 01.11.2022р. по 30.11.2022р. - 4192,81 м.куб.; з 01.12.2022р. по 31.12.2022р. - 6556,21 м.куб.

Згідно банківської виписки від 27.07.2023р. в рахунок погашення заборгованості за спожитий природний газ за договором № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р. відповідачем сплачено 795403,63 грн, а саме: 23.12.2021р. - 173943,63 грн; 22.03.2022р. - 78410,78 грн; 22.03.2022р. - 111325,78 грн; 18.05.2022р. - 68730,04 грн; 18.05.2022р. - 116214,18 грн; 26.06.2022р. - 31926,20 грн; 06.08.2022р. - 25981,67 грн; 20.10.2022р. - 26226,49 грн; 16.11.2022р. - 34481,92 грн; 17.12.2022р. - 23988,55 грн; 17.12.2022р. - 27122,23 грн; 21.12.2022р. - 69407,30 грн; 23.12.2022р. - 7644,86 грн.

Крім того, відповідачем сплачено позивачу по договору від 28.11.2021р. № 21-1240/21-БО-Т 621460,00 грн за природний газ, що підтверджується платіжними дорученнями: № 543 від 22.03.2022р. на суму 78410,78 грн, № 544 від 22.03.2022р. на суму 111325,78 грн, № 930 від 16.05.2022р. на суму 116214,18 грн, № 931 від 16.05.2022р. на суму 68730,04 грн, № 1276 від 24.06.2022р. на суму 31926,20 грн, № 1651 від 05.08.2022р. на суму 25981,67 грн, № 2203 від 19.10.2022р. на суму 26226,49 грн, № 2438 від 15.11.2022р. на суму 34481,92 грн, № 2902 від 16.12.2022р. на суму 27122,23 грн, № 2903 від 16.12.2022р. на суму 23988,55 грн, № 2970 від 20.12.2022р. на суму 69407,30 грн, № 3013 від 22.12.2022р. на суму 7644,86 грн.

В зв`язку з простроченням виконання відповідачем договірних відносин позивач звернувся з позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень статті 509 ЦК України, яку розширює стаття 173 ГК України, вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до норм статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини, що виникли між ними, носять характер таких, що виникають з договору поставки, про що, зокрема, свідчать договірні зобов`язання сторін - постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до частини 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов договору постачання природного газу № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р. (з урахування змін, внесених додатковими угодами) позивачем в період грудень 2021 року - грудень 2022 року було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 896184,93 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу (а.с. 38-55). При цьому, щодо актів від 31.07.2022р., від 31.10.2022р., від 30.11.2022р., від 31.12.2022р., підписані лише позивачем, та які позивачем були надіслані відповідачу відповідно до п. 3.5.2. договору, то останнім такі акти не повернуто постачальнику та не надано в письмовій формі мотивованої відмови від їх підписання. До того ж, як слідує з матеріалів справи, відповідачем під час розгляду даної справи долучено підписані останнім акти від 31.07.2022р., від 31.10.2022р., від 30.11.2022р., від 31.12.2022р., що свідчить про споживання відповідачем природного газу у зазначені спірні місяці. При цьому, об`єми спожитого відповідачем природного газу згідно вищезазначених актів підтверджуються інформацією з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів відповідача з ресурсу позивача, що в свою чергу згідно п. 3.5.4. договору свідчить про встановлення (узгодження) обсягу спожитого газу та переданого у власність споживачу.

Відповідач на виконання договору № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р. лише частково розрахувався за спожитий у період грудень 2021 року - грудень 2022 року природний газ на суму 795403,63 грн, що підтверджується банківською випискою від 27.07.2023.р (а.с. 73-78) та долученими відповідачем до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с. 100-111).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, загальна сума заборгованості за поставлений природний газ у період грудень 2021 року - грудень 2022 року згідно договору № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р. становить 100781,30 грн (896184,93 грн - 795403,63 грн).

Відповідач не надав, а матеріали справи не містять доказів оплати вищевказаної заборгованості, що є предметом спору.

Отже, суд, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача та відповідно стягнення з відповідача 100781,30 грн основної заборгованості.

Посилання відповідача на відсутність у останнього заборгованості перед позивачем, а також на договір № 21-2240/22-БО-Т від 02.12.2022р. та платіжне доручення № 199 від 09.2023р. суд до уваги не бере, оскільки таке виконання зобов`язання (за січень 2023 року) з огляду на призначення платежу здійснювалося відповідачем не за договором, що є предметом даного спору (№ 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р.) та не за спірний період (грудень 2021 року - грудень 2022 року). Розмір поставленого та спожитого відповідачем газу у розрахунковому періоді грудень 2021 року - грудень 2022 року, як уже зазначалося вище, підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі. При цьому, матеріали справи не місять доказів погодження сторонами згідно п. 5.4. договору, що сплачена відповідачем сума у розмірі 108530,76 грн зараховується за минулі періоди, тобто на погашення заборгованості в частині основного боргу за договором № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р., з урахуванням тієї обставини, що за вищевказаним договором у відповідача існувала заборгованість по інфляційних втратах, 3% річних та пені, сплата яких передує сплаті основного боргу (черговість погашення). Також у відповідності до п. 5.2. договору відповідач не звертався до позивача із листом про повідомлення останнього про зміну споживачем призначення платежу щодо погашення заборгованості за договором № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р.

Щодо заперечень відповідача на неможливість оплати останнім заборгованості за спожитий газ у грудні 2022 року у зв`язку з відсутністю фінансування з державного бюджету суд зазначає, що частина 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язання контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Отже, відсутність бюджетного фінансування видатків на оплату спожитого природного газу за договором не звільняє відповідача від обов`язку виконати договірні зобов`язання та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. За таких обставин, відповідач відповідає за своїми зобов`язаннями, що виникли з договору, і така відповідальність не може ставитись в залежність від наявності чи відсутності бюджетних асигнувань.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як передбачено п. 7.2. договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1. та/або строків оплати за п. 8.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Судом здійснено перерахунок пені у системі "Законодавство" з урахуванням часткових оплат, відповідно до якого суд вважає підставним до стягнення суму пені в розмірі 21948,60 грн:

1) зобов`язання січня 2022 року (129624,58 грн): на суму боргу 78410,78 грн за період з 16.03.2022р. по 21.03.2023р. = 257,79 грн;

2) зобов`язання березня 2022 року (116109,58 грн): на суму боргу 116109,58 грн за період з 17.05.2022р. по 17.05.2022р. = 63,62 грн;

3) зобов`язання липня 2022 року (27122,23 грн): на суму 27017,63 грн за період з 16.09.2022р. по 19.10.2022р. = 1258,36 грн, на суму боргу 791,14 грн за період з 20.10.2022р. по 15.11.2022р. = 29,26 грн;

4) зобов`язання серпня 2022 року (23988,55 грн): на суму боргу 23988,55 грн за період з 18.10.2022р. по 15.11.2022р. = 952,97 грн;

5) зобов`язання вересня 2022 року (26226,49 грн): на суму боргу 16524,26 грн за період з 16.11.2022р. по 16.12.2022р. (проплата здійснена 17.12.2022р.) = 701,72 грн;

6) зобов`язання жовтня 2022 року (34481,92 грн): на суму боргу 34481,92 грн за період з 16.12.2022р. по 16.12.2022р. (проплата здійснена 17.12.2022р.) = 47,24 грн;

7) зобов`язання грудня 2022 року (108530,76 грн): на суму боргу 100781,30 грн за період з 16.02.2023р. по 30.06.2023р. = 18637,64 грн.

У задоволенні 139,74 грн пені суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

При здійсненні перерахунку пені судом також було враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у справі № 910/9619/19, відповідно до якої моментом фактичного виконання зобов`язання є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок кредитора.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок 3% річних у системі "Законодавство" з урахуванням часткових оплат (аналогічно розрахунку пені), відповідно до якого суд вважає підставним до стягнення суму 3% річних в розмірі 1345,83 грн.

У задоволенні 8,40 грн 3% річних суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання" №14 від 17.12.2013 року).

При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України №62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").

Щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19. Зокрема, при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25 - 29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19). Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19).

Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100% (п. 28 постанови у справі № 905/21/19).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

При цьому, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019р. у справі № 905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом здійснено перерахунок інфляційних втрат в системі "Законодавство", відповідно до якого вважає правомірною до стягнення суму інфляційних втрат у розмірі 3072,66 грн.

Щодо строку позовної давності.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що термін позовної давності сплив та не підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних, інфляційні збитки та пеня. Однак, такі твердження представника відповідача суд вважає безпідставними, оскільки у п. 11.3. договору № 21-1240/21-БО-Т від 28.11.2021р. (з урахуванням внесених змін додатковими угодами) сторонами погоджено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що позов в даній справі поданий позивачем до суду в поштовому конверті (зданий на пошту згідно відмітки відділення поштового зв`язку) 12.10.2023р., а отже позивач звернувся з позовом до суду щодо стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат, пені в межах строку позовної давності, погодженого сторонами у договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів та керуючись проведеними розрахунками, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 100781,30 грн основного боргу, 21948,60 грн пені, 1345,83 грн 3% річних, 3072,66 грн інфляційних втрат. В решті позову в частині стягнення 139,74 грн пені та 8,40 грн 3% річних суд відмовляє.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам (99,88%).

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Хмельницький про стягнення 100781,30 грн основного боргу, 22088,34 грн пені, 1354,23 грн 3% річних, 3072,66 грн інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 42399676) 100781,30 грн (сто тисяч сімсот вісімдесят одну гривню 30 коп.) основного боргу, 21948,60 грн (двадцять одну тисячу дев`ятсот сорок вісім гривень 60 коп.) пені, 1345,83 грн (одну тисячу триста сорок п`ять гривень 83 коп.) 3% річних, 3072,66 грн (три тисячі сімдесят дві гривні 66 коп.) інфляційних втрат, 2680,78 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят гривень 78 коп.) судового збору.

Видати наказ.

У задоволенні 139,74 грн пені та 8,40 грн 3% річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.11.2023 року.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук. 1 примір.:

1 - до справи.

Рішення надіслати в електронний кабінет сторонам.

Електронні адреси:

позивача -

відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1