ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"18" жовтня 2023 р. Справа № 924/232/22(686/32122/19)

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Крупській В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 с. Райківці Хмельницького району Хмельницької області

до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" м. Хмельницький

про:

- визнання незаконним та скасування наказу про звільнення;

- поновлення на роботі;

- стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у сумі 745513,69грн

в межах справи №924/232/22

за заявою ПАТ "Хмельницьке АТП 16854" м. Хмельницький

про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів" м. Хмельницький

За участю:

від позивача Ваків В.В. згідно Ордера серія ВХ№1050256 від 18.07.2023

від відповідача Керницька І.Р. згідно Ордера серія ВХ№1051118 від 02.08.2023

З оголошенням перерви в судових засіданнях 25.09.2023 та 16.10.2023.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

18.10.2023 в судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду із позовом до ПАТ "Проскурів" про визнання незаконним та скасування наказу від 30.08.2019 про звільнення з посади корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів" на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України; поновлення на роботі; стягнення з ПАТ "Проскурів" невиплаченої суми вихідної допомоги у сумі 101967грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02.12.2019 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2021 провадження у справі закрито.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 07.02.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.12.2021 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У квітні 2022 року ПАТ "Проскурів" подало касаційну скаргу до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду винесено постанову у справі №686/32122/19 від 16.02.2023, якою касаційну скаргу ПАТ "Проскурів" залишено без задоволення, а постанову Хмельницького апеляційного суду від 07.02.2022 залишено без змін.

Верховний Суд зазначив, що у практиці суду касаційної інстанції сформувався сталий підхід до того, що спори про звільнення керівника юридичної особи (її виконавчого органу) на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України внаслідок припинення його повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України є корпоративними та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. Натомість у справі, що переглядається, позивачка не була керівником юридичної особи та/або членом її виконавчого органу, а займала посаду корпоративного секретаря, яка наділена виключно технічними, а не організаційно-розпорядчими функціями.

Також Верховний суд звернув увагу, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2023 року в справі № 766/23789/19 (провадження № 61-3796сво21) зроблено висновок, що: "відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб. Проте вказане стосується посадових осіб - членів колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособового керівника, на яких при призначенні на посаду покладаються функції по управлінню за рішенням власника або уповноваженого органу в межах своїх повноважень. Щодо інших посадових осіб, то розірвання з ними трудового договору має відбуватись на інших підставах, встановлених трудовим законодавством, що також передбачає дотримання відповідних встановлених цим законодавством гарантій. При цьому віднесення статутом товариства певної посади до категорії "посадових осіб" не є підставою для визнання її такою, до якої застосовується положення пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України".

Верховний Суд наголосив, що установивши, що ОСОБА_4 не є як учасником ПАТ "Проскурів", так і посадовою особою товариства, на яку поширюється дія положень пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, частини третьої статті 99 ЦК України, апеляційний суд зробив правильний висновок про те, що спір у справі, яка переглядається, не є корпоративним та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.05.2023 у справі №686/32122/19 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" м. Хмельницький про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області (суддя Кочергіна В.О.) від 30.06.2022 відкрито провадження у справі №924/232/22 за заявою Приватного акціонерного товариства "Хмельницьке АТП 16854" м. Хмельницький про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів" (м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, ).

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22.06.2023р. скасовано ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 23.05.2023р. у справі №686/32122/19 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" м. Хмельницький про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та ухвалено нове рішення, яким матеріали справи №686/32122/19 передано до Господарського суду Хмельницької області для розгляду в межах справи про банкрутство.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.06.2023 справу №686/32122/19 передано для розгляду судді Кочергіній В.О. (в межах розгляду справи №924/232/22 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів" м. Хмельницький).

Ухвалою суду від 30.06.2023 справу №924/232/22(686/32122/19) прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10:30год. 25.07.2023.

20.07.2023 на адресу суду через службу діловодства від представника позивача надійшла заява (вх.№05-06/809/23) про зміну предмета позову. В заяві представник позивача просить суд замінити позовну вимогу про стягнення невиплаченої суми вихідної допомоги на позовну вимогу про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, виклавши позовні вимоги в наступній редакції: - про визнання незаконним і скасування наказу генерального директора ПАТ "Проскурів" №5ос-Ш від 30.08.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів"; поновлення ОСОБА_1 на посаді корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів"; стягнення з ПАТ "Проскурів" на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 02.09.2019 по 24.07.2023 у сумі 745513,69грн. В обгрунтування поданої заяви зазначає про те, що відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи. На підставі наведеної норми закону, представник позивача вважає за необхідне змінити предмет позову.

Ухвалою суду від 25.07.2023 прийнято заяву представника позивача (вх.№05-06/809/23 від 20.07.2023) про зміну предмета позову, а також відкладено підготовче засідання у справі 10:30год. 02.08.2023.

02.08.2023 на адресу суду через службу діловодства від представника позивача надійшла заява (вх.№05-22/4907/23), в якій просить суд закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті, а також проводити підготовче засідання без його участі.

Крім цього, 02.08.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№05-22/4915/23) про відкладення підготовчого засідання на іншу дату у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю на дату засідання та клопотання (вх.№05-08/865/23) про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 02.08.2023 продовжений строк підготовчого провадження на 30 днів за клопотанням представника відповідача, а також відкладено підготовче засідання у справі на 10:30год. 16.08.2023.

16.08.2023 на адресу суду представником відповідача надіслано клопотання (вх.№05-2//5204/23), в якому просить суд оголосити перерву в судовому засіданні, з метою подання доказів у справі.

16.08.2023р. в підготовчому засіданні представником відповідача подано клопотання про витребування доказів у ГУ Державної податкової служби України у Хмельницькій області та ГУ Пенсійного фонду України у Хмельницькій області. Вказані докази є необхідними для виключення стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з ПАТ "Проскурів" у період можливого працевлаштування ОСОБА_1 на іншому місці роботи у період з 30 серпня 2019 року по 27 липня 2023 року. Самостійно здобути вказані докази відповідач не має можливості по причині конфіденційності вказаної інформації.

За результатами підготовчого засідання 16.08.2023р. задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів та ухвалою суду:

- зобов`язано Головне управління ДПС України у Хмельницькій області надати суду інформацію про подання податковому органу повідомлення (повідомлень) щодо прийняття на роботу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 30.08.2019 по 27.07.2023;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області надати суду інформацію щодо страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 30.08.2019 по 27.07.2023. Також оголошено перерву в підготовчому засіданні на 15:30год. 04.09.2023.

23.08.2023 на адресу суду, на виконання вимог ухвали суду від 16.08.2023, від ГУ ПФУ в Хмельницькій області надійшла письмова інформація (вх.№05-22/5360/23), в якій зазначається про те, що у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація щодо застрахованої особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 30.08.2019 по 27.07.2023.

04.09.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі (вх.№05-06/973/23) з доданими до них доказами, в яких водночас просить суд поновити строк на подання доказів та долучити подані докази до матеріалів справи.

В письмових поясненнях представник відповідача зазначає про те, що позивачка була обізнана про порушення встановленого порядку її обрання на посаду корпоративного секретаря, оскільки вказана посада вимагає в тому числі обізнаності щодо особливого порядку такого призначення та обсягу повноважень членів Наглядової ради. Вказує на те, що позивачка була обізнана про неповноважність Наглядової ради, яка обрала її на посаду та неправомірність Рішення Наглядової ради, оформленого протоколом №2 засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 10.10.2018, яким ОСОБА_1 було обрано корпоративним секретарем. Вказує про те, що ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена з наказом Генерального директора №5ос-Ш від 30.08.2019, що підтверджується актом та повідомленням про вручення позивачу поштового відправлення.

У поясненнях зазначає, про те, що наказ №5-ос-Ш від 30.08.2019 про звільнення позивачки виданий Генеральним директором ПАТ "Проскурів" ОСОБА_5 , який діяв в межах повноважень встановлених Статутом від 19.10.2012 - не скасований жодним судовим рішенням. Трудова книжка ОСОБА_1 не була вручена, оскільки вся архівна документація залишилась у приміщенні ПАТ "Проскурів" за старою адресою по АДРЕСА_1 та після зміни адреси не була передана чинному керівництву. Звертає увагу суду на те, що позивачем позовну заяву про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі було подано з пропуском встановленого чинним законодавством місячного строку, а тому у задоволенні позовних вимог належить відмовити у повному обсязі. Наголошує на те, що позивачка звернулась до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у той період, коли вона була працевлаштована на іншому місці роботи, тобто позивачем не доведено факту порушення її права на працю. Зауважує, що вказана справа розглядається судом більше одного року з вини позивача, оскільки позивачем було пропущено встановлений чинним законодавством строк звернення до суду з позовом про скасування наказу про звільнення, протягом двох років позивач не з`являлась до суду. У зв`язку з цим вважає, що у разі задоволення судом позовних вимог, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача не може бути нарахований більше як за один рік. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 04.09.2023 оголошено перерву в підготовчому засіданні у справі на 14:30год. 18.09.2023, а також повторно зобов`язано Головне управління ДПС України у Хмельницькій області у строк до 18.09.2023р. надати суду інформацію про подання податковому органу повідомлення (повідомлень) щодо прийняття на роботу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 30.08.2019р. по 27.07.2023р.

13.09.2023 на адресу суду від ГУ ДПС у Хмельницькій області надійшло письмове повідомлення (вх.№05-22/5849/23) про те, що інформація щодо прийняття на роботу ОСОБА_1 в період з 30.08.2019 по 27.07.2023 в ГУ ДПС в Хмельницькій області відсутня.

14.09.2023 від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі (вх.№05-22/5866/23) із доданими до них документами.

Ухвалою суду від 18.09.2023 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 11:30год. 25.09.2023.

25.09.2023 представником відповідача на електронну адресу суду надіслано клопотання (вх.№05-06/1079/23) із доданими доказами, в якому просить суд поновити строк для подання додаткових доказів та долучити їх до матеріалів справи.

25.09.2023 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№05-22/6103/23), в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із неможливістю з`явитись в судове засідання.

16.10.2023 представником відповідача на електронну адресу суду надіслано клопотання (вх.№05-06/6573/23) із доданими доказами, в якому просить суд поновити строк для подання додаткових доказів та долучити їх до матеріалів справи.

18.10.2023 представником відповідача подано до суду письмові дебати (вх.№05-22/6672/23), в яких проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу у його задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні 18.10.2023 позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.10.2023 проти позову заперечувала, просила суд відмовити позивачу у його задоволенні

Представники кредиторів у справі про банкрутство та розпорядник майна арбітражний керуючий Глеваський В.В. в судове засідання 18.10.2023 не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

Протоколом засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" №2 від 10.10.2018 (голова засідання ОСОБА_6 , секретар ОСОБА_17) вирішено прийняти на роботу в ПАТ "Проскурів" на посаду "Корпоративного секретаря" ОСОБА_1 безстроково.

На підставі наказу генерального директора ПАТ "Проскурів" №3-к від 07.02.2019 ОСОБА_1 прийнята на посаду корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів".

Наказом генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_11 №5-ос-Ш від 30.08.2019 ОСОБА_1 звільнено з посади корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів" з 30.08.2019 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, у зв`язку із припиненням повноважень посадової особи.

30.08.2019р., комісією, у складі ОСОБА_7 (члена наглядової ради), ОСОБА_8 (зав. господарством) та ОСОБА_9 (головного енергетика) було складено акт №1/ШЛП про те, що 30.08.2019р. ОСОБА_1 було зачитано вголос та вручено копії протоколу засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" №2 від 30.08.2019 та наказу Генерального директора ПАТ "Проскурів" №5ос-Ш від 30.08.2019, яким визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 10.10.2018 про обрання ОСОБА_1 корпоративним секретарем ПАТ "Проскурів", припинено повноваження ОСОБА_1 та звільнено її з посади корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів" з 30.08.2019.

Також, ОСОБА_1 було запропоновано власноручним підписом засвідчити факт ознайомлення із копією протоколу засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" №2 від 30.08.2019 та наказом Генерального директора ПАТ "Проскурів" №5ос-Ш від 30.08.2019, на що ОСОБА_1 категорично відмовилась розписуватись у будь-яких документах.

Протокол засідання Наглядової ради від 30.08.2019 та наказ про звільнення від 30.08.2019 надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом, та отримано нею, про що свідчить поштове повідомлення про вручення №570, яке знаходиться в матеріалах справи.

Згідно листка непрацездатності серія АДН №569925, у період з 30.08.2019 по 20.09.2019 ОСОБА_1 була непрацездатною.

Листом від 24.02.2020 ПАТ "Проскурів" повідомило ОСОБА_1 , що вона вважається звільненою з посади корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів" з 23.09.2019.

Наказом генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_5 №41 від 24.02.2019, яким внесено зміни до Наказу Генерального директора ПАТ "Проскурів" №5-ос-Ш від 30.08.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 " та викладено пункт 1 у наступній редакції: "Звільнити ОСОБА_1 з посади корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів" з 23.09.219 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із припиненням повноважень посадової особи". Довести даний наказ до відома ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 8.2 Статуту ПАТ "Проскурів" у редакції від 19.10.2012 (затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" №5 від 19.10.2012), який був чинний на момент обрання ОСОБА_1 на займану нею посаду, вищим органом товариства є загальні збори акціонерів товариства.

Пунктом 8.57 Статуту визначено, що Наглядова рада складається з п`яти осіб, які обираються Загальними зборами Товариства строком на п`ять років. Члени наглядової ради акціонерного Товариства обираються з числа фізичних осіб, які мають повну дієздатність.

Відповідно до п. 8.70 Статуту, до компетенції Наглядової ради належить, зокрема:

- затвердження положень, якими регулюються питання, пов`язані з діяльністю Товариства, зокрема, затвердження Положення про Корпоративного секретаря Товариства, Положення про Генерального директора Товариства, в т.ч. внесення змін та доповнень до них, крім положень, затвердження яких відповідно до законодавства та цього Статуту здійснює вищий орган Товариства (п.п. 8.70.1);

- затвердження умов цивільно-правових, трудових договорів, які укладатимуться з членами Дирекції Товариства, встановлення розміру їх винагороди (п.п. 8.70.9);

- погодження за поданням Дирекції Товариства організаційної структури Товариства (п.п. 8.70.22);

- за поданням Дирекції Товариства погодження умов оплати праці посадових осіб Товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв (п.п.8.70.23);

- за пропозицією Голови Наглядової ради Товариства обрання Корпоративного секретаря Товариства (п.п. 8.70.36).

Згідно з п. 8.138 Статуту, корпоративний секретар обирається Наглядовою радою Товариства за пропозицією Голови наглядової ради.

Згідно з п. 8.139 Статуту, основними завданнями корпоративного секретаря є:

- ведення справ органів управління Товариства;

- здійснення організаційних заходів щодо Загальних зборів акціонерів у відповідності до законодавства України, цього Статуту та внутрішніх документів Товариства;

- надання допомоги членам Наглядової ради Товариства, Дирекції та Ревізійної комісії у виконанні ними своїх службових обов`язків;

- забезпечення належного зв`язку з акціонерами та іншими заінтересованими особами;

- корпоративний секретар виконує обов`язки секретаря Загальних зборів акціонерів, Наглядової ради Товариства, Дирекції та Ревізійної комісії.

Матеріали справи містять Статут ПАТ "Проскурів" в редакції 2019, затверджений Протоколом №1 загальних зборів акціонерів ПАТ "Прокурів" від 27.08.2019, який містить аналогічні положення щодо порядку обрання та звільнення корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів" із займаної ним посади.

Матеріали справи містять Акт про відсутність документів від 18.09.2019, підписаний ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , згідно якого документи в робочих кабінетах офісу ПАТ "Проскурів" за адресою: м. Хмельницький, вул. Глушенкова, 11 відсутні.

Згідно розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 02.09.2019 по 24.07.2023, втрачений заробіток становить 745513,69грн.

Також наявні Витяги з реєстру застрахованих осіб ЗДСС (форма ОК-5) ОСОБА_1 від 14.12.2021 (т.3, а.с.37), 24.09.2019, від 22.12.2021, від 11.05.2022 (т.3, а.с.120-121) якими підтверджується відсутність сплати роботодавцем страхових внесків за серпень 2019р.

Наявний Витяг з реєстру застрахованих осіб ЗДСС (форма ОК-5) ОСОБА_1 від 22.08.2023 (т.3, а.с.122) згідно якого за серпень 2019р. вже вказано суму заробітку 4200грн та міститься відмітка про сплату страхових внесків за цей місяць.

Матеріали справи містять інформацію:

- Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вх.№05-22/5360/23 від 23.08.2023), в якій зазначається про те, що у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація щодо застрахованої особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 30.08.2019 по 27.07.2023;

- Головного Управління Державної Податкової служби у Хмельницькій області (вх.№05-22/5849/23 від 13.09.2023) про те, що інформація щодо прийняття на роботу ОСОБА_1 в період з 30.08.2019 по 27.07.2023 в ГУ ДПС в Хмельницькій області відсутня.

Матеріали справи містять протокол загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" №5 від 19.10.2012 (голова зборів - ОСОБА_6 , секретар - ОСОБА_12 ), за результатами проведення яких, ухвалили, зокрема: затвердити Статут ПАТ "Проскурів" у новій редакції; затвердити повноваження ОСОБА_5 як генерального директора ПАТ "Проскурів", затвердити повноваження ОСОБА_13 та ОСОБА_14 як членів дирекції ПАТ "Проскурів"; затвердити Положення про дирекцію, Положення про наглядову Раду, Положення про ревізійну комісію.

27.08.2019 протоколом №1 оформлено рішення наглядової ради ПАТ "Проскурів", яким обрано ОСОБА_7 головою наглядової ради товариства; припинено повноваження генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_5 та тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ОСОБА_15 з 27.08.2019; обрано ОСОБА_5 генеральним директором товариства з 28.08.2019.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.05.2020 у справі №924/1125/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2020:

- визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів", яке оформлене протоколом від 27.08.2019;

- визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", яке оформлене протоколом №1 від 27.08.2019;

- визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", яке оформлене протоколом №8 від 15.10.2019;

- скасовано реєстраційну дію "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи: 28.08.2 Мороз О.А. ; Приватний нотаріус Мороз О.А.; інші зміни, зміна складу або інформації про засновників";

- скасовано реєстраційну дію "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах: 28.08.2; Мороз О.А.; Приватний нотаріус Мороз О.А.; зміна керівника юридичної особи;

- скасовано реєстраційну дію "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах: 17.10.2; Фольваркова О.І.; Виконавчий комітет Хмельницької міської ради Хмельницької області; зміна керівника юридичної особи".

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2020 у справі №924/884/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2020:

- визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів" оформлене протоколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.12.2018 та від 11.07.2019.

Рішенням Наглядової ради від 30.08.2019 визнано недійсним рішення Наглядової ради про обрання корпоративного секретаря Товариства (протокол засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" №2 від 10.10.2018), а також вирішено припинити повноваження корпоративного секретаря Товариства - ОСОБА_1 та розірвання укладеного з нею договору.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як стверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 прийнята на посаду корпоративного секретаря ПАТ "Проскурів" на підставі наказу генерального директора ПАТ "Проскурів" №3-к від 07.02.2019.

Відповідно до оспорюваного наказу про звільнення, підставою звільнення ОСОБА_1 з посади вказано пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи.

Згідно з п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках припинення повноважень посадових осіб.

Судом враховується правова позиція Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023р. в справі №766/23789/19 (провадження 61-3796сво21), за змістом якої відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України, повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів") зазначив, що зміст положень статті 99 ЦК України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу щодо виконання обов`язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Підставами припинення трудового договору згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 КЗпП України є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Тобто, підставою для розірвання договору згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України є рішення власника в особі його вищого органу управління або виконавчого органу, що наділений повноваженнями з прийому/звільнення працівників.

Системний аналіз положень пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, та частини третьої статті 99 ЦК України дає підстави для висновку, що припинення повноважень члена виконавчого органу може відбутися у будь-який час та з будь-яких підстав. При цьому припинення повноважень члена виконавчого органу гарантується нормами цивільного права для припинення або запобіганню негативного впливу на управлінську діяльність товариства. Необхідність таких правил обумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17, провадження № 14-1цс19, від 04 лютого 2020 року у справі № 915/540/16, провадження № 12-100гс19).

Згідно зі статтею 92 ЦК України, дієздатність юридичної особи здійснюється через її органи. Поняття дієздатності є цивілістичним, а отже, формування, зміна та припинення органів юридичної особи регулюються цивільним законодавством. Той факт, що члени колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособовий його керівник перебувають у трудових відносинах із товариством, не встановлює пріоритет трудового регулювання над цивільним, оскільки до цих відносин не може застосовуватися модель «роботодавець - працівник», властива трудовим відносинам. Правовий статус членів колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособового його керівника значно відрізняється від статусу інших працівників, що обумовлено специфікою його трудової діяльності, яка полягає у виконанні ним функцій по управлінню товариством.

Розірвання трудового договору згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за наявності попереднього припинення повноважень посадової особи, тобто рішення вищого органу управління або виконавчого органу, що наділений повноваженнями з прийому/звільнення працівників. Для звільнення за вказаною нормою мають бути присутні обставини: звільнений працівник повинен бути посадовою особою товариства; повинно заздалегідь відбутись припинення його повноважень (окреме рішення вищого органу управління), що в наступному є підставою для розірвання з ним трудового договору в порядку, передбаченому чинним законодавством України та статутними документами господарського товариства.

Таким чином, умовою для звільнення працівника, який є посадовою особою, за цією статтею КЗпП України є припинення повноважень цієї посадової особи, яке має відбуватися відповідно до законодавства та передувати звільненню, оскільки поняття "припинення повноважень" не є тотожним поняттю "звільнення".

Разом із цим, передбачена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України підстава розірвання трудового договору не передбачає необхідності попереднього повідомлення про звільнення, з`ясування вини працівника, доцільності та причини звільнення, врахування попередньої роботи та інших позитивних результатів.

Так, у законодавстві про працю визначення поняття "посадова особа" немає.

Для заповнення цієї прогалини Державна інспекція України з питань праці надала роз`яснення від 24 липня 2014 року, згідно з якими до категорії «посадові особи» у розумінні пункту 5 статті 41 КЗпП України, можна віднести, зокрема, категорію працівників, визначених як: "посадові особи" - у статті 2 Закону України "Про державну службу" та статті 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування"; "службові особи" - у примітці до статті 364 КК України, до яких належать, у тому числі: особи, які обіймають постійно чи тимчасово на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом чи повноважною особою такого підприємства, установи, організації. Службова особа наділена певним обсягом повноважень і в їх межах має право вчиняти дії, що породжують, змінюють або припиняють конкретні правовідносини (наприклад, право прийняття та звільнення працівників, застосування дисциплінарних чи адміністративних стягнень тощо).

При цьому інспекція зробила висновок, що терміни "посадова особа" та "службова особа" є синонімічними.

Згідно з роз`ясненнями, наданими судам, що містяться у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 5 "Про судову практику у справах про хабарництво", до осіб, які здійснюють організаційно-розпорядчі обов`язки, зокрема належать керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних

чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Отже, особа є посадовою не лише тоді, коли вона здійснює відповідні функції або виконує обов`язки постійно, а й у разі, коли здійснює їх тимчасово.

Крім того, поняття "посадова особа" розкрито і в ГК України щодо посадових осіб підприємств, у тому числі заснованих на державній формі власності (державних підприємств). Зокрема, одним із видів підприємств є державне підприємство, що діє на основі державної власності (абзац п`ятий частини першої статті 63 ГК України).

У частині третій статті 65 ГК України, вказано, що керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (стаття 97 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду: у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 753/1604/17, провадження № 61-26664св18, у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 487/2178/19, провадження № 61-9626св20, у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 грудня 2021 року у справі № 646/4106/20, провадження № 61-3373св21 та інших.

Тлумачення наведених вище норм права дає підстави для висновку, що основними критеріями при визначенні кола посадових осіб, до яких може бути застосована ця норма, є, по-перше, належність конкретної посади до органу управління (керівного, виконавчого, наглядового тощо) юридичної особи, в тому числі закріплення статусу посадової особи в статуті, й, по-друге, передбачена законодавством чи статутом процедура припинення повноважень такої посадової особи за рішенням власника, адже наявність юридичного факту - припинення повноваження посадової особи за рішенням власника в особі відповідного органу управління, повинно передувати звільненню на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

Вказане підтверджується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною при розгляді спору про розірвання трудового договору на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, яка вказала, що має значення не наявність підстав для припинення повноважень (звільнення) посадової особи, а дотримання органом управління (загальними зборами, наглядовою радою) передбаченої цивільним законодавством та установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18, провадження № 14-670цс19, від 13 жовтня 2020 року у справі № 683/351/16-ц, провадження № 14-113цс20, від 12 січня 2021 року у справі № 127/21764/17, провадження № 14-115цс20, від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19, провадження № 14-163цс20).

У даній справі, судом встановлено, що позивачка не є членом наглядової ради чи правління акціонерного товариства, працювала на посаді "корпоративного секретаря" ПАТ "Проскурів", яка не належить до органів управління (керівного, виконавчого, наглядового тощо) юридичної особи, тобто вказана посада не відноситься до кола суб`єктів трудових правовідносин, до яких може застосовуватись додаткова підстава звільнення, яка передбачена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

Таким чином, позивач у даній справі не є особою, з якою можна розірвати договір із підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

При цьому судова практика Верховного Суду у справах щодо застосування положення пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України є сталою та сформованою, в якій, серед іншого, визначено коло суб`єктів трудових правовідносин, до яких може застосовуватися вказана норма.

Зокрема, такі правові висновки викладено: у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 753/1150/17 (провадження № 61-12176св18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 753/1604/17 (провадження № 61-26664св18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 487/2178/19 (провадження № 61-9626св20), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року у справі № 757/43048/16-ц (провадження № 61-15449св20), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 квітня 2021 року у справі № 910/17459/20, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 вересня 2021 року у справі № 910/8221/21 та інших.

У постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023р. в справі №766/23789/19 (провадження 61-3796сво21) зроблено висновок про те, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб. Проте вказане стосується посадових осіб - членів колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособового керівника, на яких при призначенні на посаду покладаються функції по управлінню за рішенням власника або уповноваженого органу в межах своїх повноважень. Щодо інших посадових осіб, то розірвання з ними трудового договору має відбуватись на інших підставах, встановлених трудовим законодавством, що також передбачає дотримання відповідних встановлених цим законодавством гарантій. При цьому віднесення статутом товариства певної посади до категорії "посадових осіб" не є підставою для визнання її такою, до якої застосовується положення пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

Отже, на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України не може бути звільнено працівника акціонерного товариства, який не є членом виконавчого органу.

Судом враховується, що Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16.02.2023 по вказаній справі наголосив, що позивачка не була керівником юридичної особи та/або членом її виконавчого органу, а займала посаду корпоративного секретаря, яка наділена виключно технічними, а не організаційно-розпорядчими функціями. Тому установив, що Шеремета Л.В. не є посадовою особою товариства, на яку поширюється дія положень пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

Щодо доводів відповідача про те, що під час звільнення була дотримано порядок звільнення, суд зазначає, що під час розгляду справи встановлено обставини неправомірності визначеної роботодавцем підстави звільнення, що саме по собі свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

За змістом частини першої статті 235 КЗпП України, працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14).

Отже, враховуючи те, що роботодавець помилково поширив дію положень пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України на позивача як суб`єкта трудових відносин, який має бути звільнений за загальною процедурою, передбаченою нормами трудового законодавства з відповідними гарантіями від незаконного звільнення, із зазначенням відповідних підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі є обгрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19 дійшла висновку, що середній заробіток за ч. 2 ст. 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Отже, суд перевіривши поданий позивачем розрахунок розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, перевіривши кількість робочих днів в період вимушеного прогулу, вважає його обгрунтованим, арифметично вірним, а тому позовні вимоги про стягнення 745513,69грн середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 02.09.2019 по 24.07.2023 також підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача про те, що позивачка перебувала в трудових та управлінських відносинах під час вимушеного прогулу суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/808/16 провадження № 11-134ас18 від 20 червня 2018 року зроблено висновок, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин. Аналогічні висновки викладені в таких постановах Верховного Суду: від 16 вересня 2020 року у справі № 308/5864/18 провадження № 61-452св20; від 29 липня 2020 року у справі № 334/10717/14-ц провадження № 61-9843св18; від 21 лютого 2020 року у справі № 607/5609/17.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставина, що позивач був працевлаштованим, не є підставою для зменшення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04 липня 2023 року по справі № 754/13157/19, провадження № 61-16107св21.

Також суд зазначає, що податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) та у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/13736/15 (провадження № 61-25545св18), від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19), від 27 листопада 2019 року у справі № 401/1813/16-ц (провадження № 61-29744св18), від 22 березня 2023 року у справі № 136/423/22 (провадження № 61-9636св22).

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Згідно частини 1 пункту 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, встановлені статтею 5 Закону України "Про судовий збір" пільги щодо сплати судового збору, судом не здійснюється розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 123, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 с. Райківці Хмельницького району Хмельницької області до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" м. Хмельницький про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у сумі 745513,69грн задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати Наказ від 30.08.2019 року про звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з посади корпоративного секретаря Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на підставі п.5 ст.41 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді корпоративного секретаря в Публічному акціонерному товаристві "Проскурів" з визначеним посадовим окладом та робочим місцем.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Проскурів" (м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 745513,69грн (сімсот сорок п`ять тисяч п`ятсот тринадцять гривень 69 копійок) середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 02.09.2019 року по 24.07.2023 року.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.11.2023, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці в період з 26.10.2023 по 01.11.2023 включно.

Суддя В.О. Кочергіна

Виготовлено 8 примірників:

1-до справи (в паперовому екз.),

2 - позивачу ОСОБА_1 (на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

3-представнику позивача адвокату Ваківу В.В. (на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 ),

4 - відповідачу ПАТ "Проскурів" ( на електронну пошту),

5 - ПАТ "Хмельницьке АТП 16854" (на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 ),

6 арбітражному керуючому Глеваському В.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_4 на електронну пошту),

ініціюючому кредитору ПАТ "Хмельницьке АТП 16854" (на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_5 ),

7 - адвокату Керницькій І.Р. ( ІНФОРМАЦІЯ_6 на електронну пошту),

8- представнику ТОВ "Технопарк Проскурів" (на електронну пошту ).