РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.10.2023Справа № 910/11262/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Енерджі Юкрейн»

про стягнення 1 721 578, 59 грн,

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судових засідань Севериненко К.Р.

Представники учасників справи:

від позивача: Литвинов В.В.;

від відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг груп» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Енерджі Юкрейн» (надалі - відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 1 722 780,39 грн, з яких: 1 634 637,42 грн основний борг, 4 226,89 грн 3% річних, 70 448,22 грн пеня та 13 467,86 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги, з посилання на ст.1, 70 Закону України «Про ринок електричної енергії», ст.525, 526, 610, 629, 655, 692, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, мотивовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором № БГ-23/0714 про участь у балансуючій групі від 01.03.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/11262/23, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 22.08.2023.

27.07.2023 від представника позивача на виконання вимог ухвали суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У підготовче засідання 22.08.2023 з`явився представник позивача, відповідач у засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 19.09.2023 та витребувано в позивача детальний розрахунок пені, 3% та інфляційних втрат.

30.08.2023 від представника позивача на виконання вимог ухвали суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваного судом розрахунку пені, 3% та інфляційних втрат.

30.08.2023 від представника позивача надійшла заява про збільшення/зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути суму грошових коштів у розмірі 1 721 578, 59 грн, з яких: 1 635 617, 46 грн основний борг, 68 389, 89 грн пеня, 4 103, 38 грн 3% річних та 13 467, 86 грн інфляційні втрати.

18.09.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про продовження строку підготовчого засідання та відкладення судового засідання на іншу дату.

У підготовче засідання 19.09.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився. Суд, протокольною ухвалою прийняв заяву представника позивача про збільшення/зменшення позовних вимог від 30.08.2023 та вирішив подальший розгляд здійснювати з її урахуванням. Також судом задоволено клопотання представника відповідача про відкладення засідання на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2023 відкладено підготовче засідання на 03.10.2023.

У підготовче засідання 03.10.2023 з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлявся належним чином.

Враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.10.2023.

У судовому засіданні 31.10.2023 представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог та позов просив задовольнити. Представник відповідача в засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Зокрема, згідно із частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд зауважує, що він надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглядати спір за наявними матеріалами.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення в справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 31.10.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2023 між позивачем (сторона відповідальна за баланс або СВБ) та відповідачем (ТОВ «ЕТГ», учасник балансуючої групи або учасник) було укладено договір №БГ-23/0714 про участь у балансуючій групі (надалі- договір) за умовами пункту 1.2. якого СВБ зобов`язується нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії балансуючої групи перед оператором системи передачі (ОСП), а учасник балансуючої групи зобов`язується нести фінансову відповідальність за свої небаланси електричної енергії перед СВБ.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що його ціна складається із сум:

2.1.1. вартості електричної енергії для врегулювання позитивних небалансів учасника балансуючої групи;

2.1.2. вартості електричної енергії для врегулювання негативних небалансів учасника балансуючої групи;

2.1.3. вартості послуг СВБ з адміністрування фінансової гарантії учасника.

Відповідно до п. 3.10. договору, за результатами кожного кварталу (період з 01 січня по 31 березня включно, з 01 квітня по 30 червня включно, з 01 липня по 30 вересня включно, з 01 жовтня по 31 грудня включно року, в якому надаються послуги) СВБ формує акт надання послуг з адміністрування фінансової гарантії. До акту надання послуг з адміністрування фінансової гарантії на вимогу учасника може надаватися деталізована інформація про обсяги та вартість наданих учаснику послуг в розрізі кожного місяця, які охоплені таким актом.

У пункті 3.11. договору визначено, що протягом 3 (трьох) робочих днів, після настання кожного кварталу, СВБ надає учаснику балансуючої групи підписаний зі своєї сторони акт надання послуг з адміністрування фінансової гарантії. Кількість примірників акту надання послуг з адміністрування фінансової гарантії залежить від форми їх підписання: на паперовому носії інформації - 2 примірники, у разі використання КЕП - 1 примірник.

Пунктом 3.12. договору передбачено, що учасник зобов`язаний підписати та повернути акт надання послуг з адміністрування фінансової гарантії не пізніше 2 (двох) робочих днів з моменту його отримання від СВБ.

Акт надання послуг з адміністрування фінансової гарантії за відповідний розрахунковий місяць є підставою для здійснення учасником оплати наданих послуг з адміністрування фінансової гарантії (п. 3.13. договору).

Сторони у п. 3.14. договору встановили, що вартість послуг, яка визначена СВБ в акті надання послуг з адміністрування фінансової гарантії, підлягає оплаті учасником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання учасником вказаного акту в онлайн сервісі електронного документообігу «Вчасно», а в разі відсутності учасника у вказаному сервісі - з дати направлення вказаного акту (в т.ч. його сканованої копії) на електронну пошту учасника, зазначену в реквізитах договору.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що фактичні обсяги купівлі-продажу електричної енергії, продані однією стороною і куповані іншою стороною з метою врегулювання небалансів, визначаються в акті купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів з урахуванням коригувань, який оформлюється сторонами в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п. 5.3. договору передбачено, що в період з 16 по 20 число місяця включно, наступного за розрахунковим місяцем, СВБ формує та надає учаснику балансуючої групи підписаний зі своєї сторони акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць. Кількість примірників акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів залежить від форми їх підписання: на паперовому носії інформації - 2 примірники, у разі використання КЕП - 1 примірник.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за відповідний розрахунковий місяць є підставою для здійснення сторонами розрахунків за придбану електричну енергію.

Учасник балансуючої групи підписує акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць та повертає примірник підписаного акту на адресу СВБ протягом одного робочого дня з моменту отримання акту від СВБ (п.5.5. договору).

Згідно із п.5.6. договору обсяги та вартість небалансів, зазначених в акті купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць, можуть бути врегульовані (скориговані) в наступних періодах шляхом складання коригувального акту (врегулювання) в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Умовами пункту 5.8. договору передбачено, що якщо учасник балансуючої групи має заперечення до інформації, яка міститься в акті купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць, він зобов`язаний письмово повідомити про це СВБ на наступний робочий день після їх отримання. Наявність заперечень до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів не звільняє учасника від обов`язку здійснити розрахунки за ним за виключенням явної арифметичної помилки та(або) описки (в такому випадку строк здійснення учасником оплати збільшується на строк виправлення СВБ помилки/ описки). Заперечення учасника до інформації, яка міститься в акті купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць розглядаються СВБ протягом 2 (двох) робочих днів з дати отримання заперечень.

Пунктом 5.9. договору встановлено, що сторони погодили, що у випадку не підписання без поважних причин (викладених у письмових запереченнях) та не повернення учасником акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць у строки, визначені договором, підписаний СВБ акт вважається погодженим та прийнятим учасником балансуючої групи, та є підставою для здійснення розрахунків між сторонами за цим договором.

Відповідно до п.5.12. договору на час дії в Україні режиму воєнного стану учасник зобов`язується за результатами кожної декади відповідного розрахункового місяця оплачувати СВБ вартість негативних небалансів електричної енергії на підставі направленого СВБ учаснику рахунку.

Згідно з п.п.5.12.6., 5.12.7. договору учасник зобов`язаний оплатити зазначену в рахунку вартість негативних небалансів електричної енергії протягом 2 (двох) робочих днів з моменту його направлення СВБ учаснику. Здійснена учасником оплата на підставі декадних рахунків є попередньою оплатою вартості електричної енергії за відповідний розрахунковий місяць.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що протягом 2 (двох) робочих днів з дня отримання від АР коригувального акту (акту-коригування (врегулювання)) СВБ направляє учаснику балансуючої групи коригувальний акт врегулювання небалансів за розрахунковий місяць. Кількість примірників акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів залежить від форми їх підписання: на паперовому носії інформації - 2 примірники, у разі використання КЕП - 1 примірник.

У пункті 6.6. договору визначено, що вартість електричної енергії, яка підлягає оплаті та/або поверненню за результатами процедури врегулювання визначається на підставі коригувального акту врегулювання небалансів за відповідний розрахунковий місяць. Вказані розрахунки здійснюються учасником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання учасником вказаного коригувального акту (врегулювання) в онлайн сервісі електронного документообігу «Вчасно», а в разі відсутності учасника у вказаному сервісі - з дати направлення вказаного коригувального акту врегулювання (в т.ч. його сканованої копії) на електронну пошту учасника, зазначену в реквізитах договору.

Згідно із п.7.3. договору вартість електричної енергії, яка придбана згідно акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць, підлягає оплаті учасником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати направлення СВБ учаснику вказаного акту в онлайн сервісі електронного документообігу «Вчасно», а в разі відсутності учасника у вказаному сервісі - з дати направлення вказаного акту (в т.ч. його сканованої копії) на електронну пошту учасника, зазначену в реквізитах договору.

За порушення строків розрахунків відповідно до цього договору, кожна зі сторін, на користь якої були прострочені платежі, має право нарахувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення. Пеня нараховується від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день протягом всього періоду прострочення. Розмір нарахованої пені не може перевищувати розмір простроченого платежу (п. 9.2. договору).

Відповідно до п.13.12. сторонами погоджено порядок обміну документами в електронній формі: для обміну електронними документами сторони погодили використовувати онлайн-сервіс електронного документообігу «Вчасно» https://vchasno.ua/, за текстом договору «Сервіс», та(або) електронні пошти сторін, зазначені в реквізитах договору.

Будь-яке повідомлення та(або) документ вважається направленим стороні належним чином, якщо воно направлене в сервісі вчасно та(або) на електрону пошту сторони, вказану в реквізитах цього договору. За зазначеними реквізитами сторони можуть обмінюватися сканованими копіями документів. Паперові оригінали таких документів у будь-якому випадку мають бути направлені відповідній стороні-одержувачу не пізніше наступного робочого дня, після якого вони направляються електронною поштою.

Датою отримання повідомлення та(або) документа у сервісі та(або) на електрону пошту сторони вважається дата його направлення іншою стороною.

Скановані копії документів, які стосуються даного договору та підписані уповноваженою особою сторони, відправлені по електронній пошті, мають повну юридичну силу до моменту обміну оригіналами, породжують права і обов`язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій як належні докази і не можуть спростовуватися стороною, від імені якої вони були відправлені.

У пункті 14.3. договору сторонами погоджено, що договір в частині участі учасника у балансуючій групі ТОВ «ЕТГ» діє до 31 грудня року, в якому він був укладений, а в частині виконання грошових зобов`язань, зобов`язань щодо врегулювання небалансів та зобов`язань, встановлених пунктами 7.11. та 8.2.10. цього договору, - до повного їх виконання.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування виникнення у відповідача заборгованості в загальній сумі 1 635 617, 46 грн надано наступні докази:

- акт №1089 від 30.06.2023 про надання послуг з адміністрування фінансового забезпечення на суму 2 492,57 грн, який підписано зі сторони позивача та направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 06.07.2023;

- акт №ВН-2023/04-42981146 від 30.04.2023 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у квітні 2023 року на суму 1 217 392,84 грн, який підписано сторонами договору в сервісі електронного документообігу «Вчасно»;

- акт №ВН-2023/05-42981146 від 31.05.2023 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у травні 2023 року на суму 1 343 635,39 грн, який підписано сторонами договору в сервісі електронного документообігу «Вчасно»;

- акт-коригування (врегулювання) №ВНк-2023/03-42981146 від 08.06.2023 на суму 494,95 грн, який підписано сторонами договору в сервісі електронного документообігу «Вчасно»;

- акт №ВН-2023/06-42981146 від 30.06.2023 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у червні 2023 року на суму 78 649,79 грн, який підписано сторонами договору в сервісі електронного документообігу «Вчасно»;

- акт-коригування (врегулювання) №ВНк-2023/04-42981146 від 04.07.2023 на суму 349,17 грн, який підписано зі сторони позивача та направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 05.07.2023;

- акт-коригування (врегулювання) №ВНк-2023/05-42981146 від 16.08.2023 на суму 1 163,59 грн, який підписано зі сторони позивача та направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 17.08.2023;

- рахунок на оплату №ВНд1-23/06-42981146 від 16.06.2023 за електроенергію для врегулювання небалансів за 1 декаду 06/2023 на суму 27 884,40 грн, який направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 16.06.2023;

- рахунок на оплату №ВНд2-23/06-42981146 від 26.06.2023 за електроенергію для врегулювання небалансів за 2 декаду 06/2023 на суму 21 517,67 грн, який направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 26.06.2023;

- рахунок на оплату №ВНд3-23/06-42981146 від 06.07.2023 за електроенергію для врегулювання небалансів за 3 декаду 06/2023 на суму 29 431,27 грн, який направлено відповідачу в сервісі електронного документообігу «Вчасно» 06.07.2023.

Всього позивачем надано відповідачу послуги з адміністрування фінансового забезпечення та продано електроенергію для врегулювання небалансів на загальну суму 2 644 178,30 грн.

У свою чергу відповідачем сплачено на користь позивача лише за актом №ВН-2023/04-42981146 від 30.04.2023 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у квітні 2023 року грошові кошти в сумі 1 008 560,84 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями (т.1, а.с.31-35).

30.05.2023 за вих.№30/05-04 та 29.06.2023 за вих.№29/06-02 позивачем у сервісі електронного документообігу «Вчасно» направлялись відповідачу вимоги про сплату заборгованості.

Обидві вимоги позивача залишені відповідачем без відповіді.

Спір у даній справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором по оплаті наданих послуг та отриманої електроенергії у період з квітня 2023 року по червень 2023 року, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 1 635 617, 46 грн основного боргу, 68 389, 89 грн пені, 4 103, 38 грн 3% річних та 13 467, 86 грн інфляційних втрат.

У статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" балансуюча група - об`єднання учасників ринку, що створюється на підставі договору про створення балансуючої групи, у межах якого визначений договором учасник ринку, який входить до такого об`єднання, несе відповідальність за баланс електричної енергії всіх інших учасників ринку, що входять до такого об`єднання; відповідальність за баланс - зобов`язання учасників ринку повідомляти і виконувати погодинні графіки електричної енергії відповідно до обсягів купленої та проданої електричної енергії та нести фінансову відповідальність за врегулювання небалансів; небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку; сторона, відповідальна за баланс, - учасник ринку, зобов`язаний повідомляти та виконувати свої погодинні графіки електричної енергії (та/або балансуючої групи) відповідно до обсягів купленої та/або проданої електричної енергії та фінансово відповідальний перед оператором системи передачі за свої небаланси (та/або небаланси балансуючої групи).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії.

Згідно з ч. 2 ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" з метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед оператором системи передачі.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" об`єднання учасників ринку у балансуючі групи здійснюється на добровільній договірній основі, за умови дотримання ними типових вимог до балансуючої групи, визначених правилами ринку. Порядок створення, реєстрації та припинення балансуючих груп визначається правилами ринку.

Купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, здійснюється між стороною, відповідальною за баланс, та оператором системи передачі за договором про врегулювання небалансів (ч. 4 ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до ч. 5 ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку. Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку. Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується Регулятором. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані надавати гарантії виконання фінансових зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів відповідно до правил ринку.

Згідно з ч. 6 ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" вартість небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, розраховується адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається правилами ринку. Під час визначення обсягів небалансів електричної енергії правила ринку визначають порядок урахування обсягів електричної енергії, відпущеної та/або спожитої постачальником допоміжних послуг у разі фактичного надання допоміжних послуг.

Відповідно до ч. 7 ст. 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" у рамках балансуючої групи сторона, відповідальна за баланс балансуючої групи, здійснює купівлю та продаж електричної енергії в обсязі небалансів електричної енергії, обумовлених такими учасниками балансуючої групи, на договірних засадах.

Згідно із статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як убачається з матеріалів справи, позивачем у період з квітня по червень 2023 року надано відповідачу послуги з адміністрування фінансового забезпечення та продано електроенергію для врегулювання небалансів на загальну суму 2 644 178,30 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг, актами купівлі-продажу електричної енергії та актами коригування (врегулювання) (т.1, а.с.23-27, 78-79).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Сторони в п. 3.14. договору встановили, що вартість послуг, яка визначена СВБ в акті надання послуг з адміністрування фінансової гарантії, підлягає оплаті учасником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання Учасником вказаного акту в онлайн сервісі електронного документообігу «Вчасно», а в разі відсутності учасника у вказаному сервісі - з дати направлення вказаного акту (в т.ч. його сканованої копії) на електронну пошту учасника, зазначену в реквізитах договору.

Відповідно до п.5.12. договору на час дії в Україні режиму воєнного стану учасник зобов`язується за результатами кожної декади відповідного розрахункового місяця оплачувати СВБ вартість негативних небалансів електричної енергії на підставі направленого СВБ учаснику рахунку.

Згідно з п.п.5.12.6., 5.12.7. договору учасник зобов`язаний оплатити зазначену в рахунку вартість негативних небалансів електричної енергії протягом 2 (двох) робочих днів з моменту його направлення СВБ учаснику. Здійснена учасником оплата на підставі декадних рахунків є попередньою оплатою вартості електричної енергії за відповідний розрахунковий місяць.

У пункті 6.6. договору визначено, що вартість електричної енергії, яка підлягає оплаті та/або поверненню за результатами процедури врегулювання визначається на підставі коригувального акту врегулювання небалансів за відповідний розрахунковий місяць. Вказані розрахунки здійснюються учасником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання учасником вказаного коригувального акту (врегулювання) в онлайн сервісі електронного документообігу «Вчасно», а в разі відсутності учасника у вказаному сервісі - з дати направлення вказаного коригувального акту врегулювання (в т.ч. його сканованої копії) на електронну пошту учасника, зазначену в реквізитах договору.

Пунктом 7.3. договору сторонами погоджено, що вартість електричної енергії, яка придбана згідно акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий місяць, підлягає оплаті учасником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати направлення СВБ учаснику вказаного акту в онлайн сервісі електронного документообігу «Вчасно», а в разі відсутності учасника у вказаному сервісі - з дати направлення вказаного акту (в т.ч. його сканованої копії) на електронну пошту учасника, зазначену в реквізитах договору.

Судом встановлено, що електроенергія та послуги були оплачені відповідачем лише частково на загальну суму 1 008 560,84 грн.

Закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків. В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність в нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 листопада 2018 року в справі № 911/3685/17.

Отже, суд розцінює часткову оплату здійснену відповідачем, як визнання ним основного боргу.

Доказів сплати решти суми основного боргу в розмірі 1 635 617, 46 грн (2 644 178,30 грн - 1 008 560,84 грн) у суду немає та відповідачем не надано, в зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Окрім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 68 389,89 грн пені, 4 103,38 грн 3% річних та 13 467,86 грн інфляційних втрат за загальний період з 20.05.2023 по 12.07.2023.

Відповідно до ч. 1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 1 ст.216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст.218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із п.9.2. договору сторонами погоджено, що за порушення строків розрахунків відповідно до цього договору, кожна зі сторін, на користь якої були прострочені платежі, має право нарахувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення. Пеня нараховується від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день протягом всього періоду прострочення. Розмір нарахованої пені не може перевищувати розмір простроченого платежу.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок суми пені за загальний період з 20.05.2023 по 12.07.2023 (т.1., а.с.72) судом встановлено, що розрахунок відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства, умовам договору та є арифметично вірним, а тому вказані вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 68 389,89 грн підлягають задоволенню.

Крім цього, статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за користування коштами.

Передбачені викладеними вище нормами законодавства, наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо своєчасної оплати отриманих послуг та електроенергії, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Вказана позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок суми 3% річних за період 20.05.2023 по 12.07.2023 (т.1., а.с.72) судом встановлено, що розрахунок відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства та є арифметично вірним, а тому вказані вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 4 103,38 грн підлягають задоволенню.

Також перевіривши здійснений позивачем за первісним позовом розрахунок інфляційних втрат за період з 20.05.2023 по 12.07.2023 (т.1, а.с.72), суд встановив, що він є невірним, оскільки позивачем нараховано інфляцію на заборгованість де прострочення тривало менше половини місяця.

З урахуванням викладеного, судом здійснено перерахунок інфляційних втрат, при цьому обмежуючись сумами та періодами визначеними позивачем та встановлено, що правомірним є стягнення інфляційних втрат за червень 2023 року лише за актом №ВН-2023/04-42981146 від 30.04.2023 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у розмірі 1 670, 66 грн, а тому позов у цій частині підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 1 635 617, 46 грн основного боргу, 68 389, 89 грн пені, 4 103, 38 грн 3% річних та 1 670,66 грн інфляційних втрат.

Витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Енерджі Юкрейн» (03061, місто Київ, вулиця Шепелєва Миколи, будинок 6, ідентифікаційний код 42981146) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротрейдінг груп» (04116, місто Київ, вулиця Старокиївська, будинок 14, ідентифікаційний код 42190690) 1 635 617 (один мільйон шістсот тридцять п`ять тисяч шістсот сімнадцять) грн 46 коп. основного боргу, 68 389 (шістдесят вісім тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн 89 коп. пені, 4 103 (чотири тисячі сто три) грн 38 коп. 3% річних, 1 670 (одну тисячу шістсот сімдесят) грн 66 коп. інфляційних втрат та 20 517 (двадцять тисяч п`ятсот сімнадцять) грн 37 коп. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 06.11.2023.

Суддя Я.А.Карабань