РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2023Справа № 910/1539/21 (910/7148/22)
За позовом Приватного акціонерного товариства "Росава"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті" -1

Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕГРІТІ" -2

про визнання недійсними правочинів боржника

в межах справи № 910/1539/21

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від ТОВ "3В Ріелті": Логвиненко О.С.;

від ТОВ "ФК Інтегріті": Щербак Є.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/1539/21 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті".

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсними правочинів боржника в межах справи № 910/1539/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2022 відкрито провадження у справі № 910/1539/21 (910/7148/22) та призначено підготовче засідання на 13.09.2022.

12.09.2022 від товариства з обмеженою відповідальністю "3В Ріелті" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2022 відкладено розгляд справи на 06.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 відкладено розгляд справи на 07.02.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2023 відкладено розгляд справи на 16.02.2023.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 відмовлено в задоволенні позову повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Росава" залишено без задоволення; рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2023 у справі №910/1539/21(910/7148/22) залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2023 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Росава", до якої приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтегріті", задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 у справі № 910/1539/21(910/7148/22) скасовано; справу № 910/1539/21(910/7148/22) передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями 25.07.2023, справу № 910/1539/21(910/7148/22) передано на новий розгляд судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 прийнято справу № 910/1539/21(910/7148/22) до свого провадження, призначити розгляд справи на 23.08.23; зобов`язано учасників провадження у справі надати суду письмові обґрунтовані пояснення з урахуванням змісту постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2023.

22.08.2023 від відповідача 2 надійшли пояснення.

23.08.2023 від арбітражного керуючого Рабана М.Т. надійшов лист з додатками.

23.08.2023 від представника позивача надійшло клопотання про відмову від позовів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 відкладено розгляд справи на 13.09.23; запропоновано учасникам провадження у справі надати суду письмові обґрунтовані пояснення щодо поданих пояснень, клопотання про відмову від позовів.

11.09.2023 від АТ "ЗНВКІФ "Аргумент Фонд" надійшов лист-повідомлення з доданими документами.

13.09.2023 від відповідача 2 надійшло клопотання про залишення без розгляду заяви про відмову від позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 відкладено розгляд справи на 04.10.23; запропоновано учасникам провадження у справі надати суду письмові обґрунтовані пояснення щодо поданих пояснень, клопотання про відмову від позовів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 виправлено описку в ухвалі Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 справі № 910/1539/21 (910/7148/22), а саме, замість: "Представники: від позивача: Білицький Б.М.; від ТОВ "3В Ріелті": Логвиненко О.С.; від ТОВ "ФК Інтегріті": Щербак Є.М.", читати: "Представники: від позивача: Білицький Б.М.; від ТОВ "ЗВ Ріелті": Логвиненко О.С.; від ТОВ "ФК Інтегріті": Щербак Є.М.; присутні від членів комітету кредиторів ПрАТ "Росава": АТ "ЗНВКІФ "Аргумент Фонд" Білоус Т.А., ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" Матюшко В.В., від кредитора ПрАТ "Росава" з правом дорадчого голосу: АТ "ЗНВКІФ "Базис Траст" Матюшко В.В.", та замість: "В судовому засіданні представники учасників провадження у справі надали пояснення", читати: "В судовому засіданні представники позивача Білицький Б.М., відповіча -1 Логвиненко О.С., відповідача -2 Щербак Є.М., члена комітету кредиторів ПрАТ "Росава" - ТОВ "Кредитна установа "Інвестиційна" та кредитора ПрАТ "Росава" з правом дорадчого голосу АТ "ЗНВКІФ "Базис Траст" Матюшко В.В. надали пояснення". Дана ухвала є невід`ємною частиною ухвали Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі № 910/1539/21 (910/7148/22).

04.10.2023 від ТОВ "ФК "Інтегріті" надійшло клопотання про відмову у задоволенні заяви представника ПрАТ "Росава" про відмову від позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у задоволенні клопотання про відмову від позову відмовлено; відкладено розгляд справи на 18.10.23; запропоновано учасникам провадження у справі надати суду письмові обґрунтовані пояснення.

17.10.2023 від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 закрито підготовче провадження з розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Росава" до Товариства з обмеженою відповідальністю "3В Ріелті", Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕГРІТІ" про визнання недійсними правочинів боржника в межах справи № 910/1539/21; призначено розгляд заяви до розгляду по суті на 01.11.23; запропоновано учасникам провадження у справі надати суду письмові обґрунтовані пояснення та докази до розгляду справи по суті.

26.10.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "3В Ріелті" надійшла заява про відвід судді Івченка А.М. від розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 визнано відвід необґрунтованим; матеріали справи № 910/1539/21 (910/7148/22), передано уповноваженій особі для вирішення питання щодо визначення складу суду для розгляду заяви про відвід судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "3В Ріелті" про відвід судді Івченка А.М. від розгляду справи № 910/1539/21 (910/7148/22).

В судовому засіданні представник відповідача 1 заявила клопотання про відкладення розгляду справи на підставі того, що представник позивача не з`явився у судове засідання, а неявка позивача у судове засідання може бути підставою для залишення позову без розгляду.

Суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи на підставі того, що позивачем не подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи з доказами того, чому представник позивач не з`явився у судове засідання.

Справа розглядається судом понад трьох місяців, отже, було достатньо часу для подачі пояснень та доказів.

Окрім цього, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2023 закрито підготовче провадження з розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Росава" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті", Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕГРІТІ" про визнання недійсними правочинів боржника в межах справи № 910/1539/21; призначено розгляд заяви до розгляду по суті на 01.11.2023; запропоновано учасникам провадження у справі надати суду письмові обґрунтовані пояснення та докази до розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Нез`явлення позивача чи його представника не перешкоджає вирішенню спору. В матеріалах справи достатньо доказів для вирішення позову по суті.

В судовому засіданні представники учасників провадження у справі надали пояснення по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач у позовній заяві просить суд визнати недійсними договори про відступлення прав вимоги, застосувати наслідки недійсності правочинів шляхом повернення сторін у первісний стан.

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/1539/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі № 910/1539/21 відкрито провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті"; визнано ПрАТ "Росава" кредитором ТОВ "ЗВ Ріелті" на загальну суму 348 740 552,17 грн.

Відповідно до ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

З матеріалів справи судом встановлено таке.

04.06.2018 між ТОВ "ФК "Інтегріті" (первісний кредитор) та ТОВ "ЗВ "Ріелті" (новий кредитор) укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (оспорюваний правочин), за умовами якого:

- первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору права вимоги, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - "боржники", включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, надалі за текстом - "права вимоги", за наступними договорами: кредитними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, перелік яких зазначений у додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - "основні договори"; договорами застави та поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, перелік яких зазначений у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - "договори забезпечення". Новий кредитор сплатив первісному кредитору за права вимоги грошові кошти в сумі та у порядку, визначеними умовами цього договору. Сторони домовились, що відступлення первісним кредитором новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки та застави, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржників за основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремими договорами, які укладаються між сторонами одночасно із укладання цього договору та підлягають нотаріальному посвідченню (пункт 2.1);

- за відступлення права вимоги за основними договорами та договорами забезпечення, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору кошти у сумі 157 002 000 грн (далі за текстом - ціна договору). Ціна договору сплачена новим кредитором первісному кредитору у повному обсязі до моменту підписання та набуття чинності цим договором на підставі та у відповідності до умов попереднього договору про відступлення прав вимоги (Договір комісії), укладеного між первісним кредитором (виконавцем) та новим кредитором (замовником) 26.04.2018 (пункт 4.1).

04.06.2018 між ТОВ "ФК "Інтегріті" (первісний іпотекодержатель / заставодержатель) та ТОВ "ЗВ "Ріелті" (новий іпотекодержатель / заставодержатель) укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, за умовами пункту 1 якого первісний іпотекодержатель/заставодержатель відступає набувачу, а набувач набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного іпотекодержателя/заставодержателя до іпотекодавців, заставодавців зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників іпотекодавців / заставодавців, спадкоємців іпотекодавців / заставодавців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки іпотекодавців / заставодавців або які зобов`язані виконати обов`язки іпотекодавців / заставодавців, за іпотечними договорами, договором застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та іпотекодавців / заставодавців за такими договорами, до цього договору, який є додатком №1 та невід`ємною частиною цього договору (далі - договори іпотеки/застави).

ТОВ "ФК "Інтегріті" набув вищезазначені права вимоги до боржників, поручителів, заставодавців, іпотекодавців за ціною 152 002 000 грн на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 01.06.2018 та Договору про відступлення прав вимоги за договорами застави/іпотеки від 01.06.2018, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Т.М. за реєстровим №15-274, укладених з Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", за результатами відкритих торгів № UA-EA-2018-03-19-000105-а від 25.04.2018.

Ліквідатором ПрАТ "Росава" було отримано інформацію від ТОВ "ФК "Інтегріті" та відповідні документи, що підтверджують обставини позову, а саме: копію Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 04.06.2018, укладеного між ТОВ «ФК «Інтегріті» та ТОВ «ЗВ Ріелті» з додатками; копію Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 04.06.2018, укладеного між ТОВ «ФК «Інтегріті» та ТОВ «ЗВ Ріелті», посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Тетяною Михайлівною за реєстровим №15-278, з додатками; копію Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 01.06.2018, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Інтегріті»; копію Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 01.06.2018, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Інтегріті»; копію Договору про відступлення прав вимоги за договорами застави/іпотеки від 01.06.2018, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Інтегріті», посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Т.М. за реєстровим №15-274; копію Протоколу відкритих торгів № UA-EA-2018-03-19-000105-a від 25.04.2018; Інформаційні довідки з ДРРПНМ щодо предметів іпотеки.

З метою підтвердження сплати ціни договору ліквідатором ПрАТ "Росава" було отримано банківські виписки, що підтверджують сплату ціни Договору про відступлення прав вимоги, укладеного між ТОВ "ФК "Інтегріті" та ТОВ "ЗВ "Ріелті" від 04.06.2018. В призначеннях платежу зазначено: «оплата відповідно до Попереднього договору про відступлення прав вимоги від 26.04.2018».

Позивач зазначав про те, що в межах справи № 911/2498/18 (911/2583/20) розглядався позов ПрАТ "Росава" про визнання недійсними: Договору №835 від 01.04.2020 про відступлення права вимоги, що укладений між ПрАТ "Росава", ТОВ "Преміорі" та ТОВ "ЗВ Ріелті"; Договорів про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №33 від 23.01.2018, № 355 від 20.04.2018, №571 від 05.09.2018, укладених між ПрАТ "Росава" та ТОВ "ЗВ Ріелті"; стягнення з ТОВ "ЗВ Ріелті" на користь ПрАТ "Росава" грошових коштів в сумі 361012 908,18 грн.

При цьому, у вказаній справі судом встановлено, що 23.01.2018 між ПрАТ "Росава" (позикодавець) та ТОВ "ЗВ Ріелті" (позичальник) укладено Договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №33, відповідно до умов якого (п.1.1-1.4) позикодавець зобов`язується надати позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 183 500 000 грн шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника. Фінансова допомога надається терміном до 28.02.2018. Вказаний в цьому пункті строк може бути продовжений або скорочений за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору. Пунктом 1.5. Договору визначено, що позикодавець зобов`язаний вказати у платіжному дорученні наступне призначення платежу: "Надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору № 33 від 23.01.2018 без ПДВ". Даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 28.02.2018, якщо інше не буде додатково узгоджено сторонами, а в частині розрахунків, до повного виконання зобов`язань (п.3.1 Договору). Згідно виписки з банківського рахунку ПрАТ "Росава" в ПАТ "КБ "Акордбанк" та платіжного доручення №462 від 24.01.2018, Банкрутом було перераховано на користь ТОВ "ЗВ Ріелті" грошові кошти на загальну суму 183 500 000 грн, з призначенням платежу "надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору № 33 від 23.01.2018 без ПДВ".

Як зазначено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2023: «Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.12.2020 у справі № 911/2498/18 (911/2583/20), яка набрала законної сили 30.03.2021, серед іншого, визнано недійсним договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 23.01.2018 №33, укладений між ПрАТ "Росава" та ТОВ "ЗВ Ріелті", і вказаний правочин відповідно до статті 216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Водночас, подання позову про визнання недійсним вищезгаданого договору надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 23.01.2018 №33 та ухвалення судового рішення у справі № 911/2498/18 (911/2583/20) мало місце більш ніж через два роки після укладення між ТОВ "ЗВ Ріелті" та ТОВ "ФК "Інтегріті" оспорюваних у справі № 910/1539/21 (910/7148/22) договорів відступлення прав вимоги від 04.06.2018. Тобто, на дату укладення між ТОВ "ФК "Інтегріті" та ТОВ "ЗВ Ріелті" спірних правочинів і їх виконання, ТОВ "ЗВ "Ріелті" не знало і не могло знати про виникнення у майбутньому вищевказаних обставин (подання позову та ухвалення рішень у справі № 910/1539/21 (910/7148/22)) та відсутність обов`язку повернути 183 500 000 грн на користь ПрАТ "Росава".

Колегія суддів звертається до правової позиції щодо реальності господарської операції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №911/5358/14, згідно з якою для з`ясування правової природи як господарської операції, так і договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті цієї операції».

За твердженням позивача, кошти у розмірі 157 002 000 грн, сплачені у травні 2018 ТОВ "ЗВ Ріелті" на користь ТОВ "ФК "Інтегріті" за оспорюваними правочинами, мали б бути спрямовані на погашення заборгованості ПрАТ "Росава" у розмірі 183500000 грн, строк погашення якої сплинув 28.02.2018 саме на підставі вищевказаного договору.

Позивач зазначає, що з договорів відступлення права вимоги від 04.06.2018 вбачається, що ТОВ "ЗВ Ріелті" набув право вимоги до наступних позичальників, поручителів, заставодавців, іпотекодавців:

- ПАТ "КИЇВСОЮЗШЛЯХПРОЕКТ" (), який є позичальником, заставодавцем та поручителем;

- ПАТ "СУДНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "ЗАЛІВ" (код 14307251), який є поручителем та заставодавцем;

- ТОВ "ТРИЄЛ" (), який позичальником та заставодавцем;

- ПАТ "СТАХАНОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНІЧНОГО ВУГЛЕЦЮ" (), який є позичальником, заставодавцем та іпотекодавцем;

- ПрАТ "F&C REALTY" (), який є поручителем, заставодавцем та іпотекодавцем;

- ПрАТ "РОСАВА" (), який є заставодавцем;

- ПрАТ "ІНІЦІАТОР+" (), який є позичальником та заставодавцем;

- ТОВ "ЄРИСТІВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (код ЄДРПОУ), який є поручителем;

- ТОВ "ІНІЦІАТОР-РІЕЛТІ" (), який є позичальником, заставодавцем та іпотекодавцем;

- ТОВ "ВОСТОК-РУДА" (), який є заставодавцем та поручителем;

- МАЛРЕД1 ВЕНЧЕРЗ ЛІМІТЕД, який є заставодавцем;

- ТОВ "ОСНОВА-ЦІННІ ПАПЕРИ" (, який є заставодавцем;

- ФАРМА ДИСТРИБЬЮТИНГ КОРП. який є заставодавцем;

- ТОВ "ГОБАРТ" (), який є заставодавцем;

- ТОВ "ДІ.ЕР.АЙ" (), який є заставодавцем;

- ТОВ "КАСТРІП-ТЕХНОЛОГІЯ" (), який є заставодавцем;

- ТОВ "ПРОМІНЕК" (), який є поручителем;

- ТОВ "НОВІ ПРОМИСЛОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" (), який є поручителем;

- ТОВ "ТОКМАЦЬКА ФЕРОСПЛАВНА КОМПАНІЯ" (, який є іпотекодавцем.

З поданих доказів до матеріалів справи, вбачається, що ТОВ "ЗВ Ріелті" придбало право вимоги до боржників не для того, щоб його реалізувати, зокрема стягувати заборгованість та спрямувати кошти на погашення заборгованості, а для того, щоб з цих боржників не було стягнуто заборгованість. ТОВ "ЗВ Ріелті" набуло право вимоги боржників, які входять до корпоративної структури власності АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Так, позивачем подано відомості, відповідно до яких, ОСОБА_1 опосередковано володіє 97,6693% акцій AT «Банк «Фінанси та Кредит» через Компанію «Фролд проджект лім» (100%), якій належить 99,99991%, ТОВ «ДІ.еР.Ай», якому належить 99,999945% ТОВ «Індастріал Констракшн», якому належить 87,3273% ПрАТ «F&C Realty», та 12.2745% акцій банку, а ПрАТ «F&C Realty» є власником 21,6053% акцій банку. Через Компанію «Фазіда інвестмент інл» (100%), якій належить 100% Компанії «Прайз файненшіел гр.», якій належить 99,9993% ПрАТ «СУАП з II «Фінанси та кредит», належить 2,7727% ПрАТ «F&C Realty», яке є власником 21,6053% акцій банку. Через ПрАТ СУАП з II «Фінанси та кредит» (0.0007%), якому належить 2,7727% ПрАТ «F&C Realty», яке є ласником 21,6053% акцій банку. Через Компанію «Інвертекс лтд» (100%), якій належить 99,999983% ТОВ «Нові Промислові Технології», якій належить 99,99994% ТОВ «Кастріп технологія», якій належить 99.6865% ТОВ «Асканія», яке є власником 32,7798% акцій банку. Через Компанію «Халкін тіл лімітед» (100%), якій належить 100% «Форт Ассет менеджмент лімітед», яке є власником 28,2458% акцій банку.

Іншими акціонерами є ОСОБА_20, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_21 через «Февамотініко мікро лтд» (25%), якій належить 100% «Прем`єр Єуропіан капітал лтд», якій належить 9.9% ПрАТ «F&C Realty», яке є власником 21,6053% акцій банку; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 через ТОВ «Нові промислові технології» (0.000017%), якому належить 99.99994% ТОВ «Кастріп технологія», якому належить 99,6865 % ТОВ «Асканія», яке є власником 32,7709% акцій банку.

Також до корпоративної структури власності Банку входить ПАТ «Київмедпрепарат», ТОВ «Перт», ПАТ «Галичфарм», ПАТ «Мукачівський завод «Точприлад», ТОВ «Восток-Руда», ПрАТ «АСК «Омега», ТОВ «АСКАНІЯ», ПрАТ «Ініціатор+», ТОВ «Нафтохімімпекс», ТОВ «Промінек», ТОВ «Укртехвуглець», ТОВ «Міжрегіональна Транспортна Компанія», ТОВ «Агрібізнес», ТОВ «Хімічні технології», ТОВ «Хімреактив», ТОВ «Індастріал Коастрасшн».

Отже, TOB «ЗВ Ріелті» набув право вимоги до ПрАТ «F&C Realty», ТОВ «ДІ.еР.Ай», ТОВ «Нові Промислові Технології», ТОВ «Кастріп технологія», ТОВ «Восток-Руда», ПрАТ «Ініціатор+», ТОВ «Промінек», які входять до корпоративної структури власності AT «Банк «Фінанси та Кредит».

Учасниками/бенефіціарами юридичних осіб, право вимоги до яких набув ТОВ «ЗВ Ріелті», також є компанії, які входять до корпоративної структури власності AT «Банк «Фінанси та Кредит»: ПАТ «Мукачівський Завод «Точприлад» є учасником ПАТ «СУДНОБУДІВНИЙ ЗАВОД «Залів», ТОВ «Кастріп-Технологія», ТОВ «Міжрегіональна Транспортна Компанія» та ТОВ «Перт» є учасниками ПАТ «Стахановський завод технічного вуглецю», ТОВ «Нафтохімімпекс», ПрАТ «АСК «ОМЕГА», ТОВ «Індастріал Констракшн», ТОВ «Хімреактив», ТОВ «Укртехвуглець», ТОВ «Перт», ТОВ «Гармоніка», ТОВ «Хімічні Технології», ТОВ «Нові Промислові Технології», ТОВ «Агрібізнес», ПрАТ «F&C REALTY» є учасниками або бенефіціарами ПрАТ «ІНІЦІАТОР+»; ПрАТ «F&C Realty» та ТОВ «Нафтохімімпекс» є учасниками ТОВ «ІНІЦІАТОР-РІЕЛТІ».

В свою чергу зв`язок TOB «ЗВ Ріелті» з вищезазначеними компаніями простежується через його єдиного учасника - ОСОБА_16 . ОСОБА_17 є керівником ТОВ «Нова-Логістика» (), учасниками якої є: ТОВ «Восток-Руда», що входить до корпоративної структури власності Банку та до якого придбано право вимоги, і ПАТ «Полтавський Гірничо-Збагачувальний Комбінат», який є учасником ТОВ «Восток-Руда» та бенефіціарним власником ПрАТ «Росава», до якого придбано право вимоги, через ТОВ «Тіс-Руда».

В свою чергу до 19.12.2017 одним із учасників ПАТ «Київсоюзшляхпроект», до якого придбано право вимоги, був ОСОБА_18 . Таким чином, ОСОБА_18 був бенефіціарним власником ТОВ «Ініціатор-Ріелті», до якого придбано право вимоги, через ПАТ «Київсоюзшляхпроект».

Станом на сьогодні ОСОБА_18 є єдиним учасником ТОВ «Феррекспо», що є одним із акціонерів ПрАТ «Ініціатор+», до якого придбано право вимоги та яке входить до корпоративної структури власності Банку.

Слід також зазначити, що ОСОБА_18 через ТОВ «Феррекспо» разом із ОСОБА_1 є учасниками ТОВ «Ворскла Сталь» (). Крім того, станом на 2007 рік ОСОБА_18 та ОСОБА_1 були акціонерами ПрАТ «Ділові партнери» (), що є одним із акціонерів ПрАТ «Ініціатор+», до якого придбано право вимоги.

З вказаного вище вбачається недобросовісність дій керівництва ТОВ "ЗВ Ріелті", що суперечить ч. 3 ст. 92 ЦК України, відповідно до якої орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Доводи позивача підтверджуються і тим, що протягом 4 років ТОВ "ЗВ Ріелті" не отримав жодних коштів (прибутку) із зазначених прав.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, щодо більшості позичальників порушені справи про банкрутство, в яких здебільшого ТОВ «ЗВ Ріелті» заявлено кредиторські вимоги. В той же час будь-яких інших судових процесів, спрямованих на стягнення заборгованості з позичальників та і тисових/майнових поручителів ТОВ «ЗВ Ріелті» не було ініційовано.

ТОВ «ЗВ Ріелті» не зверталося до суду із заявами про заміну сторони правонаступником у справах, в яких вже була стягнута заборгованість на користь Банку, як наслідок - відсутні відповідні виконавчі провадження, в яких ТОВ «ЗВ Ріелті» є стягувачем, що додатково підтверджується даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників.

ТОВ «ЗВ Ріелті» не звертало стягнення на предмет забезпечення у позасудовому порядку. При цьому більшість предметів забезпечення є низько ліквідними (застава майнових прав за контрактами та акцій).

Позивач також зазначає, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, високоліквідні предмети забезпечення (нерухомість) перебувають під публічними обтяженнями - податкова застава, арешт Державного бюро розслідувань, арешт Генеральної прокуратури України, Державної виконавчої служби. Частина забезпечень перебувають на тимчасово окупованих територіях (Луганська область та АРК Крим). На деякі забезпечення «претендують» інші кредитори, які придбали інші боргові зобов`язання, які забезпеченні тим самим майном.

Крім того, 21.12.2018 ТОВ «ЗВ Ріелті» взагалі безоплатно відмовилось від майнових прав щодо одного із небагатьох високоліквідних забезпечень - будівлі, загальною площею 3115 кв.м., на б-рі Т. Шевченка, 62 у м. Києві.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з 20.06.2014 ПрАТ «F&С REALTY» є власником зазначеної нерухомості, що була предметом іпотечного договору №3716/041 від 30.04.2005, укладеного з AT «Банк «Фінанси та Кредит» на забезпечення виконання ТОВ «Триєл» кредитного договору №1169м-01-07 від 18.04.2007.

21.12.2018 18:00:21 був припинений запис про іпотеку на підставі іпотечного договор №3716/0415 від 30.04.2005 та 21.12.2018 19:18:02 внесений запис про нову іпотеку на підставі іпотечного договору, укладеного з ПАТ «Місто Банк» ().

Отже, ТОВ «ЗВ Ріелті» не зможе та не бажало стягнути з позичальників фінансових/майнових поручителів більше, ніж було сплачено - 157 002 000,00 грн.

Позивач вважає, що договори відступлення права вимоги від 04.06.2018 року між ТОВ «ЗВ Ріелті» та ТОВ «ФК «Інтегріті» не несли економічні доцільність для боржника ТОВ «ЗВ «Ріелті», а навпаки були збитковими.

ПрАТ «Росава» замовило проведення оцінки ринкової вартості активів, які були придбані ТОВ «ЗВ Ріелті» у ТОВ «ФК «Інтегріті» з метою додаткового підтвердження збитковості цих правочинів для боржника.

Звіт про проведення оцінки суб`єктом оціночної діяльності є належним доказом підтвердження ринкової вартості придбаного боржником активу.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), спеціальне майнове право на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та право вимоги.

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовні висновків щодо вартості майна.

Оціночна діяльність може здійснюватися у таких формах: практична діяльність з оцінки майна, яка полягає у практичному виконанні оцінки майна та всіх процедур, пов`язаних з нею, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами з оцінки майна [...].

Практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб`єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону.

Діяльність судових експертів, пов`язана з оцінкою майна, здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом щодо методичного регулювання оцінки цього майна. Інші положення цього Закону не поширюються на судових експертів.

Відповідно до ч.1-2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках: [...] визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом; в інших випадках за рішенням суду або у зв`язку з необхідністю захисту суспільних інтересів.

Стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином Звіт про проведення ринкової вартості є належним доказом по справі № 910/1539/21(910/7148/22), який підтверджує, що TOB «ЗВ Ріелті» здійснило оплату коштів за придбання спірного пулу за завищеною ціною, в той час як боржник з 28 лютого 2018 року мав прострочене зобов`язання із повернення на користь позивача позики в сумі 183 500 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, оспорювані правочини підлягають визнанню недійсними на підставі статті 42 КУзПБ як такі, що вчинені на шкоду кредиторам, та в силу загальних засад цивільного законодавства: пункту 6 статті 3, частини третьої статті 13, статей 203, 215, 216, 234, 509 ЦК України.

Визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених у частині другій статті 16 ЦК України. Разом з цим, застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18).

Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

Фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.

Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог. Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути:

- момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі);

- контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);

- щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову і фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається "про людське око", таким критеріям відповідати не може (подібні висновки викладені у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/2030/19 (905/2445/19) від 24.11.2021).

Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.05.2020 у справі № 922/3796/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі № 908/794/19 (905/1646/17), від 28.07.2022 у справі № 902/1023/19(902/1243/20)).

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16 дійшла висновку, що фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, отже, такий правочин може бути визнаний недійсним в порядку позовного провадження у межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 КУзПБ на підставі пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та частин третьої, шостої статті 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, на відміну від визнання недійсним фіктивного правочину, лише на підставі статті 234 ЦК України. У такому разі звернення в межах справи про банкрутство з позовом про визнання недійсними правочинів боржника на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість захисту порушених прав кредиторів та боржника.

Водночас, категорія фраудаторності у галузі банкрутства спрямована на недопущення недобросовісного виведення активів з метою уникнення відповідальності цим майном перед кредиторами, зважаючи, що частина друга статті 96 ЦК України вимагає, щоб юридична особа відповідала за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Тобто, боржник має усвідомлювати повне виконання свого обов`язку перед кредитором. У зв`язку з цим можна розмежувати також критерії фраудаторності: об`єктивний - коли вчиняється правочин цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку за наявності існуючої вже заборгованості; суб`єктивний - усвідомлення боржником появи боргу в результаті укладення правочину, що повинно аналізуватися через призму економічної мети договору, сумлінність та добросовісність дій боржника, які мають бути спрямовані на погашення боргу, а не навпаки, на неможливість виконання зобов`язання.

Як зазначено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2023: «Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц, не виключається визнання недійсним договору, спрямованого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Отже, договір, який укладений з метою уникнути виконання зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №369/11268/16-ц зазначила про те, що позивач має право звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що спрямований на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України) і послатися на спеціальну норму, що передбачає визнання правочину недійсним.

Згідно з викладеною у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 24.11.2021 у справі №905/2030/19 (905/2445/19) правовою позицією, КУзПБ є частиною цивільного/господарського законодавства, тому до правовідносин, які регулює цей Кодекс як спеціальний нормативно-правовий акт, можуть застосовуватися також норми ЦК України, зокрема щодо загальних підстав для визнання недійсними правочинів за участі боржника.

У правовідносинах банкрутства оспорювання правочинів боржника, вчинених на шкоду кредитора, врегульовано спеціальними нормами статті 42 КУзПБ, що не виключає можливості визнання недійсним договору, спрямованого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Зважаючи на те, що провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЗВ Ріелті" № 910/1539/21 відкрито на підставі норм КУзПБ, до спірних правовідносин підлягали застосуванню приписи статті 42 КУзПБ щодо обчислення строків та підстав для визнання недійсними оспорюваних договорів».

Частиною 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 234 ЦК України встановлено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1, 3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного.

При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Статтею 236 ЦКУ України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Отже, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що оскаржувані договори укладені у період наявності у ТОВ "ЗВ Ріелті" заборгованості перед ПрАТ "Росава" у розмірі 183 500 000 грн, строк погашення якої сплинув 28.02.2018, уклавши спірні правочини, виконання ТОВ "ЗВ Ріелті" вищевказаного грошового зобов`язання перед ПрАТ "Росава" стало неможливим, дійсною метою укладення договорів з ТОВ "ФК "Інтегріті" було не отримання ТОВ "ЗВ Ріелті" грошових коштів, які могли бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів ТОВ "ЗВ Ріелті", зокрема й ПрАТ "Росава", а унеможливлення стягнення заборгованості з компаній, право вимоги до яких отримало ТОВ "ЗВ "Ріелті". Крім того, ТОВ "ЗВ Ріелті" протягом чотирьох років не отримало жодних прибутків з отриманих ним прав вимоги. ТОВ "ЗВ Ріелті" не звертало стягнення на предмет забезпечення у позасудовому порядку, які у своїй більшості є низько ліквідними (застава майнових прав за контрактами та акцій). Водночас, 21.12.2018 ТОВ "ЗВ Ріелті" безоплатно відмовилося від майнових прав щодо одно з небагатьох високоліквідних забезпечень - будівлі на бульварі Т. Шевченка, 62 у м. Києві, загальною площею 3115 кв. м. Оспорювані договори не були економічно доцільними для ТОВ "ЗВ Ріелті", а навпаки були збитковими.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини та наведені норми, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог, у зв`язку з чим вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Крім того, керуючись положеннями ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 73-74, 129, 240 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від04.06.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інтегріті» (; адреса: 88009, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Богомольця, 21) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗВ Ріелті» (, адреса: 01034, м. Київ, вул. Золотоворітська, 6).

3. Визнати недійсним Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави від 04.06.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інтегріті» (; адреса: 88009, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Богомольця, 21) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗВ Ріелті» (, адреса: 01034, м. Київ, вул. Золотоворітська, 6), посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Кароєвою-Яремчук Тетяною Михайлівною за реєстровим №15-278.

4. Застосувати наслідки недійсності правочинів шляхом повернення сторін у первісні стан:

- Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інтегріті» (; адреса: 88009, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Богомольця, 21) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗВ Ріелті» (, адреса: 01034, м. Київ, вул. Золотоворітська, 6) кошти у розмірі 157 002 000,00 грн.;

- Припинити речові права Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗВ Ріелті» (, адреса: 01034, м. Київ, вул. Золотоворітська, 6) та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- Індексний номер рішення 41426984 від 04.06.2018 19:46:15, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №3020И/1110 від 29.11.2010, укладеним з Іпотекодавцем - ТОВ «Ініціатор-Ріелті»;

- Індексний номер рішення 41415503 від 04.06.2018 12:53:08, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №3716/0415 від 30.04.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;

- Індексний номер рішення 41426841 від 04.06.2018 19:24:53, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №1677И/0806 від 29.08.2006, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;

- Індексний номер рішення 41427078 від 04.06.2018 20:03:54, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2759И/0609 від 30.06.2009, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;

- Індексний номер рішення 41427163 від 04.06.2018 20:18:57, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;

- Індексний номер рішення 41423755 від 04.06.2018 16:32:49, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;

- Індексний номер рішення 41420611 від 04.06.2018 15:19:54, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;

- Індексний номер рішення 41421815 від 04.06.2018 15:45:36, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;

- Індексний номер рішення 41428836 від 05.06.2018 09:04:23, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;

- Індексний номер рішення 41427231 від 04.06.2018 20:32:55, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Іпотечним договором №2644И/1008 від 31.10.2008, укладеним з Іпотекодавцем - ПрАТ «F&C REALTY»;

- Індексний номер рішення 41426416 від 04.06.2018 18:30:23, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Договором іпотеки єдиного майнового комплексу №1286ЦИК/1205 від 27.12.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ПАТ «СТАХАНОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНІЧНОГО ВУГЛЕЦЮ»;

- Індексний номер рішення 41426165 від 04.06.2018 18:11:17, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Договором іпотеки єдиного майнового комплексу №1286ЦИК/1205 від 27.12.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ПАТ «СТАХАНОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНІЧНОГО ВУГЛЕЦЮ»;

- Індексний номер рішення 41416431 від 04.06.2018 13:25:58, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Договором іпотеки єдиного майнового комплексу №1286ЦИК/1205 від 27.12.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ПАТ «СТАХАНОВСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНІЧНОГО ВУГЛЕЦЮ»;

- Індексний номер рішення 41426416 від 04.06.2018 18:30:23, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Договором іпотеки єдиного майнового комплексу №2058ЦИК/0407 від 25.04.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ТОВ «ТОКМАЦЬКА ФЕРОСПЛАВНА КОМПАНІЯ»;

- Індексний номер рішення 41416431 від 04.06.2018 13:25:58, Кароєва-Яремчук Тетяна Михайлівна , Перша київська державна нотаріальна контора, Київський міський нотаріальний округ, яким здійснена реєстрація відступлення прав іпотеки за Договором іпотеки єдиного майнового комплексу №2058ЦИК/0407 від 25.04.2005, укладеним з Іпотекодавцем - ТОВ «ТОКМАЦЬКА ФЕРОСПЛАВНА КОМПАНІЯ».

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗВ Ріелті" (, 01034, м. Київ, вул. Золотоворітська, 6) на користь Приватного акціонерного товариства "Росава" (, 09108, Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 91) 4 962,00 грн судового збору.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕГРІТІ" (, 88009, м. Ужгород, вул. Богомольця, 21) на користь Приватного акціонерного товариства "Росава" (, 09108, Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 91) 4 962,00 грн судового збору.

7. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.11.2023

Суддя А.М.Івченко