УХВАЛА

02 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 910/10049/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Студенець В. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Буравльов С. І., Андрієнко В. В., Шапран В. В.

від 08.03.2023

за позовом ОСОБА_1

до Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2", Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лосєва Володимира Володимировича

про визнання рішення загальних зборів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2" та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лосєва Володимира Володимировича про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2", оформленого протоколом зборів уповноважених від 20.06.2018;

- визнання незаконними дій Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лосєва Володимира Володимировича, які полягають у безпідставному внесенні 22.06.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про керівника Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2";

- скасування реєстраційного запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійсненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим Володимиром Володимировичем, згідно з яким 22.06.2018 змінено відомості про керівника Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2" з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 .

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 у справі № 910/10049/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним рішення загальних зборів Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2", оформлене протоколом зборів уповноважених від 20.06.2018. Скасовано реєстраційний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим Володимиром Володимировичем, згідно з яким 22.06.2018 змінено відомості про керівника Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2" з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 . У задоволенні іншої частини позовну відмовлено.

12 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2" судові витрати у розмірі 54 125,23 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі № 910/10049/21 заяву ОСОБА_1 задоволено частково: присуджено до стягнення з Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 666,66 грн.

Не погодившись із додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі № 910/10049/21, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення про стягнення з Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2" судові витрати у розмірі 54 125,23 грн.

Ухвалою від 08.03.2023 Північний апеляційний господарський суд повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі № 910/10049/21 на підставі пункту 1 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, оскільки апеляційна скарга підписана за довіреністю ОСОБА_2 , особою, яка не є адвокатом.

05 травня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вперше звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21.

Ухвалою від 06.07.2023 Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21; касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 повернув.

18 серпня 2023 року на адресу Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21, в якій скаржники просили поновити строк касаційного оскарження; відкрити касаційне провадження у справі; при вирішенні справи застосувати норми статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод; скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Крім того, разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали дві окремі заяви із процесуальних питань, в яких також викладені клопотання про поновлення строку касаційного оскарження із викладенням обґрунтування причин його пропуску.

Ухвалою від 06.09.2023 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржникам строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Суду документу про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 у сумі 2 684,00 грн.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню.

17 жовтня 2023 року на адресу Суду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли дві окремих заяви про усунення недоліків касаційної скарги.

В своїй заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 просить, зокрема, звільнити його, як позивача - фізичну особу, від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 на підставі частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, на підтвердження чого додає копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року.

В своїй заяві про усунення недоліків ОСОБА_2 також просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 з тих же підстав, вказуючи, що він, не маючи статусу позивача, але будучи представником ОСОБА_1 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення, яке стосується саме його прав та інтересів. Відтак ОСОБА_2 вважає, що вправі розраховувати на звільнення від сплати судового збору на тих самих підставах що і позивачі, оскільки в протилежному випадку, на його думку, це буде пряма дискримінація за ознакою статусу учасника справи. До заяви ОСОБА_2 про усунення недоліків касаційної скарги також додана копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною 2 статті 8 зазначеного вище Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення чи звільнення від його сплати є вичерпним, а тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених положеннями цього Закону.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" прямо передбачено право суду, зокрема, відстрочити сплату судового збору або зменшити його розмір, саме для позивача - фізичної особи, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 909/8/18, від 18.07.2022 у справі № 161/18983/20, від 04.05.2022 у справі № 947/30114/20).

За таких обставин, Суд задовольняє клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 згідно із частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки скаржник надав документи, які підтверджують, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

Водночас у Суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, оскільки він не є позивачем у справі, а тому приписи пункту 1 частини 1 та частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" на нього не поширюються.

Крім того, Суд вважає за потрібне наголосити, що частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Під добросовісністю у процесуальних правовідносинах необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників процесу, заборону зловживати наданими правами.

Обов`язок добросовісного користування процесуальними правами передбачає їх використання не на шкоду іншим учасникам справи, а також не всупереч завданням господарського судочинства. Отже добросовісність при реалізації процесуальних прав і повноважень включає в себе, зокрема, неприпустимість зловживання своїм правом, яку пунктом 11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України віднесено до однієї з основних засад (принципів) господарського судочинства. Такі ж положення закріплені в частині 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що зловживання процесуальними правами не допускається.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17).

Відповідно до частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

При цьому перелік дій, що можуть бути визнані за статтею 43 Господарського процесуального кодексу України зловживанням процесуальним права, не є вичерпним, отже суд може визнати зловживанням процесуальними правами також інші дії, які мають відповідну спрямованість.

ОСОБА_2 вже звертався до Суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору з тих же підстав при зверненні з первісно поданою касаційною скаргою. Ухвалою від 06.07.2023 Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 і з цих підстав повернув касаційну скаргу.

Отже звернення до Суду із аналогічним клопотанням із зазначенням тих же підстав для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги є дією, яка підпадає під ознаки зловживання правом.

ЄСПЛ звертає увагу, що при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Волчлі проти Франції", ТОВ "Фріда" проти України").

Суд враховує, що чинне законодавство не передбачає, що у разі вчинення учасником справи дій зі зловживання своїми процесуальними правами суд може обмежити право заявляти заяву, скаргу, клопотання. Однак Господарський процесуальний кодекс України встановлює окремі способи реагування на такі порушення.

Частиною 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Нормами статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду на будь-якій стадії судового процесу визнати дії скаржника як зловживання процесуальними правами.

За таких обставин, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 без розгляду на підставі частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із абзацом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

На виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, в касаційній скарзі у якості підстави касаційного оскарження зазначено про порушення судом апеляційної інстанції частини 1 статті 174, частини 2, пункту 1 частини 5 статті 260, статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

Правом подати заперечення проти відкриття касаційного провадження відповідно до частини 2 статті 294 Господарського процесуального кодексу України інші учасники справи не скористалися.

Враховуючи приписи частини 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що Суд дійшов висновку про задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 згідно із частиною 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір", касаційна скарга вважається поданою у день її первинного подання та підлягає прийняттю до розгляду, оскільки підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Згідно з частиною 3 статті 294 Господарського процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 294 цього Кодексу встановлено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Враховуючи наведене вище, Суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження у справі № 910/10049/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 з підстави, передбаченої абзацом 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

Частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частина 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Керуючись статтями 8, 234, 235, 287, 288, 294, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21.

3. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

4. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21.

5. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/10049/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023.

6. Призначити касаційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Надати іншим учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 20 листопада 2023 року.

8. Касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 залишити без розгляду.

9. Витребувати з Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/10049/21.

10. Роз`яснити учасникам справи обов`язок реєструвати офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі осіб, які передбачені частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України. Інші особи, які не зазначені в цій нормі, реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

11. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

В. І. Студенець