ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 Справа № 914/1930/23

За позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Громадської організації «Гільдія сажотрусів України», м. Львів,

про стягнення заборгованості,

Суддя Б. Яворський,

при секретарі О. Муравець.

представники сторін:

від позивача: Галаджун М.Р.,

від відповідача: не з`явився,

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу vkz.court.gov.ua.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Громадської організації «Гільдія сажотрусів України» про стягнення 8'206,06 грн заборгованості за договором №3-11136-18 від 08.05.2018 та зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21 червня 2023 року справу № 914/1930/23 передано на розгляд судді Б. Яворському.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18.07.2023; встановлено строк для реалізації сторонами своїх процесуальних прав. Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак така повернулася на адресу суду із відміткою органу зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Подальший хід розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Протокольною ухвалою від 19.09.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.10.2023, про що у порядку ст.ст.120-121 ГПК України суд повідомив відповідача у справі.

16.10.2023 позивач подав клопотання про закриття провадження у справі у частині позовної вимоги про зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення, а також повернення судового збору, сплаченого за таку вимогу, а 17.10.2023 - клопотання про уточнення реквізитів для повернення судового збору.

Ухвалами від 17.10.2023 суд закрив провадження у справі в частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача звільнити та повернути об`єкт оренди шляхом виселення із нежитлових приміщень та повернув позивачу сплачений ним судовий збір за таку вимогу.

Представник позивача у судове засідання 17.10.2023 з`явився, інформував суд, що підтверджена доказами заборгованість відповідача становить 8'206,06 грн, про що чітко вказано в мотивувальній чаcтині позовної заяви та відповідному розрахунку, а у прохальній частині було допущено описку, тому просить вважати предметом стягнення заборгованість у сумі 8'206,06 грн. та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явився, з заявами та клопотаннями не звертався, правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч.2 ст.195 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно пункту 1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження, та подальші засідання на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач, у свою чергу, не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У судовому засіданні 17.10.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

08 травня 2018 року Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавець) та Громадською організацією «Гільдія сажотрусів України» (орендар) укладено договір оренди №З-11136-18 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), згідно умов якого орендодавець на підставі наказу УКВ ДЕР ЛМР №175-О/І від 10.04.2018 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛКП «Граніт». Об`єктом оренди є приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Д.Бортнянського, 44, заг. площею 48,8 м.кв (підвал), з індексами приміщень 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, відповідно до даних технічного паспорта ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 20.04.2017, інв. справа №178. Вартість об`єкта оренди становить 345'520,00 грн. без ПДВ.

Пунктом 4.1 та 4.7 договору сторони встановили, що термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні, з 08.05.2018 до 07.05.2021 включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Чинність договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем; загибелі об`єкта оренди; взаємної згоди сторін або за рішенням суду, банкрутства орендаря та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 4.12 договору).

У розділі 5 договору визначена орендна плата та порядок розрахунків. Так, розмір орендної плати за об`єкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради №897 від 07.06.2007 (зі змінами та доповненнями) і складає 575,87 грн без ПДВ за перший місяць оренди. Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається коригуванням орендної плати за попередній місяць щодо індексу інфляції за попередній місяць. Орендну плату орендар сплачує не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця. У разі прострочення по сплаті орендних платежів орендар сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Несплата орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Порядок повернення орендодавцю об`єкта оренди сторонами погоджено у розділі 9 договору.

Позивач стверджує, що громадській організації скеровувалось повідомлення №4-2302-17348 від 04.06.2021 про припинення договірних відносин у зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди.

Відповідно до довідки про заборгованість з орендної плати від 01.06.2023, відповідачем орендна плата за користування майном вносилась несвоєчасно, про що свідчить довідка від 01.06.2023, а з 01.03.2021 не сплачувалась взагалі, тому позивач, з урахуванням поданої заяви, просить стягнути 8'206,06 грн заборгованості.

09.10.2023 відповідач повернув об`єкт оренди, що підтверджується актом приймання-передачі.

Докази оплати існуючої заборгованості станом на момент прийняття рішення в матеріалах справи відсутні, вимоги позивача не спростовані.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.1 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди №З-11136-18 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщення) від 08.05.2018. Вказані правовідносини врегульовано відповідним договором між сторонами, нормами Глави 58 ЦК України та Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (ст. 759 ЦК України).

Статтею 761 Цивільного кодексу України встановлено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Положеннями п.31 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради вправі приймати рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення. Згідно з ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Нормативним документом Львівської міської ради, який регламентує питання оренди комунального майна, є Положення про оренду майна територіальної громади м. Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 897 від 07.06.2007 (зі змінами, внесеними ухвалою ЛМР №2472 від 27.06.2013). Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 07.12.2007 за №1100 (зі змінами та доповненнями, внесеними рішеннями №303 від 27.04.2009 і №485 від 03.07.2009) затверджено Положення про управління комунальної власності Львівської міської ради, згідно з п.п.2.2, якого основними завданнями управління є передача в оренду, відчуження (приватизація) майна комунальної власності територіальної громади м. Львова та надання в оренду комунального майна у порядку, встановленому міською радою; здійснення обліку орендних платежів та контролю за їх надходженням (п.4.6 Положення).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Як підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору орендодавець передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення, загальною площею 48,8 м2, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Д. Бортнянського, 44, та перебувають на балансі ЛКП «Граніт». 09.10.2023 відповідач повернув об`єкт оренди.

Стаття 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (чинного на момент укладення договору) визначає орендну плату та її індексацію істотною умовою договору оренди.

Згідно ч.1 та ч.5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст. 286 ГК України). В матеріалах справи відсутні докази внесення змін у договір оренди.

Частиною 4 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі, незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями п.5.1 та п.5.6 договору сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Львова (ухвала №897 від 07.06.2007 Львівської міської ради) і перераховується орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць.

За статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обов`язок сплати орендних платежів у орендаря наставав щомісяця 20 числа місяця, наступного за звітним.

Як вбачається з довідки про заборгованість з орендної плати, у відповідача за період травень 2018 березень 2020 року, лютий-грудень 2021 року та січеньлютий 2022 року обліковується заборгованість з орендної плати в розмірі 8'206,06 грн.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо сплати орендної плати, а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 8'206,06 грн є обгрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідач доводів позовної заяви не спростував, проти наявності заборгованості не заперечив.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога є обґрунтованою, підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням № 2562 від 13.06.2023 на суму 8'052,00 грн. Ухвалою від 26.06.2023 суд повернув позивачу надміру сплачений судовий збір у розмірі 2'684,00 грн., а ухвалою від 17.10.2023 2'684,00 грн згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позов, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 12, 13, 73-80, 123, 129, 221, 232-233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації «Гільдія сажотрусів України» (79039, м.Львів, вул.Генерала Юнаківа, 9; ідентифікаційний код 41225329) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Галицька, 15; ідентифікаційний код 25558625) 8'206,06 грн заборгованості з орендної плати та 2'684,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Б. Яворського у період 19.10.2023 - 06.11.2023 повний текст рішення складено 07.11.2023.

Суддя Б. Яворський.