ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року м. Дніпро Справа № 908/2252/22(908/240/23)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Верхогляд Т.А., Мороза В.Ф.,

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційну скаргу Приватного підприємства «Консоль» на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.04.2023 (суддя Ніколаєнко Р.А.; повне рішення складено 13.06.2023) у справі № 908/240/23

за позовом Приватного підприємства «Консоль», м. Ірпінь, Київської області

до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Запоріжжя

про стягнення 152679,60 грн,

розглянутій у межах справи № 908/2252/22

про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Запоріжжя,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Приватне підприємство «Консоль» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» 152679,60 грн заборгованості за договором підряду.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати вартості виконаних відповідно до умов договору підряду робіт.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.04.2023 відмовлено у задоволенні позову у справі № 908/2252/22 (908/240/23).

Рішення місцевого господарського суду мотивоване відсутністю доказів виконання підрядних робіт на заявлену позивачем суму.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд зазначив, що рахунки-фактури та податкові накладні, надані позивачем на підтвердження виконання робіт, не є первинними документами, які підтверджують здійснення відповідної господарської операції, водночас податкові накладні не можуть бути самі по собі доказом на підтвердження виконання робіт за договором підряду.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Приватне підприємство «Консоль» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 27.04.2023 у справі № 908/2252/22 (908/240/23) скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Скаржник вважає, що додані до позовної заяви рахунки-фактури і податкові накладні є достатніми доказами виконання позивачем робіт за договором підряду вартістю 152679,60 грн, оскільки надати іншу первинну документацію, як-то акти приймання-передачі, неможливо через окупацію міста Маріуполя, у якому знаходилися адміністративні приміщення позивача, у яких зберігалася відповідна документація.

Скаржник зазначає, що на виконання умов договору підряду ним виконані роботи вартістю близько 3000000,00 грн, проте внаслідок збройної агресії втрачені первинні документи, з яких на час звернення з позовом до суду вдалося відновити лише частину, яка підтверджує 152679,60 грн.

На думку скаржника податкові накладні реєструвалися на підставі узгоджених та підписаних сторонами договору підряду актів виконаних робіт, тому підтверджують наявність у замовника грошового зобов`язання зі сплати їх вартості виконавцю.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» відзив на позовну заяву не надало.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Консоль» на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.04.2023 у справі № 908/240/23.

Розгляд апеляційної скарги вирішено провести у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (замовник) уклало 17.11.2021 з Приватним підприємством «Консоль» (підрядник) договір № 2022/7ск/3572 (далі Договір), відповідно до умов пунктів 1.1, 1.2 якого підрядник зобов`язується власними та/або залученими силами за завданням замовника у відповідності до умов даного договору виконати роботи, передбачені графіком проведення ремонтів на ПрАТ «МК «Азовсталь», договірними цінами та/або заявками замовника, у свою чергу замовник зобов`язується прийняти та оплатити (якщо інше не передбачене положеннями даного договору) виконані підрядником роботи.

Відповідно до пункту 2.1 Договору вартість, вид та обсяг всіх робіт визначаються договірними цінами, які містять посилання на даний договір і є його невід`ємною частиною.

Пунктом 4.1 Договору сторони визначили, що замовник оплачує підряднику вартість виконаних робіт у наступному порядку: розрахунок за виконані роботи в розмірі вартості виконаних робіт здійснюється замовником після підписання двостороннього акту приймання-передачі виконаних робіт шляхом сплати грошовими коштами на поточний рахунок підрядника, протягом 63 (шістдесяти трьох) календарних днів з дати акцепту рахунку підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що за домовленістю сторін можуть бути передбачені інші форми розрахунків, які не суперечать діючому законодавству України, що оформлюється додатковою угодою до договору.

Згідно з пунктом 9.1 Договору здача-прийняття виконаних робіт здійснюється сторонами щомісячно або за фактом виконаних робіт за оформленими актами приймання виконаних робіт (акт форми КБ-2в). Прийняття робіт у відповідності з актом за формою КБ-2в не являється попереднім прийманням окремих етапів робіт та не тягне переходу ризиків знищення та пошкодження робіт на замовника.

Положеннями пункту 9.3 Договору визначено, що за результатами виконаних робіт підрядник зобов`язаний щомісячно не пізніше 18 числа кожного звітного місяця передати замовнику (у підрозділі контрактодержателя) оформлені акти, в тому числі акти форми КБ-2в, підписані з боку цеху замовника, у якому Підрядником виконувались роботи, з відомостями обліку робочого часу за формою додатку № 8 до Договору, карт операційного контролю якості (на вимогу цеху-замовника), а замовник (підрозділ контрактодержателя) зобов`язаний протягом п`яти днів з моменту отримання актів з відомостями обліку робочого часу, карт операційного контролю якості, розглянути їх та на випадок відсутності зауважень підписати, після чого передати їх підряднику. До кожного акту оформлюється окрема відомість обліку робочого часу.

В якості доказів виконання робіт за Договором підряду, позивач надав суду наступні рахунки-фактури і податкові накладні:

- рахунок-фактура № СФ-0000010 від 19.01.2022 на суму 61999,20 грн з ПДВ;

- рахунок-фактура № СФ-0000008 від 19.01.2022 на суму 90680,40 грн з ПДВ;

- податкова накладна № 8 від 19.01.2022 на суму 90680,40 грн з ПДВ;

- податкова накладна № 9 від 19.01.2022 на суму 61999,20 грн з ПДВ.

Ухвалою від 21.12.2022 Господарський суд Запорізької області відкрив провадження у справі № 908/2252/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь».

Приватне підприємство «Консоль» зазначає про невиконання Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» зобов`язання з оплати виконаної за Договором роботи загальною вартістю 152679,60 грн, що і стало причиною звернення з позовом у межах справи про банкрутство.

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення вартості виконаних на підставі договору підряду робіт.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Матеріалами справи підтверджується укладення 17.11.2021 сторонами у справі Договору підряду, за яким Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» є замовником, а Приватне підприємство «Консоль» є підрядником.

Укладений між сторонами у справі Договір, порушення умов якого є підставою звернення з позовом у цій справі, за своєю правовою природою є договором підряду, оскільки Приватне підприємство «Консоль» зобов`язалося за завданням Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат» виконати обумовлені Договором роботи.

Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Підпункт 4.1.1 пункту 4.1 Договору обов`язок замовника зі сплати вартості виконаної підрядником роботи залежить від підписання сторонами акту приймання-передачі.

Таким чином, сторони погодили, що оплата вартості виконаних робіт має бути здійснена замовником упродовж шістдесяти трьох днів з дати отримання рахунку, наданого на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 визначено, що первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи є документами, які посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання.

Тобто факт належного виконання зобов`язання повинен підтверджуватися первинними документами, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Апеляційний господарський суд зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

Таким чином, документами, які підтверджують виконання позивачем робіт за Договором, а також виникнення у відповідача зобов`язання з їх оплати, є акти виконаних робіт, які є первинними бухгалтерськими документами та засвідчують факт здійснення сторонами господарських операцій і містять інформацію про вартість робіт.

В матеріалах справи відсутні акти приймання-передачі виконаних робіт, визначені умовами Договору як доказ виконання відповідної господарської операції, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про недоведеність наявності у відповідача грошового зобов`язання за невиконання умов Договору.

Також відсутні докази того, що сторони Договору відобразили у бухгалтерському обліку (річному балансі) відповідну господарську операцію.

Надані позивачем на підтвердження виконання ним підрядних робіт за Договором рахунки-фактури і податкові накладні в розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України не є належними доказами їх виконання, оскільки не є первинними документами.

Апеляційний господарський суд зазначає, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто носить виключно інформаційний характер, у зв`язку з чим висновки позивача, що надані ним рахунки-фактури є підтвердження виконання господарської операції за Договором, є помилковими.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19 зазначила, що податкова накладна (в залежності від фактичних обставин певної справи) може бути допустимим доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним, якщо сторона, яка заперечує факт поставки вчинила юридично значимі дії, як то зареєструвала податкову накладну, сформувала податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт лише реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, не є доказом виконання робіт за Договором зареєстровані позивачем податкові накладні № 8 і № 9, за відсутності інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем відповідної господарської операції, а також вчинення відповідачем юридично значимих дій, як то формування відповідачем податкового кредиту за вказаними податковими накладними.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що надані позивачем в якості доказу виконання ним господарської операції за договором підряду рахунки-фактури та податкові накладні, за відсутності інших доказів виконання господарської операції, не можуть бути достатньою підставою підтвердження виконання позивачем робіт за Договором і як наслідок стягнення з відповідача суми їх вартості.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Відповідно до положень частин четвертої, п`ятої статті 240 Господарського процесуального кодексу України в разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Консоль» на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.04.2023 у справі № 908/2252/22 (908/240/23) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 27.04.2023 у справі № 908/2252/22 (908/240/23) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 07.11.2023

Головуючий суддя Ю. ПАРУСНІКОВ

Суддя Т. ВЕРХОГЛЯД

Суддя В. МОРОЗ