ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023м. ДніпроСправа № 904/3203/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ОЛЬВІЯ", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТЕЛЬ ДНІПРО", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки товару №0112/2021 від 01.12.2021 у загальному розмірі 376 640,01 грн.

Представники:

від позивача: Круль С.О., представник;

від відповідача: Смолов К.В., адвокат;

вільний слухач: Дядик В.О.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ОЛЬВІЯ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТЕЛЬ ДНІПРО" заборгованість за договором поставки товару №0112/2021 від 01.12.2021 у загальному розмірі 376 640,01 грн., що складається з: вартості товару неналежної якості в розмірі 69 954,05 грн., суми передоплати за товар у розмірі 220 571,72 грн., реальні збитки у розмірі 86 114,24 грн., а також просить стягнути судові витрати, які складаються з 5 649,61 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 25.07.2023 о 10:20 год.

18.07.2023 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

19.07.2023 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

25.07.2023 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У призначене підготовче судове засідання 25.07.2023 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2023 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 24.09.2023 включно та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 05.09.2023 о 10:00 год.

09.08.2023 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

05.09.2023 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

05.09.2023 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшли письмові пояснення на заперечення на відповідь на відзив.

У підготовчому судовому засіданні 05.09.2023 представниками сторін зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.09.2023 о 11:30 год.

Протокольною ухвалою 26.09.2023 оголошено перерву до 10.10.2023 о 11:40 год.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 10.10.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Відповідачем обліковувалась заборгованість в розмірі 376 640,01 грн. перед Позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором поставки товару №0112/2021 від 01.12.2021, щодо поставки Відповідачем неякісного товару.

Позиція відповідача

Відповідач заперечує проти заявлених позивачем позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав.

Дійсно, 01.12.2021 між відповідачем як постачальником та позивачем як покупцем було укладено Договір поставки № 0112/2021 від 01.12.2021, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця вогнезахисні матеріали (товар) партіями в асортименті та кількості, згідно рахунку-фактур та видаткових накладних до даного Договору у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується своєчасно проводити оплату за товар та приймати його на умовах, в порядку та в строки, передбачені цим Договором.

Також сторонами договору було укладено:

Специфікацію № 1 від 01.12.2021 до Договору № 0112/2021 від 01.12.2021 на поставку фарби вогнезахисної Defens MP у кількості 9 475 кг на суму 1 137 000,00 грн;

Специфікацію № 2 від 08.12.2021 до Договору № 0112/2021 від 01.12.2021 на поставку вогнезахисної речовини (штукатурки) Defens MP у кількості 15 048 кг на суму 466 608,38 грн.

Відповідач визнає, що позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти як попередню оплату за Договором у розмірі 70% загальної вартості товару: за Специфікацією № 1 від 01.12.2021 у загальному розмірі 795 900,00 грн, та за Специфікацією № 2 від 08.12.2021 у розмірі 326 625,87 грн.

Відповідач наголосив, що обумовлений сторонами обсяг поставок товару (фарби вогнезахисної Defens MP за Специфікацією № 1 становить 9 475 кг на загальну суму 1 137 000.00 грн. а жодних зауважень щодо якості поставленого товару після здійснених поставок на адресу відповідача не надходило.

Позивачем не виконано належним чином обов`язок щодо здійснення попередньої оплати за поставлений товар у розмірі 70% від вартості товару, що мас бути поставлено, а відтак у відповідача не виникло обов`язку щодо поставки відповідного обсягу товару, що в кінцевому підсумку свідчить про необґрунтованість та передчасність заявлених вимог щодо повернення попередньої оплати, оскільки договір поставки розірвано ані за домовленістю сторін, ані за рішенням суду не було.

Відповідач вважає, що позовні вимоги ТОВ "БК "ОЛЬВІЯ" щодо стягнення 220 571,72 грн попередньої оплати за товар, 69 954.05 грн вартості поставленого товару неналежної якості та 86 114,24 грн реальних збитків с необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01 грудня 2021 року між ТОВ БК Ольвія (Покупець, Позивач) та ТОВ Капітель Дніпро (Постачальник, Відповідач) був укладений Договір поставки № 0112/2021 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. даного Договору Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця вогнезахисні матеріали (Товар) партіями в асортименті та кількості, згідно рахунку-фактур та видаткових накладних до даного Договору у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язується своєчасно проводити оплату за Товар та приймати його на умовах, в порядку та в строки передбачені цим Договором.

Згідно з п. 9.1 договору поставки № 0112/2021 від 01.12.2021, цей договір укладається Сторонами строком на 1 (один) рік, але в будь-якому випадку в частині виконання зобов`язань - до повного виконання Сторонами.

За змістом п. 9.3 договору поставки № 0112/2021 від 01.12.2021, цей Договір може змінюватися, доповнюватися або достроково припинятися лише за письмовою згодою сторін.

Дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку може мати місце за вимогою однієї із Сторін у випадку, передбаченому діючим законодавством та цим договором (п. 9.4 договору поставки № 0112/2021 від 01.12.2021).

08 грудня 2021 р. між Покупцем та Постачальником було підписано Специфікацію № 2 яка є додатком до Договору. Відповідно до даної специфікації сторонами Договору узгоджено поставку Товару вогнезахисної речовини (штукатурка) Defens MP (далі за текстом - Товар) в кількості 15 048 кг на загальну суму 466 608,38 грн. з ПДВ. Відповідно до п. 4 Специфікації № 2 Постачальник гарантував отримання всіх дозвільних документів на Товар в термін до 27.12.2021 р., у т.ч. сертифікат якісні посвідчення, інші документи передбачені вимогам діючого законодавства для даного виду Товару (пп.4.1.2. Договору).

За змістом п. 5.2 Договору, оплата за Товар здійснюється Покупцем на умовах: 70% попередня оплата та 30% по факту відвантаження товару.

На виконання умов визначених в Специфікації № 2 Покупцем було сплачено на розрахунковий рахунок Постачальника грошові кошти (передоплату 70%) у розмірі 326 625,37 грн., що підтверджує платіжним дорученням № 28532 від 17.12.2021 р. та свідчить про виконання зобов`язання зі сторони Покупця.

Поставка Товару за вказаною Специфікацією №2 була здійснена на підставі видаткової накладної № 113 від 12.05.2022 р. в кількості 1 560 кг на суму 48 372,48 грн. та видаткової накладної № 103 від 13.04.2022 р. у кількості 696 кг на суму 21 581,57 грн. Всього Постачальником було поставлено за вказаною Специфкацією №2 Товар на загальну суму 69 954,05 грн.

Поставлений Товар був призначений для проведення протипожежних робіт з підвищення класу вогнестійкості металевих конструкцій (робочий проект 49/21-ВЗМ), про що було повідомлено Постачальник, на об`єкті: Реконструкція громадських будівель багатофункціонального призначення, у тому числі: торговельно-розважального центру із паркінгом по вул. Глики, 2 у м. Дніпро.

В процесі проведення зазначених вище робіт, згідно регламенту робіт з вогнезахисту, виявилось, що отримана Позивачем вогнезахисна речовина (штукатурка) Defens MP неналежної якості та має скриті недоліки.

Відповідно до п. 4.2.4 Договору при виявленні невідповідності Товару, що надійшов, Покупець повинен повідомити Постачальника протягом 1 (однієї) доби з моменту виявлення неякісного Товару. При цьому Покупець зобов`язується, при виявленні скритих недоліків Товару (дефектів) припинити використання (реалізацію) цієї партії Товару до з`явлення представника Постачальника та з`ясування характеру виникнення недоліків. В противному випадку при встановленні, що недоліки виникли з вини Постачальника, поверненню буде підлягати лише та частина партії Товару, яка зберігала цілісність упаковки та маркування виробника.

06.06.2022 р. Позивач повідомив Відповідача листом № 400 від. 06.06.2022 р. про недоліки товари які полягали в потріскані та відшорувані від конструкцій. Даним листом Позивач запропонував Відповідачу направити уповноваженого представника 08.06.2022 р. за адресою розташування будівельного майданчика (м. Дніпро, вул.. Глинки, 2) для з`ясування характеру виникнення недоліків та складання відповідного акту.

08.06.2022 р. комісією у складі представника Позивача Герасімова С.В. та представника Відповідача Крамчанінова А.М. (довіреність № 1.1 від 01.06.2022 р.) було здійснено огляд Товару адресою розташування будівельного майданчика (м. Дніпро, вул.. Глинки, 2) та комесійно встановлено відшарування нанесеного на металоконструкцію Товару, а також що Товар був потрісканий про що було складено відповідний Акт про невідповідність якості товару (скритих недоліків).

За результатами комісійного огляду Товару Позивач направив на адресу Відповідача претензію - вимогу, в якій вказав про поставку неякісного Товару згідно Специфікації №2, та вимагав в 3 (трьох) денний термін, з дати отримання даної претензії, повернути на розрахунковий рахунок Покупця сплачені за Товар грошові кошти у сумі 326 625,87 грн.

На дану претензію Відповідач надав відповідь вих. № 04/7/22 від 04.07.2022 р. у якій залишив претензію Позивача без задоволення.

Листом № 401 від 24.06. 2022 р. Позивач повідомив Відповідача, що станом на 24.06.2022 р. нанесений на конструкції Товар відшаровується від конструкції та тріскається. Даний матеріал наносив ваш представник Крамчанінова А.М. (довіреність №1.1 від 01.06.2022 р.) на попередньо оброблену поверхню грунтом Defens Contact який був рекомендований Відповідачем.

Даним листом Позивач просив повторно направити уповноваженого представника Відповідача на будівельний майданчик (м. Дніпро, вул.. Глинки, 2) для складання відповідного акту. Лист № 401 від 24.06. 2022 р. був направлений Відповідачу засобами електронної пошти (сканована копія) та УкрПоштою.

29.06.2022 р. представниками Позивача Герасімовим С.В. та Соболенко Д.І. був складений повторний Акт відповідно до якого було зафіксовано повторне відшарування та тріщини на нанесеній Представником Відповідача Крамчаніновим А.М. вогнезахисній речовині (штукатурка) Беїепв МР. У зв`язку з неявкою представник Відповідача даний акт був складений в односторонньому порядку вищевказаними представниками Позивача.

Позивач повторно звернувся до Відповідача з претензією № 941/1 від 09.11.2022 р., але дана претензія також була залишена Відповідачем без задоволення.

Згідно п.3.3. Договору Відповідач надав Гарантійний строк на Товар терміном 1 рік з моменту передачі товару Покупцю.

Відповідно до п. 6.4. Договору Постачальник відповідає за якість проданого Товару. Якщо при прийманні Товару або протягом гарантійного строку Покупець виявить Товар, який не відповідає встановленим вимогам по якості, то він має право:

- одержати від Постачальника заміну в 10-денний строк таку ж кількість Товару належної якості;

- повернути такий Товар Постачальнику та вимагати повернення сплаченої суми за Товар в повному обсязі.

Позивач звернувся до Відповідача з листом № 108 від 27.03.2023 р.в якому повідомив , що у відповідності до п.6.4. Договору в зв`язку з поставкою неякісного Товару, а саме вогнезахисної речовини (штукатурка) Defens МР яка була поставлена на підставі видаткової накладної № 113 від 12.05.2022 р. в кількості 1560 кг. на суму 48 372,48 грн. та видаткової накладної № 103 від 13.04.2022 р. у кількості 696 кг. на суму 21 581,57 грн., вимагаємо в 7 (семи) денний термін, з дати отримання даної вимоги, повернути на розрахунковий рахунок ТОВ БК Ольвія вартість неякісного Товару у сумі 69 954,05 грн., а також повідомив, що товар перебуває на складі Позивача.

На даний лист Відповідач надав відповідь (лист №20/04/23 від 20.04.2023 р.) в якому повідомив про готовність до кінця квітня придбати матеріал у тому числі вогнезахисну речовину (штукатурка) Defens МР у кількості 1524 кг. на суму 47 259,24 грн., але на даний час штукатурку Defens МР Відповідач не забрав.

Відповідач звернувся до Позивача з листом від 20.01.2023 р. № 200123 в якому запропонував повернути передоплату у сумі 260 571,82 грн.

На даний лист Відповідача Позивач надав відповідь у формі листа № 37 від 02.02.2023 р. у якому вимагав в 7 (семи) денний термін, з дати отримання даного листа, повернути на розрахунковий рахунок ТОВ БК Ольвія сплачену передоплату за Товар у сумі 260 571,82 грн.

На лист Позивача № 37 від 02.02.2023 р. Відповідач надав відповідь (лист № 100223 від 10.02.2023 р.), в якому надав згоду повернути предоплату в розмірі 260 571,82 грн. та запропонував графік погашення заборгованості, відповідно до якого перший платіж у сумі 20 000,00 грн. Відповідач повинен був здійснити у лютому 2023 р., тобто до 28.02.2023р.

Перший платіж надійшов від Відповідача лише 03.03.2023 рн. у сумі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 55 від 03.03.2023 р. та 24.03.2023 р. у сумі 5 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 81 від 24.03.2023 р. та 08.05.2023 р. у сумі 25 000,00 грн. що підтверджується платіжною інструкцією № 151 від 08.05.2023 р.

Жодних інших платежів від Відповідача на час звернення з даною позовною на розрахунковий рахунок Позивача не надходило.

У зв`язку з поставкою неякісного Товару, Позивач не мав можливості вчасно виконати протипожежні роботи з підвищення класу вогнестійкості металевих конструкцій (робочий проект 49/21-ВЗМ) на об`єкті торговельно-розважального центру із паркінгом по вул. Глики, 2 у м. Дніпро., а також був змушений виконати роботи з демонтажу неякісного Товару, що підтверджується дефектним актом від 30.06.2022 р., та виконати роботи з підвищення класу вогнестійкості металевих конструкцій (робочий проект 49/21-ВЗМ) за власний кошт, що підтверджується відомістю об`ємів виконаних будівельно-монтажних робіт за серпень 2022.

Позивачу з вини Відповідача спричинено реальні збитки у розмірі 86 114,24 грн., які складаються з заробітної плати, вартості матеріальних ресурсів, вартості експлуатації будівельних машин та механізмів (акт виконаних робіт № 951 від 31.07.22 р.) та загальновиробничі витрати.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно із ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з вищевказаного договору, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договорами поставки.

Щодо суми вартості товару неналежної якості

Згідно зі статтею 675 Цивільного кодексу України, товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 676 Цивільного кодексу України визначає, що гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 678 Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Стаття 679 Цивільного кодексу України встановлює, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Відповідно до ст. 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк. Якщо встановити день передання нерухомого майна неможливо або якщо покупець володів нерухомим майном до укладення договору, зазначені строки обчислюються від дня укладення договору. Строк для виявлення недоліків товару, що перевозився або був відправлений поштою, обчислюється від дня одержання товару в місці призначення. Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Якщо на комплектуючий виріб встановлено гарантійний строк меншої тривалості, ніж на основний виріб, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками комплектуючого виробу, якщо ці недоліки були виявлені протягом гарантійного строку на основний виріб. Якщо на комплектуючий виріб встановлено гарантійний строк більшої тривалості, ніж гарантійний строк на основний виріб, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, якщо недоліки у комплектуючому виробі виявлені протягом гарантійного строку на нього, незалежно від спливу гарантійного строку на основний виріб.

Відповідно до частини 6 статті 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Отже, за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Згідно ч.1 ст.708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором:

1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення;

2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні;

3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни;

4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

За змістом п. 2.4. Договору поставки № 0112/2021 від 01.12.2021, приймання товару за кількістю здійснюється на підставі супроводжувальних документів, а саме видаткової накладної. Неузгоджені цим Договором питання приймання товару по кількості регулюються нормами Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості (затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 з доповненнями і змінами, внесеними постановою Держарбітражу СРСР від 14.11.1974) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості (затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 з доповненнями і змінами, внесеними Постановою Держарбітражу СРСР від 14.11.1974).

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГК України, строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 № 1545-ХІІ Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР передбачено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Враховуючи те, що на теперішній час законодавством України не врегульовано питання порядку приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю та якістю, на цей час на території України застосовуються Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю та Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затверджені відповідно постановами Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 та від 25.04.1966 № П-7.

Відповідно до пункту 1 Інструкції № П-7, дана інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектністю, а також тари під продукцією або товарами. У договорах поставки можуть бути передбачені особливості приймання відповідних видів продукції і товарів.

Тобто Інструкція № П-7 врегульовує питання приймання товару за якістю між сторонами зобов`язання щодо поставки товару в тих випадках, якшо стандартами або технічними умовами не встановлено інший порядок приймання продукції за якістю та комплектністю.

Згідно з п. 2.3 договору № 0112/2021, передача товару Постачальником і його приймання Покупцем за асортиментом, кількістю і ціною здійснюється на підставі відповідної видаткової накладної. Датами поставки товару вважаються дати підписання видаткової накладної.

При прийманні товару перевіряється цілісність упаковки вогнезахисних матеріалів та наявність усіх необхідних документів (сертифікати, паспорти партії тощо).

Приймання продукції за якістю та комплектністю проводиться у точній відповідності до стандартів, технічних умов, Основних та Особливих умов постачання, інших обов`язкових для сторін правил, а також за супровідними документами, що засвідчують якість та комплектність продукції, що постачається (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація тощо). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких із них не зупиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні (п. 14 Інструкції № П-7).

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ГК України, постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

За змістом ч. 2 ст. 662 ЦК України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 674 ЦК України, згідно з якими відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідачем разом з товаром було передано позивачу, серед іншого, сертифікат відповідності на вогнезахисний матеріал (штукатурку) Defens МР, зареєстрований в реєстрі органу сертифікації за № UА.032.СС.0437-21 терміном дії з 29.12.2021 до 08.09.2024 з додатком, паспорт якості партії вогнезахисної речовини (штукатурки) Defens МР ТУ У 20.5-3:2020 , які засвідчують належну якість поставленого товару.

У матеріалах справи відсутні жодні докази, які свідчили б про непередання товаросупровідних документів.

За змістом п. 2.5 договору № 0112/2021, відповідно до умов цього Договору Постачальник вважається таким, що виконав свої обов`язки по передачі товару, коли товар та відповідна документація передані Покупцю.

Згідно з п. 2.6 договору № 0112/2021, товар вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем - згідно кількості, яка зазначена в накладній, та якості, відповідно до сертифікату (паспорту) якості.

Покупець зобов`язаний належним чином забезпечувати приймання Товару за кількістю та якістю в порядку і терміни, встановлені цим Договором (п. 4.2.2 договору №0112/2021).

Так, на кожну партію товару уповноваженими особами кожної із сторін договору було складено та підписано відповідні видаткові накладні. Видаткові накладні підписані сторонами без зауважень, тож підпис повноважного представника ТОВ "БК "ОЛЬВІЯ" на первинних документах свідчить про те, що ТОВ БК "ОЛЬВІЯ" прийняло фарбу вогисзахисну Defens МР у загальній кількості 9 300 кг та вогнезахисну речовину (штукатурку) Defens МР у загальній кількості 5 760 кт без будь-яких зауважень, у тому числі щодо якості та кількості товару.

Згідно з умовами погодженими сторонами у п. 3.2 договору якісні показники Товару повинні відповідати вимогам ДСТУ, а також всім санітарним, технічним та іншим нормам. стандартам і правилам, які встановлені в Україні для даної групи товару, а також не мати дефектів товарного вигляду.

Разом з тим, у п. 4.2.4. договору передбачено, що покупець зобов`язаний при виявленні невідповідності товару, що надійшов, повідомити Постачальника протягом 1 (однієї) доби з моменту виявлення неякісного товару. При цьому покупець зобов`язується при виявленні скритих недоліків товару (дефектів) припинити використання (реалізацію) цієї партії товару до з`явлення представника постачальника та з`ясування характеру виникнення недоліків. В противному випадку при встановленні, що недоліки виникли з вини постачальника, поверненню буде підлягати лише та частина партії товару, яка зберігала цілісність упаковки та маркування виробника.

Будь-яких інших особливостей щодо приймання Товару за якістю Сторонами у Договорі не погоджено.

Відтак, прийняття покупцем товару без відповідних зауважень щодо його якості та відповідно підписання видаткової накладної уповноваженою особою покупця на відповідних примірниках вказаних накладних, які в силу приписів статей 1, 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні є належним та допустимим доказом підтвердження факту поставки та приймання товару за якістю, свідчить про відсутність недоліків якості товару в момент його передання покупцеві.

Відповідно до п. 30 Інструкції № П-7, акт має бути підписаний усіма особами, які брали участь у перевірці якості та комплектності продукції. Особа, яка не згодна зі змістом акта, І зобов`язана підписати його із застереженням про свою незгоду та викласти свою думку.

Так, за змістом акта від 08.06.2022 представник від відповідача зафіксував відслойку матеріалу від металоконструкцій та тріщини, натомість висловив незгоду з визначенням виявлених недоліків як скритих (прихованих) й зазначив, що однією з причин може бути невідповідність технології нанесення вогнезахисний матеріал (штукатурку) Defens МР.

Згідно з п. 9.1 Технічних умов "Матеріали вогнезахисні ПеГепх" ТУ У 20.5-3:2020, затверджених 10.01.2020 (набрали чинності - 13.01.2020) (копій додається), вогнезахисна речовина (штукатурка) Defens МР для застосування розводиться водою, у пропорції 1:1. Нанесення вогнезахисної речовини (штукатурки) Defens МР здійснюється при температурі від +5С до + 40С і відносній вологості повітря не вище 75%. В умовах підвищених температур (вище +27°С) нагріті поверхні, що захищаються, перед нанесенням вогнезахисного шару, необхідно охолодити, щоб їх температура не перевищувала +35°С і запобігати швидкому висиханню нанесеного вогнезахисного шару. В іншому випадку погіршуються фізико-хімічні властивості покриття під час висихання, що може привести до розтріскування покриття.

Враховуючи факт нанесення відповідного покриття у літній період (червень 2022 року), обставини, за яких покупцем не було дотримано вимог температурного режиму під час нанесення вогнезахисний матеріал (штукатурку) Defens МР, є цілком імовірним, натомість визначити дані обставини шляхом огляду відповідної продукції не є можливим. Крім того, оглядом взагалі не встановлювалось, який саме матеріал наносився та чи відповідала технологія нанесення технічним умовам.

За змістом вимог, які викладені у п. 8.3 ТУ У 20.5-3:2020, прогнозований термін служби покриттів становить не менше 30 років за умови дотримання правил зберігання, транспортування, ґрунтування, нанесення і сушіння матеріалів.

Згідно з п. 30 Інструкції № П-7, якщо між виробником (відправником) та одержувачем виникнуть розбіжності щодо характеру виявлених дефектів та причини їх виникнення, то для визначення якості продукції одержувач зобов`язаний запросити експерта бюро товарних експертиз, представника відповідної інспекції з якості або іншої компетентної організації.

Як було вищезазначено, в акті від 08.06,2022 представник відповідача висловив незгоду з віднесенням виявлених дефектів до прихованих, пояснивши свою позицію ймовірною причиною їх виникнення, що суперечило заявам позивача, тому в такому випадку, відповідно до п. 30 Інструкції № П-7, застосування якої сторонами договору було визнано обов`язковим, позивач як покупець на стадії огляду товару на встановлення належної якості мав запросити відповідного спеціаліста для отримання компетентної оцінки, проте такий представник позивачем не залучався, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Крім того, представник позивача мав можливість під час огляду висловити незгоду з запропонованими представником відповідача причинами виникнення виявлених дефектів та засвідчити у акті факт, що позивачем нанесення вогнезахисний матеріал (штукатурку) Defens МР здійснюється відповідно до передбаченої технічними умовами та відповідним регламентом робіт технології. Натомість така інформація у змісті складеного акта відсутня.

Разом з тим, слід зауважити, що участь у складанні акту про невідповідність якості товару (скритих недоліків) не є тотожним поняттю перевірка якості продукції, а тому навіть сама по собі участь представників сторін договору у складенні такого акту не гарантує такому документу його допустимості та достовірності, адже огляд товару, а саме вогнезахисний матеріал (штукатурку) Defens МР, тим паче у разі її нанесення на металоконструкції, не є методом визначення якісних характеристик вогнезахисної речовини (штукатурки) відповідно до ТУ У 20.5-3:2020, у яких методами визначено відбір проб (за ДСТУ І8О 1513:2014 (1801513:2010) Фарби та лаки. Перевіряння та готування проб для випробування) для проведення випробувань. Тому для підтвердження позиції, що спірний товар має приховані недоліки необхідним є здійснення звичайної для даного виду продукції перевірки.

Таким чином, з урахуванням всього вищевикладеного, акт про невідповідність якості товару (скритих недоліків) від 08.06.2022 не є допустимимдоказом, який би дійсно підтверджував обставини, що входять до предмета доказування по даній справі, а саме щодо неналежної якості поставленого товару та, у тому числі, факту виявлення прихованих недоліків.

Судом встановлено, що 29.06.2022 відповідачем в односторонньому порядку було складено Акт про невідповідність якості товару (скритих недоліків), за змістом якого було нібито зафіксовано відшаровування штукатурки вогнезахисної Defens МР від конструкцій та тріщини в деяких місцях. Також у акті вказується, що даний матеріал був нанесений представником відповідача Крамчаніновим А.М., проте у акті від 08.06.2022 за результатами огляду товару, який було складено представниками сторін договору, не засвідчено вчинення дій з нанесення матеріалу представником відповідача, докази про здійснення відповідних дій відсутні, а представник відповідача у акті від 08.06.2022 вказував виключно про те, що виявлені недоліки не мають характеру прихованих й можуть бути зумовлені порушенням технології нанесення вогнезахисної речовини (штукатурки) Defens МР.

За змістом п. 33 Інструкції № П-7, акт про приховані недоліки, виявлені у продукції, складається у порядку, передбаченому цією Інструкцією, якщо інше не передбачено Основними та Особливими умовами постачання іншими обов`язковими правилами та договором.

Укладеним сторонами Договором № 0112/2021 від 01.12.2021 особливостей процедури складення акту про приховані недоліки не передбачено, тому застосуванню підлягають положення Інструкції № П-7.

У п. 18 Інструкції № П-7 зазначено, що повідомлення про виклик представника виробника (відправника) має бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, а по відношенню до швидкопсувної продукції негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркуванню продукції, тари або пакування встановленим вимогам, якщо інші строки не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами або договором.

Відповідач зазначив, що лист вих.№ 401 від 24.06.2022 був направлений позивачем відповідачу електронною поштою 24.06.2022, засобами поштового зв`язку - 29.06.2022 (безпосередньо у день складення акту в односторонньому порядку), відповідне поштове відправлення було отримане відповідачем 07.07.2022, проте відповідно до листа позивача вих.№ 401 від 24.06.2022, недоліки поставленої продукції були зафіксовані 15.06.2022 - більше, ніж за тиждень до направлення відповідного повідомлення.

Крім порушення строку на направлення повідомлення про виклик постачальнику, згідно з пп. "а" та "г", у такому повідомленні має бути зазначено: найменування продукції, дата та номер рахунку-фактури або номер транспортного документа, якщо на момент виклику рахунок не отримано, та кількість продукції неналежної якості чи некомплектної продукції.

Водночас позивач всупереч вимогам Інструкції № П-7 жодного разу не конкретизував, якої саме зі здійснених поставок стосується повідомлення про виклик для огляду та яка кількість товару, на його думку, була неналежної якості.

З огляду на вищевикладене, позивачем було порушено порядок виклику представника відповідача, визначений п. 18 Інструкції № П-7, що є окремою підставою для визнання такого акту недопустимим доказом.

Відповідно до приписів п. 20 Інструкції № П-7, у разі неявки представника виробника (постачальника) на виклик покупця у встановлений строк та у випадках, коли виклик іногороднього представника виробника (відправника) не с обов`язковим, перевірка якості продукції здійснюється представником відповідної галузевої інспекції по якості продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції по якості.

За відсутності відповідної інспекції з якості чи бюро товарних експертиз у місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або неявки його за викликом одержувача (покупця) перевірка проводиться:

а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником чи заступником керівника цього підприємства (організації) або

б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-отримувача, призначеного керівником або заступником керівника підприємства з-поміж осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського чи місцевого комітету профспілки цього підприємства, або

в) односторонньо підприємством-отримувачем, якщо виробник (відправник) дав згоду на одностороннє приймання продукції.

Відповідно до змісту складеного акту від 29.06.2022, огляд товару на об`єкті будівництва проводився в односторонньому порядку за участі Герасімова Сергія Вікторовича (керівника будівництва) та Соболенка Дмитра Івановича ("керівника відділу ПТ`О" - виробничо-техпічного відділу), якими й був підписаний зазначений акт від 29.06.2022.

З урахуванням вищенаведеного припису п. 20 Інструкції № П-7, здійснення огляду для встановлення якості продукції й складення акту за його результатами було здійснено неналежними суб`єктами, адже одноосібна перевірка представниками покупця за відсутності інспекції по якості продукції, при відмові їх виділити представника або неявки його за викликом одержувача (покупця) могла бути здійснена лише за наявності згоди на це постачальника (відповідача), натомість надання такої згоди позивачем перед здійсненням огляду не запитувалось, а відповідачем така згода не надавалась.

Допустимість того чи іншого доказу за змістом ч. 2 ст. 77 ГПК України окрім іншого передбачає одержання доказу з дотриманням закону та відповідно неприйняття судом доказів, одержаних з порушенням закону. Зазначена норма передбачає необхідність дотримання процедури складення відповідного письмового документу (доказу), встановленої законодавством.

Таким чином, враховуючи те, що акт про невідповідність якості товару від 29.06.2022, складений одноосібно представниками ТОВ "БК '"ОЛЬВІЯ" (позивача, покупця) ія відсутності представника відповідної галузевої інспекції по якості продукції або ж згоди на це постачальника (відповідача), а також з порушенням порядку виклику представника постачальника, то зазначений акт про невідповідність якості товару від 29.06.2022 є недопустимим доказом й не може бути взятий до уваги судом при розгляді даної справи, оскільки складений з порушенням умов Інструкції № П-7, застосування якої сторони договору визнали обов`язковою.

Згідно з п. 29 Інструкції № П-7, за результатами приймання продукції за якістю та комплектністю за участю представників, зазначених у пп. 19 та 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції.

Інструкцією передбачені реквізити такого акту, зазначення яких є обов`язковим. Тому відповідач, серед іншого, звертає увагу суду на факти наступних порушень вимог Інструкції № П-7:

- відповідно до пп. "ж" п. 29, в акті має бути зазначено дату прибуття продукції на станцію (пристань, порт) вагона, контейнера, автофургона та інших опломбованих транспортних засобів, час доставки продукції на склад отримувача. Відсутність відомостей про дату прибуття транспортного засобу з вогнезахисною речовиною (штукатуркою) Defens МР, а також дати доставки товару на склад позивача в акті про невідповідність якості товару (скритих недоліків) унеможливлює встановлення конкретної з поставлених партій товару, якої стосувався огляд;

- за змістом пп. "і" п. 29, акт має містити умови зберігання продукції на складі покупця до складання акту. Так, згідно з вимогами п. 7.2 ТУ У 20.5-3:2020, матеріали вогнезахисні зберігають в щільно закритій тарі, оберігаючи від вологи, прямих сонячних променів та відкритого вогню, Defens МР - при температурі від мінус 30 °С до плюс 40 °С. За змістом п. 8.1 зазначених технічних умов, виробник гарантує відповідність вогнезахисних матеріалів вимогам цих технічних умов при дотриманні споживачем правил зберігання, встановлених технічними умовами. Обставини щодо зберігання спірної продукції не відображені у складених актах, є відомими тільки покупцю (позивачу), а дотримання умов І зберігання вогнезахисної речовини (штукатурки) Defens МР, відповідно до технічних умов, є уважливою складовою збереження якості такої продукції. Незазначення в акті умов зберігання [спірного товару дає підстави для висновку, що він міг зберігатись позивачем безпосередньо на і будівельному майданчику об`єкта будівництва без дотримання передбачених технічними умовами вимог;

- згідно з пп. "л" п. 29, під час вибіркової перевірки продукції в акті має бути вказано порядок відбору продукції для вибіркової перевірки із зазначенням підстави вибіркової перевірки (стандарт, технічні умови, Особливі умови постачання, інші обов`язкові правила та

договір). Відсутність даних відомостей у складених актах також унеможливлює встановлення конкретної партії товару, якої було здійснено огляд;

- за пп. "н" п. 29, у акті зазначається кількість (вага), повне найменування та перерахування пред`явленої до огляду та фактично перевіреної продукції з виділенням продукції забракованої, що підлягає виправленню у виробника або на місці, у тому числі шляхом заміни окремих деталей, а також продукції, сорт якої не відповідає сорту, зазначеному у документі, що засвідчує її якість. За змістом складених актів, окрім неможливості встановлення конкретної партії товару, не є можливим встановити кількість товару, що був оглянутий;

- відповідно до п. 14 Інструкції № П-7 приймання продукції за якістю та комплектністю

здійснюється у точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними та Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також згідно

супровідних документів, що посвідчують якість та комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація тощо), тому за пп. "р" п. 29, акт має містити також номери стандартів, технічні умови, креслення, зразки (еталони), за якими здійснювалась перевірка якості продукції. Складені акти не містять посилання на ТУ У 20.5-3:2020;

- згідно з п. 31, до акту, складеному в порядку п. 29 має бути долучено, в тому числі акт

передбачений п. 16 інструкції (акт який було складено одразу як було виявлено недоліки в

продукції). Проте, серед переліку додатків, не зазначено жодного іншого акта.

Отже, як акт про невідповідність якості товару (скритих недоліків) від 08.06.2022. так і акт від 29.06.2022 не є належним, допустимим та достовірним доказом наявності обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо неналежної якості поставленого товару - вогнезахисної речовини (штукатурки) Defens МР, оскільки окрім їх складення з порушенням вимог Інструкції № П-7, вони також жодним чином не підтверджують наявність прихованих за своїм характером недоліків і неналежну якість поставленого відповідачем товару на дату їх складення.

Як вже було зазначено вище, відповідні зразки під час здійснення огляду товару та складання відповідних актів від 08.06.2022 та від 29.06.2022 всупереч вимогам законодавства відібрано не було.

Також за змістом ч. 7 ст. 222 ГК України, при розгляді претензії сторони у разі необхідності повинні звірити розрахунки, провести експертизу або вчинити інші дії для забезпечення досудового врегулювання спору.

Експертиза щодо якості спірного товару або дотримання технології нанесення штукатурки вогнезахисної Defens МР з метою встановлення причин її відшаровування від конструкцій та зявлення тріщін в деяких місцях не проводилась.

Відак позивачем не доведено факт отримання ним від віповідача товару неналежної якості.

За змістом ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 30.01.2019 у справі № 164/882/15-Ц, тлумачення п. 1 ч. 2 ст. 678 ЦК України свідчить, то у разі істотногопорушення вимог щодо якості товару покупець має право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми лише за умови, якщо він відмовився від договору.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду, зазначеними у постанові від 10.05.2020 у справі № 910/22541/16, можливість реалізації права на відмову від договору у випадку його істотного порушення продавцем, пов`язується з дотриманням форми повідомлення про відмову, а отже пов`язано із вимогами ч. 3 ст. 214 ЦК України, відповідно до якої відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, у якій було вчинено правочин.

У постанові від 30.01.2019 у справі № 164/882/15-Ц Верховний Суд зазначив, що встановивши, що позивач не відмовлявся від договору купівлі-продажу, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про відсутність правових підстав для стягнення сплаченої за товар грошової суми.

Також Верховний Суд у постанові від 17.12.2020 у справі № 904/1598/18 погодився, що позивач не відмовлявся від договорів поставки і тому не підлягають задоволенню через безпідставність позовні вимоги про повернення сплаченої вартості поставленого товару.

Договором поставки № 0112/2021 від 01.12.2021 можливість односторонньої відмови сторони від договору не передбачена, водночас можливість односторонньої відмови від договору та повернення сплачених за товар грошових коштів передбачається лише за умови наявності істотного порушення вимог щодо якості товару.

Істотність недоліків товару є оціночним поняттям, водночас належна якість поставленого позивачу вогнезахисного матеріалу (штукатурки) Defens МР підтверджується сертифікатом новідності та паспортом якості, а акти про невідповідність якості товару від 08.06.2022 та 29.06.2022 не можуть вважатися належними, допустимими та достовірними доказами наявності обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення з відповідача вартості поставленого товару, оскільки складені в порушення вимог вищезазначеної Інструкції № П-7, а відтак не підтверджують наявність прихованих недоліків і неналежну якість поставленого відповідачем товару на дату їх складення.

З огляду на вищевикладене, істотність порушення вимог щодо якості поставленого позивачу товару є недоведеною, зокрема й з підстав нездійснення експертизи за заявою відповідача, а тому не може слугувати підставою для повернення сплаченої за товар грошової суми і односторонньої відмови від договору.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення вартості товару, поставленого за видатковими накладними № 103 від 13.04.2022 та № 113 віл 12.05.2022. у загальному розмірі 69 954,05 гри не підлягають задоволенню.

Щодо суми переплати за товар.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 9.1 договору поставки № 0112/2021 від 01.12.2021, цей договір укладається Сторонами строком на 1 (один) рік, але в будь-якому випадку в частині виконання зобов`язань - до повного виконання Сторонами.

За змістом п. 9.3 договору поставки № 0112/2021 від 01.12.2021, цей Договір може змінюватися, доповнюватися або достроково припинятися лише за письмовою згодою сторін.

Дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку може мати місце за вимогою однієї із Сторін у випадку, передбаченому діючим законодавством та цим договором (п. 9.4 договору поставки № 0112/2021 від 01.12.2021).

За змістом п. 5.2. Договору № 0112/2021 від 01.12.2021, оплата за Товар здійснюється Покупцем на умовах: 70% попередня оплата та 30% по факту відвантаження товару.

Відповідач визнає, що позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти як попередню оплату за Договором № 0112/2021 від 01.12.2021 у розмірі 70% загальної вартості товару.

Як було встановлено в судовому засіданні сторони не звертались за з письмовою заявою про розірвання договору.

Отже, строк дії закінчився 01.12.2022, тоді як позивач звернувся до суду з позовною заявою лише 20.06.2023р.

Враховуючи те, що строк дії договору № 0112/2021 від 01.12.2021 закінчився 01.12.2022р., тому в задоволенні позовних вимог в частині повернення передоплати підлягають задоволенню.

Так, відповідно до позовної заяви, в загальному позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми попередньої оплати за товар за договором поставки № 0112/2021 від 01.12.2021 у справі № 904/3203/23 становили 220 571,72 грн.

Судом встановлено й не заперечувалось позивачем, що після відкриття провадження у справі відповідачем було здійснено часткове повернення сум залишку попередньої оплати за договором поставки товару № 0112/2021 від 01.12.2021. Відповідні докази були долучені до матеріалів справи клопотаннями відповідача від 04.09.2023 та від 25.09.2023.

Отже, загалом відповідач здійснив повернення сум залишку попередньої оплати за договором поставки товару № 0112/2021 від 01.12.2021 на користь позивача після відкриття провадження у справі № 904/3203/23 (26.06.20213) у загальному розмірі 40 000,00 грн.

Відповідачем надано платіжні доручення, відповідно до якого останнім, після відкриття провадження у справі - 26.06.2023, перераховано на рахунок Позивача 40 грн.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, оскільки відповідачем сплачено позивачеві суму заборгованості у розмірі 40 000,00 грн, то провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Доказів повернення попередньої оплати у сумі 180 571,72 грн сторонами суду не надано.

З огляду на вказане, позовна вимога про стягнення з відповідача попередньої оплати підлягає задоволенню у розмірі 180 571,72 грн.

Щодо стягнення збитків

У позовній заяві позивач стверджує про спричинення йому реальних збитків у розмірі 86 140,24 грн.

Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (п. 4 ч. І ст. 611 ЦК України).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (ч. 1 ст. 224 ГК України).

За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідачем як постачальником було здійснено обумовлені поставки товару, який був прийнятий позивачем за кількістю і якістю, неодноразово висловлювалась заява про відібрання зразків (проб) і проведення експертизи якості товару, які були залишені позивачем без відповіді, з урахуванням факту, що якість поставленого товару (вогнезахисної речовини (штукатурки) Defens МР) підтверджується сертифікатом відповідності та паспортом якості, а акти про невідповідність якості товару від 08.06.2022 та від 29.06.2022, складені всупереч вимогам укладеного договору й законодавства, що підлягає застосуванню, і не є належними та допустимими доказами неналежної якості продукції, то виконання відповідачем як постачальником власних зобов`язань за Договором № 0112/2021 від 01.12.2021 не є таким, що здійснене неналежним чином. З огляду на вищевикладене. законодавчо визначені підстави для стягнення збитків відсутні.

Більше того, за ч. 2 ст. 623 ЦК України встановлює, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Позивачем до позовної заяви було додано документи на підтвердження понесених збитків, серед яких дефектний акт, відомість об`ємів виконаних будівельно-монтажних робіт за серпень 2022 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та розрахунок витрат у результаті постачання бракованого товару.

Щодо доданого позивачем розрахунку витрат у результаті постачання бракованого товару суд зазначає наступне.

По-перше, даний розрахунок складено станом на 29.06.2022. тобто на день складення позивачем в односторонньому порядку акту про невідповідність якості товару. Важливо наголосити, що позивач заявляє вимоги про стягнення 84 114,24 грн як реальних збитків, проте реальними збитками, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Доказів же понесення заявлених у розрахунку збитків, крім витрат на оренду обладнання (колінчатий підйомник), які ще й були здійснені місяцем раніше (у липні 2022 року) періоду виконання робіт за відомістю об`ємів виконаних будівельно-монтажних робіт (серпень 2022 року), зокрема щодо виплати заробітної плати, вартості матеріальних ресурсів та загальновиробничих витрат позивачем не надано.

По-друге, доданий розрахунок витрат підписаний в односторонньому порядку директором ТОВ "БК "ОЛЬВІЯ" (позивача), що з урахуванням відсутності документальних підтверджень розміру понесених збитків додатково свідчить про неможливість об`єктивного підтвердження факту понесення позивачем реальних збитків й у сукупності з вищевикладеними обставинами свідчить про абсолютну необґрунтованість заявлених вимог позивачем.

Крім того, дефектний акт на капітальний ремонт вогнезахисного покриття металевих конструкцій від 30.06.2022 містить перелік робіт, які підлягали виконанню, на загальній площі 86,51 кв.м. Водночас відповідно до даних з відомості об`ємів виконаних будівельно-монтажних робіт за серпень 2022 року вогнезахист було здійснено на металоконструкціях загальною площею 1 018,39 кв.м, що значно перевищує площу, заявлену у вищезазначеному дефектному акті.

Акт здач і-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2022 стосується послуг надання обладнання у період з 01.07.2022 по 31.07.2022, у той час як вищезазначена відомість об`ємів виконаних будівельно-монтажних робіт стосується виконання робіт у серпні 2022 року.

Крім того, у повторній претензії від 09.11.2022 позивач заявляв вимоги щодо відшкодування йому збитків у розмірі 120 081,34 грн, тому дані позовні вимоги, окрім їх очевидної безпідставності та недоведеності, також свідчать про суперечливість поведінки позивача.

За змістом правових висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 30.09.2021 у справі № 910/9146/20, відповідно до частини другої статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків повинен бути реальним та доведеним позивачем. Пред`явлення вимоги про стягнення збитків покладає обов`язок саме на позивача довести, що вони не с абстрактними, а дійсно є реальними у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання. При визначенні розміру збитків мають враховуватись заходи, вжиті самим позивачем для їх недопущення.

Тож, окрім недоведеності факту понесення заявлених збитків відповідними документами, недоведеним залишається також і факт їх взаємозв`язку з виконанням власних зобов`язань відповідачем, а також обставини щодо здійснення відповідачем заходів щодо їх недопущення.

Отже, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги з відшкодування реальних збитків у розмірі 86 114,24 грн є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними належними і допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частина третя статті 2 ГПК України визначає основні засади (принципи) господарського судочинства, зокрема змагальність сторін та диспозитивність, які конкретизовані у статтях 13, 14 ГПК України відповідно.

Відповідно до вищевикладеного, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд же розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Пунктом 5 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 708,58 грн.

Щодо повернення судового збору

Крім того, господарський суд вважає за доцільне надати роз`яснення щодо повернення сплаченої суми судового збору за подання позовної заяви.

Провадження у справі в частині переплати у сумі 40 000,00 грн закрито, у зв`язку відсутністю предмету спору, оскільки відповідачем було сплачено після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі закриття провадження.

Відтак, у позивача наявна можливість повернути судовий збір у загальному розмірі 600,01 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Провадження в частині стягнення попередньої оплати у розмірі 40 000 грн - закрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТЕЛЬ ДНІПРО" (49040, м. Дніпро, вул. Космічна, буд. 49 Г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ОЛЬВІЯ" (49010, м. Дніпро, вул. Лабораторна, буд. 45; ) переплату у сумі 180 571,72 грн., а також витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 708,58 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 02.11.2023.

Суддя В.Г. Бєлік