ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3820/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Виставковий Світ", м. Київ
до Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка, м. Харків
про стягнення 41725,34 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Виставковий Світ", м. Київ звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка, м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 18980,00 грн основного боргу, 14654,12 грн пені, 6858,82 грн інфляційних втрат, 1232,40 грн 3% річних. Просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору. Також просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/3820/23 та ухвалено розгляд справи № 922/3820/23 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі) надсилалися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Позивачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано 12 вересня 2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано 08 вересня 2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

19 жовтня 2023 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Виставковий Світ" подано клопотання про стягнення з відповідача 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, яке суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Відзиву на позов відповідачем до суду надано не було.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

20 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Виставковий Світ" (позивачем, виконавцем) та Харківським національним технічним університетом сільського господарства імені Петра Василенка (відповідачем, замовником) укладено договір №СЗО-93 про надання послуг.

Відповідно до п.1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок по наданню послуг згідно ДК 021:00-8 послуги з організації виставок, ярмарок і конгресів (послуги щодо участі в Дванадцятій Міжнародній виставці "Сучасні заклади освіти") згідно з кошторисом (додаток №1 до договору). Місце проведення: Київський палац спорту (Спортивна площа, 1). Термін проведення: 26-28 травня 2021 року.

Згідно підпункту 2.1.1 пункту 2.1. договору виконавець зобов`язується зарезервувати замовнику обладнану площу 6 кв.м.. шо включає наступне обладнання: стінові панелі 100x250 см, 1 стіл, 3 стільці, 1 подіум 100x50x100 (h) см, 1 евророзетка потужністю до 2.5 kw, 1 світильник, кошик для сміття

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 21 договору виконавець зобов`язується нанести назву замовника на фриз стенду стандартним однокольоровим шрифтом - 82 знаки. Харківський національний технічний університет сільського господарства ім.Петра Василенка.

Згідно підпункту 2.1.3 пункту 2.1 договору виконавець зобов`язується розмістити інформацію замовника в офіційному каталозі на сайті виставки www.vsosvita.com.ua українською та англійською мовами (до матеріалу включається: назва замовника, повна адреса, телефони зі вказаним кодом міста, факс, e-mail. http, текстова інформація, але не більше 500 знаків).

Відповідно до підпункту 2.1.5. пункту 2.1. договору виконавець зобов`язується забезпечити монтаж і демонтаж стенду, електроживлення, загальне освітлення, загальну охорону в неробочий час. прибирання в проходах.

Згідно підпункту 2.1.6 пункту 2.1. договору виконавець зобов`язується надати 3 беджі.

Зазначений вище перелік послуг, які зобов`язався надати позивач, також наведений у Кошторисі (додатку № 1 до договору) на участь у Дванадцятій міжнародній виставці "Сучасні заклади освіти" Харківський національний технічний університет сільського господарства ім.Петра Василенка.

Відповідно до підпункту 2.2.1. пункту 2.2. договору замовник зобов`язується надати заповнену та скріплену печаткою та підписами заявку на участь у Виставці зі всіма необхідними додатками, де буде розміщена інформація щодо бажаного стенду, замовлення додаткового обладнання та послуг.

Згідно підпункту 2.2.2. пункту 2.2. договору замовник зобов`язується надіслати виконавцю оригінал підписаного та скріпленого печаткою договору.

Відповідно до підпункту 2.2.3. пункту 2.2. договору замовник зобов`язується надати інформацію до каталогу та сайту Виставки українською та англійською мовами в електронному вигляді. До матеріалу включаються: назва Замовника, повна адреса, телефони зі вказаним кодом місто, факс, e-mail. http, текстова інформація, але не більше 500 знаків, не враховуючи адреси.

Згідно підпункту 2.2.4. пункту 2.2. договору замовник зобов`язується сплатити вартість послуг виконавця в порядку та на умовах, визначених статтею 3 даного договору.

Відповідно до підпункту 2 2.5. пункту 2.2. договору замовник повинен забезпечити оформлення стенду до відкриття Виставки та не демонтувати експозицію до офіційного закриття Виставки.

Згідно підпункту 2.2.6. пункту 2.2. договору замовник зобов`язується замовник не має права залишити стенд або вивезти майно достроково /до офіційного закриття Виставки без письмової згоди виконавця.

Відповідно до підпункту 2 2.7. пункту 2.2. договору замовник зобов`язується використовувати обладнання виконавця згідно з його призначенням, підтримувати його в належному стані, не допускаючи поломки, псування або втрати.

Згідно підпункту 2.2.8. пункту 2.2. договору замовник зобов`язується після офіційного закриття Виставки привести обладнання виконавця, що знаходилось на площі стенду в початковий стан (очистити від ілюстративних матеріалів, бруду, клею).

Відповідно до підпункту 2.2.9. пункту 2.2. договору замовник зобов`язується дотримуватися правил протипожежної безпеки, техніки безпеки та санітарно-гігієнічних норм.

Згідно пункту 3.1. договору договірна ціна складає: 18980,00 грн без ПДВ.

Відповідно до пункту 3.2. договору замовник здійснює оплату послуг на підставі наданих виконавцем актів наданих послуг, протягом 15 банківських днів, з дня підписання акту.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання договору №СЗО-93 про надання послуг від 20 травня 2021 року позивачем були належним чином надані послуги, перелік яких наведено у пункті 2.1 договору та Кошторисі (додатку № 1 до договору), що підтверджується актом від 28 травня 2021 року наданих послуг.

Оскільки акт наданих послуг було складено сторонами 28 травня 2021 року, зобов`язання з оплати мало бути виконане відповідачем у строк до 18 червня 2021 року включно. Проте, оплата здійснена не була і у Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 18980,00 грн.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 2 статті 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами частини 1 статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 статті 640 Цивільного кодексу України).

Статтею 641 Цивільного кодексу України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до статті 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини з надання послуг, шляхом укладення договору у спрощений спосіб, а дії сторін щодо складення акту здачі-приймання робіт (надання послуг), засвідчують їх волю для настання відповідних правових наслідків.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, одним із принципів належного виконання зобов`язання є дотримання строку (терміну) виконання зобов`язання.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 18980,00 грн основного боргу слід задовольнити.

Щодо стягнення із відповідача заявлених позивачем суми пені у розмірі 14654,12 грн у відповідності до договору, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 4.5. договору у випадку невиконання або неналежного виконання замовником зобов`язань за даним договором виконавець має право стягнути з замовника пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ. що діяла в період, за який нараховується пеня.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, пеня та штраф є видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 14654,12 грн пені задовольнити.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1232,40 грн та інфляційних втрат у розмірі 6858,82 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми 3% річних дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі у розмірі 1232,40 грн та інфляційних втрат у розмірі 6858,82 грн, є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Позивач також просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем в якості надання професійної правничої допомоги адвокатом наданий договір про надання правової допомоги №21/08-23 від 21 серпня 2023 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Виставковий Світ" (клієнтом) та адвокатом Раілко Сергієм Вікторовичем (адвокатом). Згідно пункту 1.1. договору про надання правової допомоги адвокат на умовах цього договору, за винагороду та на користь клієнта зобов`язується надавати правову допомогу клієнту та здійснювати представництво його інтересів в судах загальною юрисдикції, господарських, адміністративних та інших спеціалізованих судах, в місцевих, апеляційних та Верховному суді, органах державної виконавчої служби та перед приватними виконавцями, в органах прокуратури, Національної поліції, органах Державної податкової служби, нотаріальних конторах, органах державної влади та управління, органах місцевого самоврядування, перед юридичними та фізичними особами у справах, де стороною (заявником) є клієнт. Клієнт зобов`язується прийняти надану правову допомогу та сплатити адвокату гонорар. 21 серпня 2023 року між клієнтом та адвокатом укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги №21/08-23 від 21 серпня 2023 року, якою врегульовано витрати на професійну правничу допомогу. Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг від 18 жовтня 2023 року витрати на професійну правничу допомогу, наданих відповідно договору про надання правової допомоги №21/08-23 від 21 серпня 2023 року складають суму у розмірі 2000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши надані докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, беручи до уваги рівень складності даної справи, об`єм вчинених представником позивача дій, а також керуючись критерієм реальності адвокатських витрат, враховуючи суму задоволення позовних вимог, суд вважає достатньою та співрозмірною щодо наданих послуг на правову допомогу в сумі 2000,00 грн.

Таким чином, суд покладає на відповідача витрати позивача на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 44, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Виставковий Світ" (03124, м. Київ, б-р. Вацлава Гавела, буд. 16, ) 18980,00 грн основного боргу, 14654,12 грн пені, 6858,82 грн інфляційних втрат, 1232,40 грн 3% річних, 2000,00 грн на професійну правничу допомогу та 2684,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "03" листопада 2023 р.

Суддя П.В. Хотенець