РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2023Справа № 910/13324/23

За позовом Акціонерного товариства «Укртранснафта» (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд. 32/2)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київтехімпорт» (03680, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 3, офіс 920)

про стягнення 587999,41 грн

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Укртранснафта» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київтехімпорт» про стягнення 587999,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не виконано зобов`язання в частині своєчасного постачання товару за договором поставки № 23-02/46-21 від 24.11.2021, укладеним між позивачем та відповідачем, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача 391999,61 грн пені та 195999,80 грн штрафу, на підставі п. 7.1 договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

03.10.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідач посилається на те, що зобов`язання відповідачем виконано, а порушення строків поставки за договором було викликано настанням форс-мажорних обставин, а саме військовою агресію Російської Федерації проти України (введення воєнного стану), оскільки вказана форс-мажорна обставина призвела до припинення імпорту на територію України, що в свою чергу стало причиною порушення строків поставки товару відповідачем позивачу. Крім того, відповідач зазначає, що обумовлений договором товар ним було поставлено позивачеві ще 26.05.2022, однак було виявлено недоліки товару, які усувалися, тому кінцевою датою поставки товару позивачеві є 10.08.2022 р. Наведене, за твердженням відповідача, є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання згідно з ст. 617 Цивільного кодексу України.

10.10.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує на відсутність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення строків поставки товару, оскільки порушення строків поставки товару відбулося через незлагодженість логістичних процесів імпортування товару та намагання поставити товар неналежної якості, а не через введення воєнного стану в Україні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2021 р. між Акціонерним товариством «Укртранснафта» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київтехімпорт» (постачальник) укладено договір поставки № 23-02/46-21.

На умовах цього договору та за результатами проведеної процедури закупівлі (згідно з протоколом щодо прийняття рішення Уповноваженою особою з проведення публічних закупівель АТ «Укртранснафта» у м. Києві від 08.11.2021 № 132УО/5) постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у погоджені сторонами строки генератори (код 31120000-3 за ДК 021:2015) (UА-2021-08-27-007252-а) (пересувні освітлювальні установки заливаючого світла) (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар (пункт 1.1 договору).

Згідно з п. 3.2 договору загальна сума договору становить 2799997,20 грн.

Відповідно до Специфікації, яка є додатком № 1 до договору, строк поставки товару - протягом 90 календарних днів з дати зарахування авансового платежу на поточний рахунок постачальника. Товар постачається в робочі дні, протягом робочих годин покупця.

Згідно з п. 4.2 договору авансовий платіж у розмірі 50% вартості товару здійснюється покупцем проти надання банківської гарантії повернення авансового платежу, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором, протягом 10 календарних днів з дати надання постачальником банківської гарантії на підставі отриманого рахунку (рахунку-фактури) постачальника.

Акціонерне товариство «Укртранснафта» сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Київтехімпорт» авансовий платіж у розмірі 1399998,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 24.12.2021 № .

Таким чином, погоджений у специфікації строк на поставку товару закінчився 24.03.2022 р.

Приймання товару покупцем (в тому числі кожної частини/партії товару) підтверджується шляхом підписання уповноваженими представниками сторін електронного (-их) первинного (-их) документа (-ів) (видаткової (-их) накладної (-их)) (пункт 5.3 договору).

Складання (створення) та підписання електронного (-их) первинного (-их) документа (-ів) (видаткової (-их) накладної (-их)) здійснюється сторонами в електронній формі з використанням ресурсів сервісу iDocHUB та визнається сторонами істотною умовою цього Договору згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України (п. 5.4 договору).

При відвантаженні товару (в тому числі кожної частини/партії товару), постачальник з використанням ресурсів сервісу iDocHUB складає (створює) та підписує електронний первинний документ (видаткову накладну) (п. 5.5 договору).

Датою поставки товару (в тому числі кожної частини/партії товару) та моментом, отримання покупцем товару (в тому числі кожної частини/партії товару) від постачальника вважається дата підписання електронного (-их) первинного (-их) документа (-ів) (видаткової (-их) накладної (-их)) представником покупця (п. 5.10 договору).

Листом № 008/05/22 від 24.05.2022 відповідач повідомив позивача про готовність до поставки товару.

З матеріалів справи вбачається, та підтверджується сторонами у справі, що 26.05.2022 р. відповідачем було передано позивачеві товар за адресою: урочище «Промисловий центр» 6, с. Смільне, Бродівський р-н, Львівська обл., 80643.

Однак, при перевірці товару позивачем було виявлено недоліки товару, про що позивачем складено акт виявлених недоліків товару від 30.05.2022 з переліком виявлених недоліків, який підписано зі сторони позивача.

Згідно з п. 5.7 договору у мотивованому запереченні покупець письмово повідомляє постачальника про недоліки (в т.ч. щодо відхилень від вимог щодо кількості та/або якості та/або комплектності товару (в тому числі кожної частини/партії Товару)). У цьому випадку складається акт виявлених недоліків товару, в якому, крім виявлених недоліків, зазначаються строки їх усунення постачальником. Постачальник зобов`язаний усунути недоліки за власний рахунок у строки, зазначені в акті виявлених недоліків товару.

Листом № 23-00/6/2429-22 від 31.05.2022 р. позивач повідомив відповідача, що при перевірці товару 30.05.2022 було виявлено відхилення вимог договору та направив йому акт виявлених недоліків товару. Також у вказаному листі позивач просив зазначити строки усунення недоліків, які не повинні перевищувати 20 робочих днів.

12.07.2022 при повторній перевірці поставленого відповідачем товару було встановлено часткове усунення недоліків та зафіксовано неусунені виявлені недоліки, про що позивачем складено Акт виявлених недоліків товару № 2 від 12.07.2022.

08.08.2022 р. відповідачем було поставлено, а позивачем прийнято обумовлений договором товар вартістю 2799997,20 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 1 від 08.08.2022 р на вказану суму.

Таким чином, постачальник порушив строки поставки товару, визначені договором.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Як було встановлено судом, відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання щодо поставки позивачу товару в строк, визначений за домовленістю сторін та вказаний у специфікації до договору.

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено порушення відповідачем встановленого договором строку поставки товару.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 391999,61 грн пені та 195999,80 грн штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що при недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару, за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання. Якщо прострочення виконання зобов`язань перевищує 30 днів, постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого товару.

Позивачем здійснено нарахування пені за несвоєчасне виконання відповідачем обов`язку щодо поставки товару, передбаченого укладеним між сторонами договором, за загальний період з 25.03.2022 року по 11.08.2022 року на відповідну вартість товару, поставка якого була прострочена.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

Крім того, судом перевірено розрахунок штрафу на загальну суму 2799997,20 грн., встановлено його правильність та відповідність вимогам умов договору.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України).

Відповідач, стверджуючи про відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання за договором поставки посилається на настання форс-мажорних обставин спричинених військовою агресію Російської Федерації проти України (введення воєнного стану), оскільки вказана форс-мажорна обставина призвела до припинення імпорту на територію України, що в свою чергу стало причиною порушення строків поставки товару відповідачем позивачу.

24.02.2022 внаслідок повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України введено воєнний стан на всій території України.

Вказана обставина є загальновідомою.

Як зазначають сторони, листом № 0018-22 від 10.03.2022 відповідач повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин та неможливість виконання договору.

Погоджений у специфікації строк на поставку товару закінчився 24.03.2022 р.

Як вбачається з матеріалів справи, контрагент відповідача - Компанія Al-Sabahi General Trading LLC (Дубай, Об`єднані Арабські Емірати), з якою відповідач мав укладений Контракт на поставку даного товару, відмовилася від співпраці з ТОВ «Київтехімпорт» та згідно з повідомленням 02.03.2022 р. в односторонньому порядку розірвала укладений з контрагентом Контракт від 05.01.2022 з 02.04.2022 у зв`язку з неможливістю виконання договору внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

21.04.2022 р. відповідач звернувся до Компанії Al-Sabahi General Trading LLC (Дубай, Об`єднані Арабські Емірати) з листом щодо продовження співпраці на поставку товару.

11.05.2022 між відповідачем та його контрагентом було укладено договір за яким відповідачеві було поставлено товар.

Товар було поставлено позивачеві 26.05.2022, проте з недоліками.

Зазначені відповідачем обставини правовідносин з контрагентом, а також повне виконання ним обов`язку з поставки погодженого сторонами товару за договором, не свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення строку виконання зобов`язань за договором, оскільки кінцевий строк поставки спірного товару (24.03.2022) був передбачений та погоджений обома контрагентами саме у специфікації до Контракту, яка є його невід`ємною частиною.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження неможливості виконання зобов`язання з поставки товару від інших поставщиків, зокрема і сертифікату, виданого Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на реальну неможливість виконання зобов`язань відповідача саме за договором поставки № 23-02/46-21 від 24.11.2021.

Таким чином, суду не доведено неможливість виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару у визначений договором строк внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, а відтак відсутні підстави для звільнення згідно зі ст. 617 ЦК України відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.

Разом з цим, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають значення.

Згідно з частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналіз приписів статей 551 Цивільного кодексу України, 233 Господарського кодексу України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен, зокрема, об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та інше. При цьому, обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

У той же час зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 року в справі № 904/4685/18, від 21.11.2019 року в справі № 916/553/19.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Зазначені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків. При цьому слід враховувати, що правила частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Отже, наявність обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення розміру санкцій, вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації.

Причиною порушення строку поставки товару є наявність об`єктивних обставин поставки імпорту та усунення недоліків товару в умовах воєнного стану, які істотно вплинули на можливість виконання зобов`язання з поставки товару.

Судом встановлено, що більша частина порушення строку виконання зобов`язання припало на усунення недоліків товару неналежної якості.

Крім того, судом враховано, що відповідачем ще на початку березня, тобто до кінцевої дати виконання зобов`язання, було повідомлено позивача про настання форс-мажорних обставин.

Також судом враховано повне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що, за фактичних обставин цієї справи, об`єктивно свідчить про добросовісність відповідача.

Про вчинення відповідачем дій для добросовісного виконання ним зобов`язання щодо своєчасної поставки товару вказує і те, що після розірвання договору на поставку імпортованого товару, за тих обставин що склались, відповідачем вже 11.05.2022 було переукладено договір з контрагентом, предметом якого була поставка товару для його подальшої реалізації позивачеві, та вже 24.05.2022 повідомлено позивача про можливість поставки товару.

Таким чином, відповідачем вживались заходи, необхідні для належного виконання ним зобов`язань за договором, що свідчить про добросовісність відповідача щодо виконання зобов`язань за договором, з огляду на що, суд вбачає, що застосування до відповідача штрафних санкцій у визначеному позивачем розмірі, який загалом становить понад четверту частину вартості товару, що поставлявся, є надмірним та несправедливим.

З огляду на вищевказані обставини та з урахуванням інтересів обох сторін, зважаючи на те, що продукція хоч і з простроченням, але була поставлена позивачу, враховуючи добросовісну поведінку відповідача, за обставин що склалися на момент виконання зобов`язання за договором, суд дійшов висновку про зменшення розміру нарахованих позивачем пені та штрафу на 60 %. Таке зменшення суд вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі, що запобігатиме настанню негативних наслідків.

Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 156799,84 грн. пені та 78399,92 грн штрафу.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення пені та штрафу підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі (без урахування зменшення судом неустойки).

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, ст. ст. 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги про стягнення пені та штрафу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київтехімпорт» (03680, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 3, офіс 920, код 39051707) на користь Акціонерного товариства «Укртранснафта» (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, буд. 32/2, код 31570412) 156799 (сто п`ятдесят шість тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн 84 коп. пені, 78399 (сімдесят вісім тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн 92 коп. штрафу та 8819 (вісім тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн 99 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА