ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 листопада 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3030/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі судді: Богацької Н.С.

розглянувши заяву Одеської міської ради (вх № 3053/23 від 01.11.2023) про відвід судді Савицького Я.Ф. в апеляційному провадженні

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2023 про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами

у справі № 916/3030/21

за позовом: Одеської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА»

про: стягнення 161 520,75 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.11.2021 у справі №916/3030/21 позов Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА» про стягнення 161520,75 грн задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЛОДЦЕНТР» подало на нього апеляційну скаргу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛОДЦЕНТР» на рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2021 у справі №916/3030/21 відмовлено.

10.07.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА» надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2021 у справі №916/3030/21 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.09.2023 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2021 у справі №916/3030/21 відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2021 задовольнити, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Одеської міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА» 161520,75 грн. заборгованості відмовити повністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Колоколова С.І., суддів Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/3030/21. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА» до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Одеської області.

06.10.2023 матеріали справи №916/3030/21 отримані Південно-західним апеляційним господарським судом.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА» залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, як таку, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України (до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору), встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

19.10.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА» надійшов лист з доказами сплати судового збору.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА» відкрито апеляційне провадження, призначено її розгляд на 30 листопада 2023 року о 10:00 год.

01.11.2023 від Одеської міської ради надійшла заява (вх № 3053/23/Д2) про відвід судді Савицького Я.Ф. в апеляційному провадженні у даній справі.

Заява мотивована тим, що суддя Савицький Я.Ф. не може брати участь у розгляді цієї справи та підлягає відводу, оскільки в іншому суді розглядалась судова справа у справі №520/19087/19, в якій позивачем є Одеська міська рада, а одним із відповідачів є Савицький А.Я. - син судді Савицького Я.Ф. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2020 позовну заяву задоволено. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Савицького А.Я. Постановою Одеського апеляційного суду від 05.09.2023 апеляційну скаргу задоволено частково. Заявник зазначив, що станом на сьогодні вимоги вказаних рішень судів у справі не виконані. Таким чином, на думку заявника, є обставини, які викликають сумніви щодо неупередженості або об`єктивності судді Савицького Я.Ф. під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ШПІЛЬКА» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2023 у справі №916/3030/21.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2023 для розгляду заяви Одеської міської ради (вх № 3053/23/Д2 від 01.11.2023) визначено суддю Богацьку Н.С.

Розглянувши матеріали справи, а також доводи, викладені у заяві (вх № 3053/23/Д2 від 01.11.2023), суд дійшов висновку про те, що підстави для відводу судді Савицького Я.Ф. в апеляційному провадженні у даній справі відсутні, виходячи з наступного.

Частинами 1-3 ст. 35 ГПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до приписів ст. 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частини перша-третя, сьома, восьма, одинадцята статті 39 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає, щоб суд у межах своїх повноважень був неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Морель проти Франції», пункти 45-50; «Пескадор Валеро проти Іспанії», пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лука проти Румунії», пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 44; «Пабла Кю проти Фінляндії», пункт 30; «Мікалефф проти Мальти», пункт 96).

У рішенні в справі «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», пункт 52).

Водночас, доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Савицького Я.Ф., безпосередньо та однозначно не вказують на його особисту небезсторонність, упереджене ставлення чи особисту прихильність до того чи іншого учасника справи.

Лише посилання заявника на перебування в провадженні іншого суду справи, де приймали участь одночасно Одеська міська рада та син судді Савицького Я.Ф. не можуть бути єдиною та достатньою підставою для відводу судді.

Враховуючи викладене, а також те, що інших ґрунтовних аргументів на доведення наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Південно-західного апеляційного господарського суду Савицького Я.Ф. заявником не наведено, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 232-235, 281 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Одеської міської ради про відвід судді Південно-західного апеляційного господарського суду Савицького Я.Ф. в апеляційному провадженні (вх № 3053/23/Д2 від 01.11.2023) у справі № 916/3030/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Н.С. Богацька