РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.11.2023Справа № 910/13294/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монопрод"

про стягнення 17 999,79 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2023 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - Військова частина) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монопрод" (далі - Товариство) 17 999, 79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем покладених на нього зобов`язань за договором від 16 вересня 2022 року № 524/ВЗЗ-2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання) та встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у даній справі в порядку, встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України шляхом направлення на адреси їх місцезнаходженням належним чином завірених копій ухвал рекомендованими листами з повідомленням про вручення.

Ухвала суду від 30.08.2023 була отримана позивачем 18.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 490.

Відповідачу ухвалу суду від 30.08.2023 було надіслано на адресу згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань поштовим відправленням № 504, яке повернуто до суду з зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», жодних заяв про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходило.

Відповідно до п. 3, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене, судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2022 року між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (замовник за договором, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Монопрод" (постачальник за договором, відповідач по справі) було укладено договір № 524/ВЗЗ-2022, відповідно до умов якого останнє зобов`язалося поставити позивачу зазначені у специфікації (додаток № 1) якісні товари у строки та на умовах, передбачених цим договором, а позивач - прийняти й оплатити вказану продукцію (пункт 1.1 розділу 1 договору).

Цей правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1.2 розділу 1 договору, "предмет договору" визначено, що найменування (номенклатура, асортимент, кількість) товару зазначена в Додатку №1 до цього договору. Код ДК 021:2015:15130000-8 М`ясопродукти.

Додатком № 1 до договору (специфікація) сторони погодили асортимент, кількість та вартість товару, а саме: консерви м`ясо-рослинні (каша перлова зі свининою), у кількості 200 000,00 кг, загальною вартістю 24 000 000,00 грн (120,00 грн за 1 кг).

Розрахунки за товар проводяться шляхом оплати Військовою частиною за фактично поставлену кількість товару (партію товару) з відстрочкою платежу до 30 календарних днів, а у випадку поставки продовольчого товару вітчизняного виробництва - до 10 календарних днів (згідно з вимогами Постанови КМУ від 26.02.22 № 160 "Щодо забезпечення стабільної роботи виробників продовольства в умовах воєнного стану"), з дати прийняття товару на склад Військової частини та/або на склади військових частин Національної гвардії України (далі - НГУ), факт чого засвідчується підписами уповноважених осіб на відповідній видатковій накладній (пункт 5.1. правочину).

Згідно з пунктом 6.1. договору дата та місце поставки товару зазначаються у письмовій заявці Військової частини, яка вручається під особистий підпис представнику Товариства або надсилається на адресу останнього рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладення, направлену на адресу постачальника, зазначену в Розділі 14 договору, у разі неприбуття вищезазначених осіб. У заявці зазначаються найменування товару, місце його поставки, кількість та інша необхідна інформація для поставки.

Пунктом 6.2. договору визначено, що передача (приймання-здача) товару здійснюється у пункті відвантаження за адресою: АДРЕСА_1 та/або в пунктах відвантаження військових частин НГУ, визначених заявкою позивача.

Згідно з пунктом 6.7. договору право власності на товар переходить до Військової частини після прийняття товару на її склад, факт чого засвідчується підписами уповноважених осіб сторін на видатковій накладній. Датою прийняття товару вважається дата, вказана уповноваженою особою Військової частини на видатковій накладній.

За порушення строку поставки товару, зазначеного у заявці Військової частини, Товариство сплачує пеню в розмірі 0,1% від вартості товару, з якого допущено прострочення виконання, за кожний день такого прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару (пункт 8.3. правочину).

Пунктом 11.1. договору визначено, що він набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовженого Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022 та від 12 серпня 2022 року № 573/2022, а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, але не довше ніж до 31 грудня 2022 року.

Відповідно до умов Договору, 08.11.2022 Позивачем було надано під особистий підпис представнику Відповідача заявку № 78/8/2-2103 від 07.11.2022 про необхідність поставки Товару в загальній кількості 200 000 кг консерви м?ясо-рослинні (каша перлова зі свининою) у відповідні строки та відповідні місця постачання.

Проте, як зазначає позивач Товар, визначений заявкою від № 78/8/2-2103 від 07.11.2022, частково поставлений Відповідачем з порушенням строку.

22.11.2022 Відповідачем поставлено Товар у кількості 49 999,425 кг на загальну суму 5 999 931,00 грн., що підтверджує складена Відповідачем видаткова накладна № МП-0000454 від 22.11.2022.

Позивач за порушення строку поставки 49 999,425 кг товару з 18.11.2022 по 21.11.2022 (3 дні), нарахував відповідачу пеню в розмірі 17 999,79 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодекс України встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статі 526 Цивільного кодексу України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною другою статті 231 Господарського кодексу України визначено, по у разі, якщо порушено господарське зобов?язання, виконання якого фінансується за рахунок Державного бюджету України, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов?язання стягується пеня у розмірі 0.1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частин 1, 2 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (далі - Закон) передбачено, що цей закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно зі статтями 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Як зазначалось вище, пунктом 8.3. розділу 8 Договору сторони також узгодили між собою, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у заявці, Відповідач сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару.

Відповідно до частини другої статті 231 Господарського кодексу України та пункту 8.3. розділу 8 Договору розмір пені за порушення строків поставки товару згідно з заявкою Замовника 78/8/2-2103 від 07.11.2022 становить 17 999,79 грн на підставі проведеного розрахунку (0,1% від вартості непоставленого в визначений строк Товару х на кількість прострочених днів), а саме: за порушення строку поставки 49 999,425 кг Товару з 18.11.2022 по 21.11.2022 (3 дні), що підтверджує складена Відповідачем видаткова накладна № МП-0000454 від 22.11.2022: 0,1 % від 5 999,93 грн. х 3 днів = 17 999,79 грн.

Матеріалами справи підтверджується і відповідачем не спростовано факт несвоєчасної поставки товару в строк, передбачений заявкою Військової частини № 78/8/2-2103 від 07.11.2022 та пунктом 6.1. розділу 6 договору.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки заявлена Військовою частиною до стягнення сума пені в розмірі 17 999,79 грн є арифметично вірною та відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, позовна вимога про стягнення з відповідача суми пені підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монопрод" (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 28; код 44819172) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_2 ) пеню в розмірі 17 999 (сімнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 79 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 07.11.2023.

Суддя О.Г. Удалова