ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 жовтня 2023 року0Справа № 921/442/23
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.
у справі
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність
За участю представників:
Кредиторів: Данилевич А.Б.- представник Ощадбанку;
Боржника: Шимечко А.Я. керуючий реструктуризацією
Встановив: Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21 липня 2023 року відкрито провадження у справі № 921/442/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Шимечко Андрія Ярославовича, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 738 від 08.04.2013; оприлюднено на офіційному веб-сайті оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
В судовому засідання 03.10.2023 судом оголошено перерву до 13.10.2023.
На адресу господарського суду Тернопільської області від керуючого реструктуризацією Шимечко А.Я. надійшли Відомості про результати розгляду вимог кредиторів, зокрема АТ "Ощадбанк".
Представник кредитора АТ "Ощадбанк" в судовому засіданні 13.10.2023 підтримав заяву з кредиторськими вимогами до боржника.
В судовому засіданні арбітражний керуючий Шимечко А.Я. визнав кредиторські вимоги АТ "Ощадбанк" в сумі 51 859,19 дол. США, що станом на дату подання еквівалентно 1 896 417,98 грн з підстав, викладених в Відомостях про результати розгляду вимог кредиторів.
Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне відділення АТ "Ощадбанк" про визнання грошових вимог відносно боржника ОСОБА_2 в сумі 1 939 745,19 грн, судом встановлено наступне:
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Абзацом 11 частини 3 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.
Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.
Як вбачається із заяви, 21.11.2006 між ВАТ "Ощадбанк" (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір №185, відповідно до умов якого, Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 29 000,00 Доларів США, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 29 000,00 доларів США, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 11,5 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором 9п. 1.1.); кредит надається на 36 місяців зі строком остаточного повернення Кредиту не пізніше 20.11.2009 (п. 1.2.).
21.11.2006 між ВАТ "Ощадбанк" (Іпотекодержателем) та ОСОБА_1 (Іпотекодавцем) укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого, Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з Кредитного договору, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому Договорі, Предмет іпотеки, яки належить Іпотекодавцю на праві власності (п.1.1); предметом іпотеки за цим Договром є нерухоме майно, а саме: жилий будинок, зазначений на плані під літерою "А". Жилий будинок зі всіма невід`ємними його при належностями, має загальну площу 94,8 кв. м., а житлову площу 38,0 кв. м. та знаходиться за адресою: с. Великий грибочок Тернопільського району Тернопільської області та товарів в обороті згідно договору застави, а саме майна (свиней в кількості 255 штук (п.1.2.).
АТ "Ощадбанк" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши боржнику кредит у розмірі 29 000,00 дол. США.
Однак, як вказує АТ "Ощадбанк", в порушення умов вищезазначеного Договору, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань, банк звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з боржника заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2010 у справі №2-10050/2010 позов ВАТ "Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільського обласного управління ВАТ "державний ощадний банк України" задоволено частково, стягнуто в користь Банку з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору в розмірі 31 880,19 доларів США, що еквівалентно 253 064,94 грн, шляхом звернення стягнення на належне на праві власності ОСОБА_1 та передане ним нерухоме майно: житловий будинок зі всіма невід`ємними його при належностями, який знаходиться в с. Великий грибочок, тернопільського району, згідно іпотечного договору №б/н від 21.11.2006 посвідченого державним нотаріусом Чопик І.Я. від 21.11.2006 та зареєстровано в реєстрі за №2348, а також сплачений судовий збір в сумі 1 700,00 грн та 120 грн витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляджу справи.

19.10.2011 на виконання даного рішення суду видано виконавчий лист.

Як вказує АТ "Ощадбанк" предмет іпотеки було реалізовано на прилюдних торгах за ціною 150 720,00 грн.

Окрім того, як вбачається з матеріалів заяви, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2019 у справі №607/6127/19 задоволено позов акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитним договором №185 від 21.11.2006. в розмірі 51 859,19 дол. США (п`ятдесят одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять доларів США 19 центів), яка складається з: 25 026,53 дол. США - заборгованість по основному боргу і 26 832,66дол. США - сума пені за несвоєчасне погашення боргу та нарахованих відсотків та 21 700,70 грн (двадцять одна тисяча сімсот гривень 70 копійок) сплаченого судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до п. п. 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їх рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії" п. 61)

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 120 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

Враховуючи умови кредитного договору від №185 від 21.11.2006, факт ухвалення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області рішення від 30.07.2019 у справі №607/6127/19, вимоги АТ "Ощадбанк" є обґрунтованими та підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів у розмірі 51 859,19 дол. США, що згідно з курсом НБУ станом на момент звернення із заявою до суду становить 1 896 417,98 грн.

Щодо грошової вимоги в частині нарахуванням АТ "Ощадбанк" 3% річних в сумі 1 184,82 дол. США, що еквівалентно 43 327,21 грн, суд зазначає.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано або виконано з простроченням, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зважаючи на відсутність у зазначених правових нормах такої підстави припинення зобов`язання як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 12.09.2011 р. у справі № 3-73гс11, від 24.10.2011 р. у справі № 3-89гс11, від 14.11.2011 р. у справі № 3-116гс11, від 23.01.2012 р. у справі № 3-142гс11.

Таким чином, судом визнаються вимоги АТ "Ощадбанк" до фізичної особи ОСОБА_1 на загальну суму 53 044,01 дол. США, що еквівалентно 1 939 745,19 грн (з яких: 25 026,53 дол. США, що еквівалентно 915 185,17 грн. заборгованість за основним боргом; 26 832,66 дол. США, що еквівалентно 981 232,81 грн. пеня; 1 184,82 дол. США, що еквівалентно 43 327,21 грн 3% річних по простроченому основному боргу та прострочених відсотках).

Частиною 2 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, витрати на оплату судового збору в сумі 5 368,00 грн сплачені платіжною інструкцією №5099 від 11.08.2023 та зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, згідно виписки Господарського суду Тернопільської області, покладаються на боржника та відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст.9, 45, 47, 113, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне відділення АТ "Ощадбанк", 46001, Майдан Волі, 2, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ про визнання грошових вимог відносно боржника ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати конкурсним кредитором Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Тернопільське обласне відділення АТ "Ощадбанк", 46001, Майдан Волі, 2, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ відносно ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в сумі:

- 51 859,19 дол США заборгованості, що в еквіваленті на момент звернення із заявою до суду за офіційним курсом НБУ становить 1 896 417,98 грн;

- 1 184,82 дол США, що в еквіваленті на момент звернення із заявою до суду за офіційним курсом НБУ становить 43 327,21 грн 3% річних;

- 5 368,00 грн судовий збір за подання заяви про визнання грошових вимог відносно боржника.

Черговість задоволення грошових вимог кредитора:

в сумі 5 368,00 грн - судовий збір за подання заяви про визнання кредитором (відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів).

в сумі 1 939 745,19 грн - вимоги другої черги.

3. Ухвалу надіслати сторонам по справі.

4. Ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство набирають законної сили з моменту їх прийняття та можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Суддя А.М. Сидорук