ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023м. ДніпроСправа № 904/4607/23
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Департаменту цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації м. Дніпро

до Акціонерного товариства «Дніпроазот» м. Кам`янське

про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 28700грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Департамент цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації звернувся до Акціонерного товариства «Дніпроазот» з позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 28700грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на безпідставне отримання відповідачем ПДВ в розмірі 28700грн, сплаченого позивачем за товар, поставлений на виконання договору поставки хімічної продукції №154284 від 09.10.2020.

Позивач зазначав, що на виконання договору №154284 від 09.10.2020 позивач отримав від відповідача товар та платіжними дорученнями №4, №5, №6 від 06.11.2020; №7 та №8 від 16.11.2020 сплатив вартість поставленого товару на загальну суму 172200грн, у тому числі ПДВ в розмірі 28700грн.

Позивач повідомляв, що товар (гіпохлорит натрію марки А) входить до Переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та які звільняються від сплати ввізного мита, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020.

Позивач наполягав на тому, що включення суми ПДВ до ціни договору суперечить пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Посилаючись на положення статті 1212 Цивільного кодексу України, позивач просив стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти у вигляді ПДВ, сплаченого за договором №154284 від 09.10.2020, в розмірі 28700грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.

На адресу суду 01.09.2023 надійшла заява позивача разом з доказами усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в справі матеріалами.

Запропонував відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвала суду від 06.09.2023 отримана відповідачем 15.09.2023.

На електронну адресу суду 21.09.2023 надійшов підписаний кваліфікованим електронним підписом відзив відповідача про незгоду із заявленими вимогами.

Відповідач вказав, що передбачена договором та специфікацією продукція була поставлена відповідачем позивачу в повному обсязі та за зазначеними в специфікації до договору цінами. Продукція прийнята позивачем без зауважень, розрахунки здійснені, договір виконаний. В договорі відсутні положення про - постачання продукції, у ціну якої не включено податку на додану вартість; зміну ціни після здійснення поставки; повернення постачальником покупцю грошових коштів, у тому числі, у розмірі податку на додану вартість.

Відповідач наполягав на тому, що поставлена за договором продукція (гіпохлорит натрію марки А) відноситься до коду УКТ ЗЕД 2828 90 00 00. Цей код був зазначений відповідачем при складанні податкових накладних №726 від 15.10.2020, №727 від 15.10.2020, №791 від 16.10.2020, №1025 від 21.10.2020, №1357 від 28.10.2020. Правильність присвоєння продукції (гіпохлориту натрію марки А) коду УКТ ЗЕД 2828 90 00 00 підтверджується висновком експерта Кам`янського бюро Дніпропетровської торгово-промислової палати №КБ - 202 від 13.06.2023.

Відповідач вказав, що у Переліку, затвердженому постановою Міністрів України №224 від 20.03.2020, відсутні товари з кодом УКТ ЗЕД 2828 90 00 00. Це унеможливлює віднесення продукції, поставленої за договором (гіпохлорит натрію марки А), до складу товарів з цього Переліку та звільнення від оподаткування податком на додану вартість.

Відповідач зазначив, що грошові кошти у розмірі 28700грн отримані відповідачем у складі вартості (ціни) продукції як податок на додану вартість та були перераховані до державного бюджету України з метою виконання податкових зобов`язань. Сума податку на додану вартість у розмірі 28700грн. не може вважатися такою, що зберігається відповідачем. Адже ця сума була перерахована до державного бюджету.

На адресу суду 25.09.2023 надійшла відповідь позивача на відзив.

Позивач звернув увагу, що у примітках до постанови Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020, зазначено про довідкове наведення коду товарів згідно з УКТ ЗЕД. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку.

Позивач вказував, що в розділі «Дезінфекційні засоби, антисептики та обладнання для проведення дезінфекції, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020, зазначена назва товару (основного компоненту) - «хлорвмісні та інші за способом дії препарати для дезінфекції поверхонь, матеріалів, обладнання (Chlorine base compound)». Продукція (гіпохлорит натрію марки А) була придбана для дезінфікуючих потреб та має один з хлорвмісних препаратів.

На електронну адресу суду 03.10.2023 надійшли підписані електронним цифровим підписом письмові заперечення відповідача на відповідь позивача.

На думку відповідача, позивач помилково відносить гіпохлорит натрію марки А до товарів «хлорвмісні та інші за способом дії препарати для дезінфекції поверхонь, матеріалів, обладнання (Chlorine base compound)».

Відповідач послався на пункт 1.5 договору та зазначив, що якість продукції повинна відповідати вимогам ТУ У 20.1-1:2019 «Гіпохлорит натрію». В розділі 1 цих Технічних умов вказано, що гіпохлорит натрію марки А застосовується в хімічний промисловості для знезараження питної води і води плавальних басейнів, для дезінфекції та відбілювання. Пунктом 3.2 Технічних умов передбачено, що масова концентрація активного хлору в продукції становить 190г/дм3 (тобто 19%). Це перевищує показник активного хлору (0,1%), встановлений в Переліку для товару «хлорвмісні та інші за способом дії препарати для дезінфекції поверхонь, матеріалів, обладнання (Chlorine base compound)».

Відповідач наполягав на тому, що гіпохлорит натрію марки А Переліком не передбачений. До такої продукції не могли бути застосовані податкові пільги, встановлені пунктом 71 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткуванням податком на додану вартість.

Відповідач вказував, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Умови договору щодо ціни продукції є наявними, дійсними та чинними, в установленому порядку не скасовані, не визнані недійсними, не змінені та не припинені. Тому підстави для застосування положень ст. 1212 Цивільного кодексу України відсутні.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Акціонерним товариством «Дніпроазот» (далі постачальник) та Управлінням цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі покупець) укладений договір на постачання хімічної продукції №154284 від 09.10.2020 (далі договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору від 09.10.2020 постачальник зобов`язується протягом строку дії договору поставляти (передавати у власність) покупцю визначену цим договором та невід`ємними додатками до нього продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов`язується приймати таку продукцію та оплачувати її вартість в порядку і в строки, передбачені договором та невід`ємними додатками до нього.

Предметом поставок за цим договором є визначена родовими ознаками продукція виробничо-технічного призначення - гіпохлорит натрію марки А (ДК 021:2015 код 24310000-0 основні неорганічні хімічні речовини).

В пунктах 1.3, 1.4 договору від 09.10.2020 вказано, що кількістьта ціна хімічної продукції, що підлягає поставці за цим договором, узгоджуються сторонами в специфікації на поставку хімічної продукції (далі - специфікації на поставку хімічної продукції). Специфікації на поставку хімічної продукції підписуються повноважними представниками обох сторін, скріплюються печатками сторін (за їх наявності) та є невід`ємними частинами (додатками) цього договору.

Ціна хімічної продукції приймається сторонами визначеною на тому базисі поставки, що зазначений у п. 3 1 цього договору.

Ціна хімічної продукції, яка зазначена у погодженій сторонами специфікації на поставку хімічної продукції, може змінюватись постачальником, не більше як на 10% у разі коливання ціни хімічної продукції на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в специфікації до цього договору.

Про зміну ціни хімічної продукції постачальник повідомляє покупця. Після направлення покупцю повідомлення про зміну ціни хімічної продукції постачальник вправі відмовитися від постачання хімічної продукції за погодженою сторонами специфікацією на поставку хімічної продукції.

У разі згоди покупця зі зміною ціни сторони підписують нову специфікацію на поставку хімічної продукції, в якій зазначаються нова ціна хімічної продукції та кількість хімічної продукції, яка підлягає поставці покупцю за новою ціною.

Підписана сторонами нова специфікація на поставку хімічної продукції стає невід`ємною частиною договору та є підставою для подальшого постачання хімічної продукції покупцю на умовах цього договору

Після підписання сторонами нової специфікації на поставку хімічної продукції попередня специфікація на поставку хімічної продукції, яка була погоджена сторонами, втрачає свою чинність

У разі непогодження покупцем запропонованої ціни, тобто у разі надходження постачальнику відмови покупця від погодження запропонованої ціни чи ненадходження постачальнику в межах вказаного ним у повідомленні строку для надання відповіді письмової згоди покупця із запропонованою ціною, ціна хімічної продукції вважається непогодженою, а сторони вважаються такими, що не пов`язані будь-якими зобов`язаннями, правами чи обов`язками щодо поставки та оплати хімічної продукції, ціну якої постачальник запропонував змінити.

Всі специфікації на поставку хімічної продукції, які підписані сторонами втрачають свою чинність з моменту надходження постачальнику відмови покупця від погодження запропонованої ціни чи змоменту спливу строку, вказаного постачальником у повідомленні для надання відповіді про погодження нової ціни хімічної продукції, і ненадходження постачальнику протягом цього строку письмової згоди покупця із запропонованою ціною.

Згідно з пунктом 1.5 договору від 09.10.2020 якість хімічної продукції повинна відповідати ТУ У 20.1-1:2019 «Гіпохлорит натрію». Постачальник засвідчує якість хімічної продукції паспортом про якість, зміст якого відповідає вимогам ТУ У 20 1-1:2019. Один примірник паспорту про якість надсилається разом з вантажем (хімічною продукцією), якщо сторони не погодять інше.

Відповідно до пункту 1.7 договору від 09.10.2020 покупець придбаває хімічну продукцію як дезінфікуючий засіб для обробки поверхонь, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19) відповідно до постанови КМУ «Деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19) на території України» (зі змінами) №225 від 20.03.2020.

В пунктах 2.1, 2.3 договору від 09.10.2020 вказано, що орієнтовна сума цього договору становить 172200грн з ПДВ.

Розрахунки по договору проводяться в наступному порядку: на умовах відстрочки платежу протягом 15календарних днів з моменту поставки хімічної продукції.

Пунктами 3.1, 3.8, 3.9 договору від 09.10.2020 визначено, що постачання хімічної продукції покупцеві здійснюється постачальником на умові (базисі) поставки EXW склад постачальника (Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця,1), згідно Правил Міжнародної Торгової Палати (ІСС) з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі, в редакції 2010 (надалі Інкотермс - 2010). Хімічна продукція постачається покупцеві окремими партіями.

Часткова та/або дострокова поставка хімічної продукції допускається.

Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання по поставці певної кількості (партії) хімічної продукції покупцю, з моменту надання певної кількості (партії) хімічної продукції в розпорядження покупця або вказаної ним особи (перевізникові, вантажоодержувачеві) на складі постачальника, а саме завантаження певної кількості (партії) хімічної продукції на транспортний засіб покупця або вказаної ним особи (перевізникові, вантажоодержувачеві). Дата поставки хімічної продукції є дата оформлення товарно-транспортної накладної на відпуск хімічної продукції (дата товарно-транспортної на відпуск хімічної продукції) та видаткової накладної. Ризик втрати чи пошкодження хімічної продукції право власності на оплачену покупцем хімічну продукцію, а також обов`язок несення витрат, пов`язаних з хімічною продукцією, переходять від постачальника до покупця в момент виконання постачальником своїх зобов`язань по поставці хімічної продукції.

Відповідно до пункту 8.1 договору від 09.10.2020 цей договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами і діє до 31.12.2020.

В специфікації №1 від 09.10.2020 до договору від 09.10.2020 сторони погодили поставку хімічної продукції Гіпохлорит натрію марки «А» у кількості 20,5т загальною вартістю 172200грн з ПДВ (20% ПДВ 28700грн).

Додатковою угодою №1 від 15.10.2020 до договору від 09.10.2020 сторони виклали в новій редакції банківські реквізити покупця.

Згідно з видатковими накладними №14935 від 15.10.2020, №14936 від 15.10.2020, №14993 від 16.10.2020, №15168 від 21.10.2020, №15595 від 28.10.2020 відповідач поставив позивачу хімічну продукцію за договором від 09.10.2020. Платіжними інструкціями №4 від 06.11.2020 на суму 22680грн, №5 від 06.11.2020 на суму 82656грн, №6 від 06.11.2020 на суму 61992грн, №7 від 16.11.2020 на суму 4704грн, №8 від 16.11.2020 на суму 168грн позивач сплатив вартість отриманої хімічної продукції.

В подальшому, на підставі розпорядження Дніпропетровської обласної військової адміністрації №65/0/527-23 від 01.02.2023 відбулась зміна найменування покупця з Управління цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації на Департамент цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Ідентифікаційний код юридичної особи залишився незмінними.

Звертаючись до суду з позовом, позивач наполягав на необґрунтованому включенні до вартості хімічної продукції (Гіпохлорит натрію марки «А») податку на додану вартість в розмірі 28700грн та посилався на пункт 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, розділ «Дезінфекційні засоби, антисептики та обладнання для проведення дезінфекції, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував на узгодження сторонами в договорі від 09.10.2020 вартості хімічної продукції разом з податком на додану вартість і відсутності підстав характеризувати суму в розмірі 28700грн як безпідставно отриману, відсутність хімічної продукції (Гіпохлорит натрію марки «А») в Переліку товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020.

Пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17.03.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020 затверджений перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість (далі Перелік).

До розділу «Дезінфекційні засоби, антисептики та обладнання для проведення дезінфекції, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Переліку включена категорія товарів - назва товару (основного компоненту) «хлорвмісні та інші за способом дії препарати для дезінфекції поверхонь, матеріалів, обладнання (Chlorine base compound)»; код згідно з УКТ ЗЕД 3808; форма випуску - порошки, таблетки, гранули, концентрати; вміст активної речовини - 0,1% активного хлору для розчину.

В договорі від 09.10.2020, специфікації №1 від 09.10.2020 до договору та видаткових накладних №14935 від 15.10.2020, №14936 від 15.10.2020, №14993 від 16.10.2020, №15168 від 21.10.2020, №15595 від 28.10.2020 сторони не визначили код УКТ ЗЕД хімічної продукції (Гіпохлорит натрію марки «А»). В договорі від 09.10.2020 наведений лише код продукції за Єдиним закупівельним словником (ДК 021:2015 код 24310000-0 основні неорганічні хімічні речовини).

У податкових накладних від 15.10.2020, від 16.10.2020, від 21.10.2020, від 28.10.2020, сформованих відповідачем за результатами виконання договору від 09.10.2020, відповідач зазначав код УКТ ЗЕД хімічної продукції (Гіпохлорит натрію марки «А») 2828 90 00 00. Відповідач пояснював, що правильність визначеного ним коду УКТ ЗЕД підтверджена у висновку експерта №КБ-202 від 13.06.2023, складеному експертом Кам`янського бюро Дніпропетровської торгівельно-промислової палати.

У висновку експерта №КБ-202 від 13.06.2023, складеному експертом Кам`янського бюро Дніпропетровської торгівельно-промислової палати на замовлення відповідача за результатами дослідження, зокрема, договору поставки хімічної продукції №154284 від 09.10.2020, рахунків, паспортів якості, технічних характеристик ТУ У 20.1-1:2019, вказано, що «Гіпохлорит натрію марки «А» належить до коду УКТ ЗЕД 2828 90 00 00.

Між сторонами відсутній спір щодо правильності визначення відповідачем коду УКТ ЗЕД 2828 90 00 00 для хімічної продукції (Гіпохлорит натрію марки «А»).

Відповідач посилався на розбіжності в кодах УКТ ЗЕД, вказаних у Переліку для хлорвмісних та інших за способом дії препаратів для дезінфекції поверхонь, матеріалів, обладнання (Chlorine base compound) (код УКТ ЗЕД 3808) та у податкових накладних для (код УКТ ЗЕД 2828 90 00 00).

Водночас у примітках до Переліку міститься застереження, що коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому Переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в Переліку.

В даному випадку основний компонент товару це активний хлор (Chlorine base compound).

Тому суд не приймає посилання відповідача на розбіжності в кодах УКТ ЗЕД товару як підставу не застосовувати положення постанови Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020.

Також відповідач звертав увагу на зміст пунктів 1, 3.2 Технічних умов «Гіпохлорит натрію» ТУ У 20.1-1:2019. Зокрема, зазначав, що показник активного хлору в хімічній продукції (гіпохлориту натрію марки А) перевищує показник активного хлору (0,1%), встановлений в Переліку для товару «хлорвмісні та інші за способом дії препарати для дезінфекції поверхонь, матеріалів, обладнання (Chlorine base compound)».

Пунктом 1.5 договору від 09.10.2020 передбачено, що якість продукції повинна відповідати вимогам ТУ У 20.1-1:2019 «Гіпохлорит натрію».

В розділі 1 Технічних умов «Гіпохлорит натрію» ТУ У 20.1-1:2019 (далі Технічні умови), затверджених відповідачем, вказано, що гіпохлорит натрію марки «А» застосовується в хімічний промисловості для знезараження питної води і води плавальних басейнів, для дезінфекції та відбілювання.

Згідно з пунктом 1.7 договору від 09.10.2020 покупець придбав хімічну продукцію саме як дезінфікуючий засіб для обробки поверхонь, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19) відповідно до постанови КМУ «Деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19) на території України» (зі змінами) №225 від 20.03.2020.

Серед характеристик товару (основного компоненту) «хлорвмісні та інші за способом дії препарати для дезінфекції поверхонь, матеріалів, обладнання (Chlorine base compound)» у Переліку вказаний вміст активної речовини - 0,1% активного хлору для розчину.

В пункті 3.2 Технічних умов передбачено, що залежно від призначення гіпохлорит натрію випускають марки «А» і «Б», який повинен відповідати нормам, зазначеним у таблиці 1. Так, нормою для гіпохлориту натрію марки «А» є масова концентрація активного хлору не менше 190г/дм3. При цьому допускається втрата активного хлору після закінчення 10днів з дня відвантаження не більше 30% первісної концентрації і зміна забарвлення.

Враховуючи показники норми, масова концентрація активного хлору в продукції (19%) перевищує вміст активної речовини, вказаний у Переліку (0,1% активного хлору для розчину).

Суд враховує, що однією з форм випуску товару, наведений в Переліку, є концентрат. Тобто концентрація активного хлору в гіпохлориті натрію марки «А» (19%) дозволяє довести вміст активної речовини до 0,1% активного хлору для розчину.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про віднесення поставленого відповідачем позивачу товару за договором від 09.10.2020 до Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020 та звільнення від оподаткування податком на додану вартість гіпохлориту натрію марки «А», придбаного позивачем на підставі договору від 09.10.2020 як дезінфікуючий засіб для обробки поверхонь, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з приписами статті 11 Цивільного кодексу України та статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші (частина перша статті 177 Цивільного кодексу України).

Положеннями частини першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частин першої, третьої статті 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина п`ята статті 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно з вимогами підпунктів а) і б) пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

Датою виникнення податкових зобов`язань зі сплати ПДВ з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, перелічених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).

Таким чином, хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку (див. постанови Верховного Суду від 04.05.2023 у справі №910/59/22, від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі 910/12764/20).

Отже, порядок та механізм нарахування і сплати ПДВ чи навпаки (операції, які не є об`єктом оподаткування або звільнені від оподаткування тощо) врегульовано відповідними нормами Податкового кодексу України та, відповідно, не можуть встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.05.2023 у справі №910/59/22.

Тому відповідач, як одна із сторін зобов`язання, набув кошти, що є предметом спору, за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, що виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а поза підставами, передбаченими договором поставки, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Передбачений інститутом кондикції вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Отже предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права (висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19)).

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Основна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або звертає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок меж збільшенням майна в однієї особи i відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення (див. постанови Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20, від 04.05.2022 у справі № 903/359/21, від 05.10.2022 у справі № 904/4046/20).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (див. постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20).

Враховуючи наведені вище обставини щодо звільнення від оподаткування ПДВ операції з постачання відповідачем товару за договором від 09.10.2020, суд дійшов висновку про те, що неповернення відповідачем позивачеві суми, перерахованої поза межами договірних платежів (суми ПДВ, яка не підлягала сплаті за встановлених обставин), мало наслідком збагачення відповідача на суму 28700грн, тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом.

Позовні вимоги Департаменту цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Акціонерного товариства «Дніпроазот» про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 28700грн підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2684грн. покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 2, 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Департаменту цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Акціонерного товариства «Дніпроазот» про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 28700грн задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Дніпроазот» (Ідентифікаційний код 05761620; адреса місцезнаходження: 51909, м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, буд. 1) на користь Департаменту цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації (Ідентифікаційний код 40019939; адреса місцезнаходження: 49004, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд.3) суму безпідставно отриманих коштів в розмірі 28700грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684грн.

Видати наказ після набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова