ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.11.2023 Справа № 914/1084/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Компані 2015», м. Харків

про видачу дублікату наказу від 26.07.2022 року

у справі №914/1084/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Компані 2015», м. Харків,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Транс Груп», м. Львів

про стягнення 249 662,56 грн

Представники учасників справи не викликались.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Компані 2015» про видачу дубліката наказу у справі №914/1084/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Компані 2015» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Транс Груп» про стягнення 194 325,54 грн. суми основного боргу, 12 330,34 грн. пені, 5 320,06 грн. трьох відсотків річних та 37 686,62 грн. інфляційних втрат; ціна позову 249 662,56 грн.

Відповідно до проведеного 27.10.2023 автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви визначено суддю Гоменюк З.П.

В обґрунтуванні звернення з відповідною заявою, ТзОВ «Ніка Компані 2015» зазначає про те, що Господарським судом Львівської області було видано наказ про примусове виконання рішення суду 26.07.2022 року. Зазначений наказ 02.08.2022 надсилався на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Компані 2015», а саме: 61052, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 67.

22.09.2023 представник ТзОВ «Ніка Компані 2015» звернувся до Господарського суду Львівської області з заявою про видачу наказу (вх.№23028/23).

29.09.2023 у відповідь на заяву представника позивача від 22.09.2033, Господарським судом Львівської області було надано письмову відповідь, у якій зазначалось, що 26.07.2022 року Господарський суд Львівської області на виконання рішення суду від 22.11.2021 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 року видав наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Транс Груп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Компані 2015» 194 325,54 грн. основного боргу, 12 330,34 грн. пені, 5 244,69грн 3% річних та 14 823,21 грн. інфляційних втрат, та надіслав 02.08.2022 року на адресу довірителя Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Компані 2015».

Вищезазначене підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції (а.с.286) та списком №464 згрупованих внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів за 03.08.2022 року Господарським судом Львівської області, поданих до відділення поштового зв`язку Львів-14, що міститься у матеріалах справи.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України повторна видача наказу у справі не передбачена, отже дана заява не підлягала задоволенню.

Враховуючи зазначене, ТзОВ «Ніка Компані 2015» просить суд видати дублікат наказу Господарського суду Львівської області від 26.07.2022 року у справі №914/1084/21.

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Аналогічне положення міститься і в ч.1 ст.18 та ч.1 ст.326 Господарського процесуального кодексу України.

У рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2012 у справі №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначив, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД», Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005, зазначено, що неможливість для заявника отримати результат виконання рішення суду, винесеного на його або її користь, складає втручання у право на мирне володіння майном, яке викладено у першому параграфі ст.1 Протоколу №1 до Конвенції.

У рішенні у справі «Чіжов проти України» від 17.05.2005 Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії статті 6 Конвенції.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно до п. 19.4 розділу «Перехідних положень» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Судом встановлено, що відповідно до квитанції ID № 226053 від 21.10.2023 заявником сплачено судовий збір за видачу дубліката наказу у розмірі 80,52грн.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих Документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі №727/1256/16-ц, відповідно до якої строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість, відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права (аналогічна позиція Верховного Суду викладена у постановах від 19.01.2019 у справі №916/215/15-г та від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12).

Суд вважає, що відмова у задоволенні заяви фактично позбавить стягувача гарантованого Конституцією України права на виконання судового рішення та піддасть сумніву обов`язковість виконання рішення, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що наказ від 26.07.2022 року у справі №914/1084/21 не виконано, строк пред`явлення наказу до виконання не закінчився, відтак заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Компані 2015» про видачу дублікату наказу підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази перебування наказу Господарського суду Львівської області №914/1084/21 від 26.07.2022 на виконанні, беручи до уваги твердження заявника про втрату наказу та закріплений ст.124 Конституції України принцип обов`язковості виконання судових рішень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для видачі дублікату наказу.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 326, 327, п.19.4 розділу «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Компані 2015» від 27.10.2023 за вх.№4313/23 про видачу дублікату наказу - задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Львівської області від 26.07.2022 року у справі №914/1084/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Транс Груп» (79069, Львівська область, м. Львів, вул. Ковалика, буд.12-Б; ідентифікаційний код 42223605) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Компані 2015» (61052, м. Харків, вул. Велика Панасівська 67 ; ідентифікаційний код 39623948) 194 325,54 грн суми основного боргу, 12 330,34 грн пені, 5244,69 грн трьох відсотків річних та 14 823,21 інфляційних втрат.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 03.11.2023.

Суддя Гоменюк З.П.