РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/953/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження господарську справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут",

вул. Любецька,68, м. Чернігів, 14021,

фактична адреса: пр-т Миру,53, ІІІ поверх, м. Чернігів, 14005;

до відповідача 1: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз",

вул. Любецька,68, м. Чернігів, 14021;

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг",

вул. Шолуденка,1, м. Київ, 04116;

про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії;

Представники учасників справи:

від позивача: Кулик Н.Д.

від відповідача-1: Ігнатенко Н.В.

від відповідача-2: Когутенко М.Г

Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" подано позов до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про:

- визнати незаконними дії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" щодо здійснення коригування в сторону зменшення обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами ТОВ "Чернігівгаз збут" протягом періоду з жовтня 2021 року по квітень 2022 року,

- зобов`язати ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" здійснити перерахунок обсягів природного газу, переданого ТОВ " Чернігівгаз збут " протягом періоду з жовтня 2021 року по квітень 2022 року та визначених у Комерційних актах приймання передачі природного газу до Індивідуального договору №БГр-21/22-ЧерГЗ від 30.09.2021, відповідно до здійснених АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" коригувань.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.11.2022, у складі судді Ноувен М.П., після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.12.2022, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

09.12.2022 та 12.12.2022 від відповідачів надійшли відзиви на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 12.12.2022 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20.01.2023.

23.12.2022 від позивача надійшла відповідь на відзиви та клопотання про витребування у відповідача-1 доказів.

05.01.2023 від відповідача-2 надійшли заперечення на відповідь на відзиви та заперечення на клопотання про витребування доказів.

У підготовчому засіданні 20.01.2023 суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 01.03.2023.

01.03.2023 позивачем подані клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Представник відповідача-1 у підготовчому засіданні 01.03.2023 також заявив клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, представник відповідача-2 не заперечив щодо продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання.

Суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 13.03.2023.

13.03.2023 позивачем та відповідачем-1 подано спільну заву про зупинення провадження у справі на 90 днів у зв`язку з проведенням медіації.

Представник відповідача-2 у підготовчому засіданні 13.03.2023 повідомив про неотримання ним даної заяви.

Суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 20.03.2023.

Ухвалою суду від 17.03.2023 учасників справи повідомлено про те, що у зв`язку з перебуванням судді Ноувен М.П. у відпустці 20.03.2023, підготовче засідання відбудеться 05.04.2023.

У підготовчому засіданні 05.04.2023 суд розглянув клопотання про витребування доказів та клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.04.2023 задоволено клопотання позивача про витребування доказів; витребувано у відповідача-1 Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» інформацію щодо обсягів всіх здійснених ним коригувань об`ємів природного газу, спожитого побутовими споживачами ТОВ «Чернігівгаз Збут», що був розподілений таким побутовим споживачам у періодах: жовтень 2021 року, листопад 2021 року, грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року із зазначенням показників розподілу природного газу побутовим споживачам до коригування та окремо із коригуванням, яке здійснило АТ «Чернігівгаз» у вказаних періодах; встановлено АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» строк для подання витребуваних документів - до 13.04.2023; зобов`язано відповідача-1 направити докази, визначені у п. 2 даної ухвали, сторонам у справі у строк, встановлений для подання доказів, про що надати відповідні докази; встановлено позивачу та відповідачу-2 строк для надання письмових пояснень або заперечень з приводу наданих доказів у строк до 18.04.2023; у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.04.2023.

19.04.2023 відповідачем-1 подано клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних доказів.

19.04.2023 позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

У судовому засіданні 19.04.2023 суд оголосив перерву до 17.05.2023.

У зв`язку з перебуванням судді Ноувен М.П. у терміновій відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2023, на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області від 10.05.2023, справу № 927/953/22 передано на розгляд судді Моцьору В.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.05.2023, у складі судді Моцьора В.В., прийнято справу №927/953/22 до свого провадження, розгляд справи розпочато спочатку, підготовче засідання призначено на 31.05.2023.

15.05.2023 позивачем подано клопотання про призначення судової експертизи.

25.05.2023 відповідачем-2 подані заперечення на клопотання про призначення експертизи.

30.05.2023 позивачем подані письмові пояснення на заперечення на клопотання про призначення експертизи.

У підготовчому засіданні 31.05.2023 суд відклав розгляд клопотання про призначення судової експертизи до наступного судового засідання. Суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 02.08.2023.

Розглянувши у підготовчому засіданні 02.08.2023 клопотання позивача про призначення судової експертизи, суд відмовив у його задоволенні виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, або коли наявні у справі докази є взаємно суперечливими.

При цьому, неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

В обґрунтування необхідності проведення експертизи заявник зазначає, що ТОВ «Чернігівгаз збут» не погоджується з твердженнями ТОВ "ГК Нафтогаз Трейдинг" щодо правильного визначення обсягів природного газу у актах приймання передачі природного газу, підписаних ТОВ «Чернігівгаз збут» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» до Індивідуального договору. Оскільки, по факту, Товариство отримало менші обсяги природного газу ніж ті, що зазначені в актах приймання-передачі. Це зумовлено тим, що акти приймання-передачі природного газу, підписані ТОВ «Чернігівгаз збут» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» до Індивідуального договору, сформовані на підставі тих обсягів спожитого побутовими споживачами газу, які надав Товариству Оператор ГРМ - АТ «Чернігівгаз» протягом періоду з жовтня 2021 року по квітень 2022 року, які в подальшому були скориговані, що фактично підтверджує Відповідач 1 (АТ «Чернігівгаз») у своєму відзиві на позовну заяву. У зв`язку з проведеним АТ «Чернігівгаз» коригуванням обсягів спожитого населенням природного газу - ТОВ «Чернігівгаз збут» здійснило постачання газу побутовим споживачам протягом періоду з жовтня 2021 по квітень 2022 в обсягах, менших від тих, які зазначені в актах приймання-передачі природного газу до Індивідуального договору, укладеного з ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг". Відповідно, у Актах приймання-передачі природного газу до Індивідуального договору зазначено не правильні обсяги природного газу, передані за договором, а також визначено невірну суму зобов`язань Товариства перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" за Індивідуальним договором. Тобто, комерційні акти приймання передачі природного газу Індивідуального договору є безтоварними в частині відкоригованих АТ «Чернігівгаз» в сторону зменшення обсягів спожитого населенням природного газу, тому ТОВ «Чернігівгаз збут» не несе обов`язку з їх оплати. Реального постачання газу для населення, а, отже, продажу його ТОВ «Чернігівгаз збут», не було.

Позивач зазначає, що у ТОВ «Чернігівгаз збут» відсутня об`єктивна можливість встановити реальні обсяги природного газу, який було розподілено Оператором ГРМ (АТ «Чернігівгаз») побутовим споживачам Товариства, а також обсяги відкоригованих в подальшому об`ємів газу, відповідно і неможливо визначити, в яких саме обсягах мають бути відкориговані ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» акти приймання-передачі газу відповідно до Індивідуального договору. Вказані обставини підлягають встановленню в межах даної справи, а тому існує дійсна потреба у спеціальних знаннях для встановлення фактичних обставин справи.

Необхідно спеціальні знання, щоб встановити:

- Який розмір (обсяг) всіх відображених Оператором ГРМ від`ємних значень (коригованих в сторону зменшення) об`ємів природного газу по побутовим споживачам Чернігівської області, які були здійснені АТ «Чернігівгаз» після періоду розподілу природного газу побутовим споживачам з жовтня 2021 року по квітень 2022 року включно, з зазначенням ЕІС-кодів споживачів, періоду та розміру відображеного від`ємного значення обсягу природного газу помісячно?

- Який обсяг переданого ТОВ «Чернігівгаз Збут» природного газу згідно Рамкового Договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЧерГЗ від 30.09.2021, Індивідуального договору № БГр-21/22-ЧерГЗ від 30.09.2021, підлягає перерахунку відповідно до здійснених АТ «Чернігівгаз» від`ємних значень об`ємів природного газу по побутовим споживачам Чернігівської області, які були здійснені АТ «Чернігівгаз» після періоду розподілу природного газу побутовим споживачам з жовтня 2021 року по квітень 2022 року включно, помісячно?

ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» у запереченнях на клопотання про призначення експертизи зазначає, що відсутні підстави для призначення комплексної судової експертизи та зупинення провадження у справі. Для з`ясування обставин, що мають значення для даної справи, відсутня необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право, без яких відповідні обставини встановити неможливо. Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, вирішення яких не пов`язано із здійсненням відповідних розрахунків обсягів природного газу, які позивач просить здійснити шляхом призначення у даній справі судової експертизи, у зв`язку з чим запропоновані позивачем на вирішення експерта питання, не входять до предмету доказування в даній справі.

Предметом спору у цій справі є визнання незаконними дії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» щодо здійснення коригування в сторону зменшення обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами ТОВ «Чернігівгаз збут» за період з жовтня 2021 року до квітня 2022 року, а також зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" здійснити перерахунок обсягів природного газу, переданого ТОВ «Чернігівгаз збут» у період з жовтня 2021 року до квітня 2022 року та визначених у Комерційних актах приймання передачі природного газу до Індивідуального договору № БГр-21/22-ЧерГЗ від 30.09.2021 відповідно до здійснених АТ «Чернігівгаз» коригувань.

З урахуванням предмету та підстав позову у даній справі для правильного його вирішення суду належить встановити нормативні (законодавчі) підстави для відповідача-1 здійснювати в межах дії власної ГРМ коригування обсягів спожитого споживачами природного газу та наявність чи відсутність у відповідача-2 обов`язку здійснити перерахунок прийнятого позивачем за Індивідуальним договором № БГр-21/22-ЧерГЗ від 30.09.2021 природного газу.

Тобто, до суду позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, вирішення яких не пов`язано із здійсненням відповідних розрахунків обсягів природного газу, які позивач просить здійснити шляхом призначення у даній справі судової експертизи, у зв`язку з чим суд констатує, що запропоновані позивачем на вирішення експерта питання, не входять до предмету доказування в даній справі.

Суд враховує, що судовою експертизою є дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань. Як вбачається з зазначених норм права перед судовими експертами не ставляться правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин даної справи, суд вважає за можливе з`ясувати обставини, які мають значення для справи за відсутності висновку експертної установи з запропонованих позивачем питань, а відтак і відсутні підстави для задоволення клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 22.08.2023.

У зв`язку із значним пошкодженням будівлі Господарського суду Чернігівської області внаслідок терористичної атаки рф робота установи була призупинена з 21.08.2023 по 25.08.2023. Судове засідання 22.08.2023 не відбулося.

Ухвалою від 28.08.2023 суд повідомив сторін про призначення судового засідання на 12.09.2023.

28.08.2023 та 12.09.2023 від позивача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 12.09.2023 суд задовольнив клопотання позивача та постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 05.10.2023.

05.10.2023 від позивача надійшли клопотання про зупинення провадження у справі та повернення до стадії підготовчого провадження у справі, а також клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні 05.10.2023 заперечила проти зупинення провадження у справі та просила суд залишити позов без розгляду.

Розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі та повернення до стадії підготовчого провадження у справі, суд відмовив у його задоволенні виходячи з наступного.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 924/645/18.

Суд звертає увагу, що пов`язаність справ полягає у тому, що рішення у іншій справі, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає в тому, що обставини, які розглядаються в іншій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 904/6636/17 від 27.02.2018.

Суд бере до уваги, що сама собою взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. 4 та 6 ст. 75 ГПК України).

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі №917/131/19).

ТОВ «Чернігівгаз Збут» обґрунтовує клопотання про зупинення провадження тим, що 01.10.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду був направлений Адміністративний позов до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) (відповідач) та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (третя особа на стороні відповідача) про визнання протиправним та нечинним пункт 6 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затверджений Постановою НКРЕКП 30.09.2015 року №2494, який передбачає, що побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до Оператора ГРМ із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу. Оператор ГРМ на письмове звернення побутового споживача, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання такого звернення, зобов`язаний провести з таким споживачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За результатами звіряння підписується відповідний акт. У разі виявлення розбіжностей між даними?акта звіряння та даними Оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно да підписаного акта звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу.

Позивач вважає, що дана справа пов`язана з справою за позовом ТОВ «Чернігівгаз збут» до НКРЕКП, ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» оскільки результати розгляду справи Київським окружним адміністративним судом за позовом до НКРЕКЛ можуть вплинути на визначення дій АТ «Чернігівгаз» такими, що порушують права ТОВ «Чернігівгаз збут» щодо проведення коригування АТ «Чернігівгаз» показників в сторону зменшення обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами ТОВ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ» протягом періоду з жовтня 2021 року по квітень 2022 року та які визначені у Комерційних актах приймання-передачі природного газу до Індивідуального договору №БГр-21/22-ЧерГЗ від 30.09.2021.

Виходячи з того, що обставини, які зумовлюють необхідність зупинення провадження у даній справі виникли 01.10.2023 на стадії розгляду справи по суті, тобто вже після закриття підготовчого провадження, враховуючи вагомість і необхідність встановлення обставин, означених у клопотанні, враховуючи практику Верховного Суду, позивач просить прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими речовими і електронними доказами, висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач, заявляючи клопотання про зупинення провадження у даній справі, не надав доказів на підтвердження правомірності своїх вимог щодо зупинення провадження у справі з підстав визначених в п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, зокрема, не надав доказів відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ТОВ «Чернігівгаз збут до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) (відповідач) та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (третя особа на стороні відповідача) про визнання протиправним та нечинним пункт 6 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затверджений Постановою НКРЕКП 30.09.2015 №2494». Крім того, позивач не зазначив яким чином дана справа пов`язана із справою про визнання противоправним та нечинним пункту 6 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, та в чому полягає неможливість для Господарського суду Чернігівської області вирішити дану справу.

Суд звертає увагу, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. При цьому, порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейського суду з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи викладене, відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі, а тому клопотання ТОВ «Чернігівгаз Збут» в частині зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає у зв`язку з його необґрунтованістю.

Щодо повернення до стадії підготовчого провадження у даній справі.

Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя. На важливість дотримання строку на подання доказів звертав свою увагу Верховний Суд у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 03.04.2019 № 913/317/18.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2021 року у справі № 910/7103/21 зроблено висновок, що відповідно до практики Верховного Суду, яку колегія суддів враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Позивач мотивує повернення на стадію підготовчого провадження необхідністю зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі за позовом ТОВ «Чернігівгаз збут до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) (відповідач) та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (третя особа на стороні відповідача) про визнання протиправним та нечинним пункт 6 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затверджений Постановою НКРЕКП 30.09.2015 №2494»

Враховуючи, що позивачем не доведено правомірності вимог щодо зупинення провадження у даній справі та не підтверджено належними доказами, суд не вбачає обґрунтованої необхідності для повернення до стадії підготовчого провадження, тому приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача в частині прийняття рішення про повернення до стадії підготовчого провадження у справі.

Суд постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 26.10.2023. Явку представників позивача та відповідача-1 визнав обов`язковою.

26.10.2023 позивачем через систему «Електронний суд» подано клопотання, в якому, зоерема, просить суд призначити у справі № 927/953/22 судову (комплексну) експертизу, проведення якої доручити Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.

Клопотання обґрунтоване з підстав аналогічних підставам, викладеним у клопотанні про призначення експертизи, поданому до суду 15.05.2023.

Статтею 194 ГПК України визначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

За приписами ч. 3 ст. 195 ГПК України, провадження у справі на стадії розгляду по суті зупиняється лише з підстав, встановлених пп. 1-3 ч. 1 ст. 227 та п. 1 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 207 ГПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Оскільки вимогами ч. 3 ст. 195 ГПК України передбачено можливість зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 ч. п. 1 ст. 227 та п. 1 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу, суд залишив без розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України.

У судовому засіданні 26.10.2023 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги мотивовані неправомірністю дій Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» щодо здійснення коригування обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами ТОВ ««Чернігівгаз збут» за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року в сторону зменшення, у зв`язку з чим фактичний обсяг отриманого позивачем природного газу за Індивідуальним договором №БГр-21/22-ЧерГЗ від 30.09.2021, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» є меншим, ніж зазначено в актах приймання-передачі природного газу за означений період, а відтак, поставлені відповідачем-2 обсяги природного газу протягом жовтня 2021 року - квітня 2022 року підлягають перерахунку відповідно до здійснених АТ ««Чернігівгаз»» коригувань.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, зазначаючи, що сумнів позивача щодо достовірності даних, наданих Оператором ГРМ, щодо обсягів фактично поставленого (розподіленого) природного газу не є доказом і він повинен базуватися на фактах. Факти наведені позивачем у переліку споживачів, по особових рахунках яких виявлено суттєві розбіжності в обсягах спожитого газу, за його ж твердженням, не є вичерпним. Тобто повного обсягу неправомірних дій Оператора позивачем не встановлено, а лише є припущенням. Припущення не можуть бути допущені та прийняти до розгляду судом у якості доказів.

Відповідно до положень Типового договору розподілу природного газу Споживач, що є побутовим, який за умовами цього Договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з Кодексом ГРМ. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.

Таким чином, відповідач-1 вважає, що вище викладене повністю спростовує міркування та аргументи, викладені в позові, як підставу для задоволення вимог та є підставою для відмови у задоволені позову у повному обсязі.

Крім того, Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам встановлені права та обов`язки постачальника. Згідно них він має право отримувати від побутового споживача плату за поставлений природний газ; контролювати правильність оформлення платіжних документів; ініціювати припинення постачання природного газу Споживачу у порядку та на умовах, визначених договором та чинним законодавством. Крім цього надається право безперешкодного доступу до лічильників газу Споживача для перевірки показань фактично використаних Споживачем обсягів природного газу; проводити разом зі Споживачем звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта.

Тобто, ТОВ «Чернігівгаз збут» має змогу визначити фактичний обсяг природного газу, який був спожитий побутовими споживачами у звітному місяці, як із використанням даних, отриманих від АТ «Чернігівгаз» так і самостійно. ТОВ «Чернігівгаз збут» відповідно до норм чинного законодавства при проведенні звірки із побутовими споживачами природного газу, має самостійно відображати саме фактичні показники лічильників (приладів обліку) спожитого природного газу населенням.

Водночас, вимогами чинного законодавства встановлено, що побутові споживачі, які забезпечені засобами (приладами) обліку газу сплачують за спожитий природний газ згідно фактичних показників лічильників газу, а розрахунок з оптовими продавцями природного газу проводиться відповідно до інформації та на підставі даних про обсяги природного газу, наданих як Оператором ГРМ так і встановлених самостійно.

Крім того, відповідач-1 зазначає, що інформація щодо побутових споживачів, зазначених в позовній заяві, не містить доказів неправомірності АТ «Чернігівгаз», так як здійснені корегування підтверджуються контрольним зняттям фактичних показників лічильника газу (лити НКРЕКП).

На думку відповідача-1, позивачем не доведено порушення норм діючого законодавства в частині обліку спожитого природного газу побутовими споживачами за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року, а також відсутні підстави для визнання неправомірними дій АТ «Чернігівгаз» щодо надання ТОВ «Чернігівгаз збут» недостовірних обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву також заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, зокрема, що зобов`язання ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» з передачі природного газу ТОВ ««Чернігівгаз збут» є виконаними з моменту передачі права власності на природний газ у віртуальній торговій точці. Протягом жовтня 2021 року - квітня 2022 року Оператором ГТС було підтверджено 214 торгових сповіщень Продавця на відчуження природного газу та 214 торгових сповіщень Покупця на набуття природного газу. Внаслідок чого Покупець набув природний газ в загальному обсязі 293 967,350 тис. куб м, що повністю підтверджено підписаними сторонами комерційними актами приймання-передачі природного газу.

Протягом дії Рамкового договору Покупцем не висувалося жодних претензій відносно якості та кількості природного газу, який передавався йому Продавцем. Жодних застережень щодо якості газу при підписанні відповідних комерційних актів приймання-передачі від Покупця не надходило.

Рамковий договір закінчив свою дію в частині передачі газу Покупцю 30 квітня 2022 року. Умовами Рамкового договору не передбачена можливість здійснення коригування обсягу переданого в минулому Покупцю природного газу.

Відповідач-2 акцентує, що ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» не є учасником правовідносин, що виникають у Позивача з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», а ТОВ ««Чернігівгаз збут» не доведено порушення його прав зі сторони відповідача-2. Окрім цього, вважає неналежним та неефективним обраний ТОВ ««Чернігівгаз збут» спосіб захисту, який, за переконанням відповідача-2, не призводить до відновлення права та не може бути виконаний.

Позивач у відповіді на відзиви зазначає, що природний газ за Індивідуальним договором придбавався позивачем у відповідача-2 виключно для постачання побутовим споживачам, а відтак, обсяг газу, який позивач отримав по Індивідуальному договору за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року повинен чітко відповідати обсягу газу, який було спожито побутовими споживачами за цей період.

Звертає увагу, що відповідно до абзацу першого пункту 1 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ, комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС) та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Саме АТ «Чернігівгаз» здійснює облік природного газу, спожитого всіма категоріями споживачів, в тому числі побутовими споживачами, та передає інформацію про такі обсяги газу Оператору ГТС через Інформаційну платформу з метою здійснення на підставі таких даних розрахунків між всіма суб`єктами на ринку газу. Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.

Позивач посилається на те, що визначення обсягів придбаного природного газу за Індивідуальним договором здійснювалося саме на підставі даних Оператора ГРМ АТ «Чернігівгаз» про фактичний обсяг спожитого природного газу побутовими споживачами у кожному розрахунковому місяці, а відтак, позивач повинен був придбати у відповідача-2 саме той обсяг природного газу, який було фактично спожито побутовими споживачами, виходячи з інформації, наданої Оператором ГРМ до Оператора ГТС у відповідності до вимог Кодексу ГРМ та Кодексу ГТС.

Таким чином, позивач висновує, що торгові сповіщення на придбання/відчуження природного газу формувалися сторонами виходячи з інформації Оператора ГРМ про об`єм спожитого газу побутовими споживачами, облікований Оператором ГРМ, а відтак, у зв`язку з проведеним АТ «Чернігівгаз» коригуванням обсягів спожитого населенням природного газу - ТОВ ««Чернігівгаз збут» здійснило постачання природного газу побутовим споживачам протягом періоду з жовтня 2021 по квітень 2022 року в обсягах, менших від тих, які зазначені в Актах приймання-передачі природного газу до Індивідуального договору, укладеного з ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".

Відповідно, за позицією позивача, у Актах приймання-передачі природного газу до Індивідуального договору зазначено не правильні обсяги природного газу, передані за договором, а також визначено невірну суму зобов`язань позивача перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" за Індивідуальним договором.

Відповідач-2 у запереченнях на відповідь на відзив наголошує на тому, що право власності на спірні обсяги природного газу перейшло до позивача, що підтверджується торговими сповіщеннями, підтвердженими позивачем, Оператором ГТС та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», копіями комерційних актів, копіями додаткових угод до договору, в яких визначені обсяги переданого природного газу, які підписані позивачем без зауважень; за умовами договору після переходу права власності на природний газ відповідальність за переданий товар (природний газ) несе покупець, тобто позивач; в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б змогли підтверджувати передачу ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» позивачу товару (природного газу) неналежної якості чи не у тих обсягах, що визначені у додаткових угодах до договору, комерційних актах та торгових сповіщеннях.

Обставини справи встановлені судом.

30 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю ««Чернігівгаз збут» (Покупцем) укладено Рамковий договір купівлі-продажу природного газу за №2рд_БГр-ЧерГЗ (надалі - Рамковий договір), який відповідно до умов п. 1.1. регулює відносини сторін щодо купівлі-продажу, передачі та прийому природного газу за угодою, що надалі іменується Індивідуальний договір, форма якого наведене в Додатку 1 до даного Рамкового договору.

Пунктом 1.3. Рамкового договору передбачено, що умовами індивідуального договору визначається договірна ціна, договірна вартість, договірний обсяг, періоди поставки, порядок оплати, пункт поставки та інші умови, визначені згідно з договором. У разі якщо інше не передбачено умовами індивідуального договору, то застосовуються положення рамкового договору.

Відповідно до п. 1.4. Рамкового договору продавець зобов`язується передати у власність покупцю природний газ в обсягах і строки, що погоджені сторонами у відповідному індивідуальному договорі, а покупець зобов`язується прийняти і своєчасно сплатити вартість такого обсягу газу у розмірі, строки і порядку, що визначені відповідним індивідуальним договором та цим рамковим договором.

Загальна кількість природного газу, що передається продавцем покупцю на виконання договору, дорівнює обсягу природного газу, що передається відповідно до індивідуального договору за цим договором, та визначається на підставі комерційних актів (п.2.1. Рамкового договору).

Згідно з п. 3.3. Рамкового договору, передача та приймання природного газу здійснюється на ВТТ шляхом надання сторонами оператору ГТС торгових сповіщень на відчуження/набуття природного газу в інформаційній платформі Оператора ГТС, відповідно до вимог Кодексу ГТС.

У торгових сповіщеннях, зокрема, зазначається обсяг природного газу, що передається/приймається сторонами відповідно до Індивідуального договору та портфоліо балансування для постачання природного газу побутовим спозживачам, що передбачено Кодексом ГТС.

Право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у ВТТ.

Після переходу права власності на природний газ покупець несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов`язану із правом власності на природний газ (п. 3.4. Рамкового договору).

Пунктом 3.8. Рамкового договору передбачено, що фактичний обсяг переданого продавцем та прийнятого покупцем газу на ВТТ за період поставки згідно з індивідуальним договором дорівнює сумі усіх обсягів, зазначених у торгових сповіщеннях сторін, на підставі яких оператором ГТС погоджено передачу природного газу протягом такого періоду поставки.

Згідно з п. 3.9. Рамкового договору, після закінчення періоду поставки, у якому була здійснена передача газу, але не пізніше 8-го числа місяця, наступного за періодом поставки, якщо інше не передбачено індивідуальним договором, продавець складає, підписує, скріплює своєю печаткою комерційний акт та направляє на підпис покупцю його скановану копію на електронну адресу покупця. Комерційний акт вважається отриманим покупцем в день направлення його продавцем на електронну адресу покупця, також продавець надсилає на підпис покупцю оригінали комерційного акту у двох примірниках підписані та скріплені печаткою продавця на поштову адресу покупця.

Положеннями п. 3.12. Рамкового договору визначено, що після надання Торгового сповіщення Продавець не несе відповідальність за подальше використання природного газу Покупцем.

Відповідно до п. 4.1. Рамкового договору його загальна вартість не може перевищувати 1 933 652 000,00 грн.

Продаж природного газу здійснюється за Договірною ціною, що встановлюється між Продавцем та Покупцем на умовах Індивідуального Договору (п. 4.2 Рамкового договору).

Договірна вартість розраховується і пілдлягає сплаті в українських гривнях у безготівковій формі на рахунок Продавця. Договірна вартість кожного Договірного обсягу газу визначається на умовах Індивідуального Договору (п. 4.3 Рамкового договору).

Відповідно до п. 4.4 Рамкового договору, Покупець має здійснити оплату за природний газ на умовах, передбачених Індивідуальним Договором.

Пунктом 9.1. Рамкового договору сторони визначили термін його дії, а саме з дати підписання його уповноваженими представниками сторін та скріпленння їх підписів печатками (за наявності), але не раніше дати приєднання Покупця до Договору про утворення балансуючої групи, згідно з яким Продавець є стороною, відповідальною за добовий небаланс групи, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до їх повного та належного здійснення, а в частині передачі газу Покупцю по 30.04.2022 (включно).

30 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» (Покупцем) укладено Індивідуальний договір №БГр-21/22-ЧерГЗ до Рамкового договору від 30.09.2021 №2рд_БГр-ЧерГЗ (надалі - Індивідуальний договір).

Відповідно до п.1 Індивідуального договору загальний період поставки становить з 01.10.2021 по 30.04.2022.

Згідно з п. 2 Індивідуального договору сторони узгодили, що договірний обсяг природного газу за загальний період поставки, що передається на умовах індивідуального договору, складається з суми усіх договірних обсягів за кожний період поставки, які формуються на підставі додаткових угод, укладених відповідно до п. 7 Індивідуального договору та заявок Покупця на обсяг природного газу.

Плановий договірний обсяг природного газу за загальний період поставки (з жовтня 2021 року по квітень 2022 року) складає 260 600,000 тис. куб. м. (п. 3 Індивідуального договору).

Відповідно до п. 19 Індивідуального договору - пункт поставки - віртуальна торгова точка (ВТТ) Перехід права власності на природний газ відбувається відповідно до умов Рамкового договору.

Протягом строку поставки за Індивідуальним договором (жовтень 2021 року - квітень 2022 року) сторонами було укладено ряд Додаткових угод до Індивідуального договору, якими визначався обсяг поставки природного газу та його ціна за кожен місяць окремо.

Підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими відтисками їх печаток комерційними актами приймання-передачі природного газу №1_10-БГр-ЧерГЗ від 31.10.2021, №1_11-БГр-ЧерГЗ від 30.11.2021, №1_12-БГр-ЧерГЗ від 31.12.2021, №1_01-БГр-ЧерГЗ від 31.01.2022, №1_02-БГр-ЧерГЗ від 28.02.2022, №1_03-БГр-ЧерГЗ від 31.03.2022, №1_04-БГр-ЧерГЗ від 30.04.2022 підтверджується передача Продавцем Покупцю за Індивідуальним договором природного газу загальним обсягом 232 967,350 тис. куб. м загальною вартістю 1 728 617 737,00 грн.

Означений обсяг переданого Покупцю природного газу підтверджується також й долученим відповідачем-2 до відзиву на позов витягом з Інформаційної платформи оператора газотранспортної системи про подобові об`єми погоджених Оператором ГТС торгових сповіщень на відчуження (Продавця) та набуття (Покупця) природного газу з жовтня 2021 року по квітень 2022 року включно обсягом 232 967 350 куб. м.

З долучених до позову заяв фізичних осіб природного газу (Том І, а.с. 51-59) вбачається, що протягом серпня-вересня 2022 року до ТОВ «Чернігівгаз збут» мали місце звернення кінцевих споживачів природного газу (фізичних осіб) постачальником яких було Товариство позивача про здійснення їм перерахунку вартості отриманого природного газу згідно з фактичними показниками газових лічильників та у зв`язку з, в тому числі, проведеними АТ «Чернігівгаз» коригуваннями обсягів розподіленого таким фізичним особам природного газу.

Доказів проведення відповідних перерахунків позивачем суду не надано.

Товариство з обмеженою відповідальність «Чернігівгаз збут», посилаючись на неправомірність дій оператора газорозподільної системи на території Чернігівської області АТ «Чернігівгаз» (надалі Оператор ГРС) щодо здійснення коригування обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами ТОВ «Чернігівгаз збут» за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року в сторону зменшення, зазначає, що фактичний обсяг отриманого ним за Індивідуальним договором є меншим, ніж зазначено в комерційних актах №1_10-БГр-ЧерГЗ від 31.10.2021, №1_11-БГр-ЧерГЗ від 30.11.2021, №1_12-БГр-ЧерГЗ від 31.12.2021, №1_01-БГр-ЧерГЗ від 31.01.2022, №1_02-БГр-ЧерГЗ від 28.02.2022, №1_03-БГр-ЧерГЗ від 31.03.2022, №1_04-БГр-ЧерГЗ від 30.04.2022, а відтак, за твердженням Покупця, поставлені Продавцем обсяги природного газу протягом жовтня 2021 року по квітень 2022 року підлягають перерахунку відповідно до здійснених АТ «Чернігівгаз» коригувань.

Правове обгрунтування і оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем-2 було укладено договір купівлі продажу природного газу, а відтак правовідносини у даній справі підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського Кодексу України та параграфів 1 і 3 глави 54 Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, що визначені Кодексом газторанспортної системи (надалі Кодекс ГТС).

У той же час, оспорювані позивачем дії відповідача-1, як Оператора ГРС на території Чернігівської області, підпадають під правове регулювання Кодексу газорозподільних систем (надалі Кодекс ГРС).

Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин здійснюється, в тому числі, з урахуванням Закону України «Про ринок природного газу» (надалі Закон 329-VIII), який визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Оптовий покупець - суб`єкт господарювання, який придбаває природний газ на підставі договору купівлі-продажу не для власного споживання.

Оптовий продавець - суб`єкт господарювання, який реалізує природний газ оптовому покупцю або постачальнику на підставі договору купівлі-продажу (пункти 19, 20, 21 частини першої статті 1 Закону 329-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону 329-VIII Постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам затверджено постановою №2500 від 30.09.2015 (із змінами та доповненнями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП), який відповідно до його п. 1.1. є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.

Згідно з п. 4.4. означеного Типового договору постачання об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається, зокрема, за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів визначено Главою 4 Розділу ІХ Кодексу ГРС за умовами п. 1 якої визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником (абз. 3, 4 п. 5 глави 4 Розділу ІХ Кодексу ГРС).

Відповідно до п.6 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС (в редакції постанови НКРЕКП №1909 від 29.10.2021, яка набула чинності з 01.11.2021) побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до Оператора ГРМ із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу. Оператор ГРМ на письмове звернення побутового споживача, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання такого звернення, зобов`язаний провести з таким споживачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За результатами звіряння підписується відповідний акт. У разі виявлення розбіжностей між даними акта звіряння та даними Оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно до підписаного акта звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу.

З урахуванням наведеного, з 01 листопада 2021 року побутовим споживачам надано право не частіше ніж 1 раз на 3 місяці звертатися до Оператора ГРМ з заявою про звіряння обсягів фактично розподіленого таким споживачам природного газу та такому праву побутових споживачів кореспондує обов`язок Оператора ГРМ провести звірку фактично використаних споживачем об`ємів природного газу та, за потреби, здійснити коригування використаних споживачем об`ємів природного газу на підставі підписаного акта звіряння.

Означений алгоритм дій побутових споживачів та Оператора ГРМ визначений також і в п. 5.7. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 (в редакції постанови НКРЕКП №1909 від 29.10.2021), а відтак, підставними суд вважає аргументи відповідача-1 щодо правомірності здійснюваних АТ «Чернігівгаз» коригувань обсягів спожитого газу на підставі заяв побутових споживачів, які подавалися до Оператора ГРМ після 01.11.2021, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про визнання незаконними дій щодо здійснених коригувань в сторону зменшення обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами ТОВ «Чернігівгаз збут» протягом жовтня 2021 року - квітня 2022 року включно є такими, що не підлягають задоволенню.

Визначаючись з підставністю позовних вимог в цій частині, суд також зазначає, що позивачем не подано суду жодних доказів здійснюваних АТ «Чернігівгаз» коригувань до 01.11.2021, відтак, позивачем не доведено жодної протиправності здійснених Оператором ГРМ дій у спірних правовідносинах.

Щодо заявленої позовної вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг про зобов`язання здійснити перерахунок обсягів природного газу, переданого ТОВ «Чернігівгаз збут» у період з жовтня 2021 року до квітня 2022 року відповідно до здійснених АТ «Чернігівгаз» коригувань, суд зазначає наступне.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України, який визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України є Кодекс ГТС та дія якого поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ (п.п. 2, 3 Кодексу ГТС).

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС:

віртуальна точка - точка в газотранспортній системі з невизначеним фізичним розташуванням;

віртуальна торгова точка (віртуальна точка, на якій відбувається передача природного газу) - точка в газотранспортній системі з невизначеним фізичним розташуванням, у якій замовники послуг транспортування можуть здійснювати передачу природного газу, поданого до газотранспортної системи, на щоденній основі згідно з вимогами цього Кодексу;

договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги);

замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу;

інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу;

портфоліо балансування - сукупність подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу;

торгове сповіщення - інформаційне повідомлення відповідно до форми, встановленої цим Кодексом, що направляється оператору газотранспортної системи від замовника послуг транспортування природного газу щодо обсягів природного газу, які він відчужив або набув.

Суб`єкти ринку природного газу, в даному випадку позивач та відповідач-2, як оптовий покупець та оптовий продавець, які уклали договір купівлю-продаж природного газу (Рамковий Договір), на виконання умов останнього здійснюються приймання-передачу такого газу у ВТТ, на якій відбувається передача природного газу.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

За положеннями статті 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з положеннями статті 689 ЦК України, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 11 Глави 7 Розділу ІІІ Кодексу ГТС передача природного газу, поданого до газотранспортної системи між замовниками послуг транспортування, здійснюється у віртуальній торговій точці шляхом подання оператору газотранспортної системи торгових сповіщень відповідно до вимог глави 2 розділу XIV цього Кодексу.

Згідно з п. 1 Глави 1 Розділу XIV Кодексу ГТС Замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D).

Положеннями п. 2 Глави 1 Розділу XIV Кодексу ГТС визначено, що при розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи.

Подачі та відбори замовника послуг транспортування, який здійснює постачання природного газу побутовим споживачам, у межах обсягів такого постачання обліковуються оператором газотранспортної системи в окремому портфоліо балансування у випадку його створення. Для створення портфоліо балансування для постачання природного газу побутовим споживачам замовник послуг транспортування не пізніше 25-го числа місяця, що передує місяцю, у якому створюється окреме портфоліо балансування, повинен надати заяву оператору газотранспортної системи про створення окремого портфоліо балансування. Окреме портфоліо балансування для постачання природного газу побутовим споживачам створюється з 01-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому була подана заява про створення окремого портфоліо балансування. За заявою замовника послуг транспортування окреме портфоліо балансування для постачання природного газу побутовим споживачам видаляється з 01-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому замовник послуг транспортування звернувся із відповідною заявою.

Для створення окремого портфоліо балансування для постачання природного газу побутовим споживачам оператор газотранспортної системи автоматично вносить у нього всі відбори побутових споживачів, що включені в реєстр споживачів такого замовника (постачальника).

Відповідно до вимог Глави 2 Розділу XIV Кодексу ГТС передача природного газу, поданого в газотранспортну систему, між двома портфоліо балансування замовників послуг транспортування здійснюється шляхом надання оператору газотранспортної системи торгових сповіщень на відчуження чи набуття природного газу, що були надані оператору газотранспортної системи по відношенню до однієї газової доби.

Замовник послуг транспортування має право надавати торгове сповіщення виключно після набуття/відчуження права власності на такий обсяг (об`єм) природного газу за договором купівлі-продажу природного газу (або іншою цивільно-правовою угодою) іншому замовнику послуг транспортування у відповідну газову добу на віртуальну торгову точку.

При цьому оператор газотранспортної системи не має права вимагати від замовників послуг транспортування будь-яких підтверджуючих документів набуття/відчуження права власності на такий обсяг (об`єм) природного газу.

Оператор газотранспортної системи забезпечує функціонування інформаційної платформи, на якій здійснюється опрацювання наданих торгових сповіщень.

Торгове сповіщення має містити таку інформацію: газова доба, коли передаватиметься природний газ; ідентифікацію відповідних портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу, між якими відбувається передача природного газу, зокрема реквізити замовників, їх ЕІС-коди; зазначення чи є це торговим сповіщенням на відчуження чи набуття; обсяг природного газу, що передається (набувається), виражений у куб. м та одночасно (інформативно) в одиницях енергії (кВт·год).

Відповідно до пункту 8 Глави Розділу XIV Кодексу ГТС якщо оператор газотранспортної системи отримує торгові сповіщення на відчуження та на набуття, що збігаються, та якщо обсяги природного газу у сповіщеннях є рівними, то оператор газотранспортної системи погоджує таку передачу природного газу та відносить такі обсяги природного газу на відповідні портфоліо балансування:

як відбір з газотранспортної системи по відношенню до портфоліо балансування замовника послуг транспортування природного газу, що надає торгове сповіщення на відчуження;

як подачу до газотранспортної системи по відношенню до портфоліо балансування замовника послуг транспортування природного газу, що надає торгове сповіщення на набуття.

Передача природного газу здійснюється на віртуальній торговій точці.

У випадку коли обсяги природного газу в парі торгових сповіщень на відчуження та набуття, що збігаються, не є рівними, оператор газотранспортної системи відхиляє обидва сповіщення.

Враховуючи положення Рамкового та Індивідуального договорів та вищезазначені положення Кодексу ГТС, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд зазначає, що відповідачем-2 належним чином передано позивачу природний газ за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року включно, що вбачається із підписаних без зауважень з боку позивача Комерційних актів на поставку в загальному обємі 232 967 350 м.куб. природного газу, погоджених Оператором ГТС торгових сповіщень, які подавалися позивачем (торгові сповіщення на набуття) та відповідачем-2 (торгові сповіщення на відчуження) на вказаний об`єм природного газу, що в свою чергу є підставою для оплати позивачем поставленого йому природного газу.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до п.п. 3.3., 3.4. Рамкового договору право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у ВТТ (віртуальній торговій точці) та після переходу права власності Покупець несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ, а згідно з пунктом 3.12. Рамкового договору Продавець не несе відповідальність за подальше використання природного газу Покупцем після надання Продавцем торгового сповіщення, що відповідно було зроблено позивачем.

Відтак, з огляду на те, що продаж та перехід права власності на природний газ відбувається у ВТТ, відповідач-2 згідно пункту 3.4 Рамкового договору не несе ризик пов`язаний з правом власності на природній газ, в тому числі, що і стосується порядку і обсягів його подальшої передачі контрагентам позивача, якими за твердженням останнього є побутові споживачі.

Проаналізувавши наведене, з огляду на встановлені судом обставини, підстави заявленого позову, суд доходить висноку, що за наслідками подачі сторонами Рамкового договору прийнятних торгових сповіщень, які були підтверджені Оператором ГТС на набуття позивачем протягом жовтня 2021року - квітня 2022 року 232 967 350 м.куб. (поставка яких була оформлена позивачем та відповідачем-2 Комерційними актами за означений період), відповідні обсяги природного газу в портфоліо (на віртуальному рахунку) ТОВ «Чернігівгаз збут» були відображені Оператором ГТС як подача природного газу до газотранспортної системи.

При цьому, за наслідками розподілу такого належного позивачу природного газу Оператором ГРМ споживачам, які в спірний період входили в реєстр споживачів ТОВ «Чернігівгаз збут», оператором газотранспортної системи в портфоліо балансування позивача автоматично включалися відбори таких побутових споживачів.

Водночас, наслідком корегування Відповідачем-1, як Оператором ГРМ, в сторону зменшення обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами, які протягом жовтня 2021 року - квітня 2022 року були включені в реєстр споживачів ТОВ «Чернігівгаз збут» відповідно до положень п. 6 Глави 4 Розділу ІХ Кодексу ГРС, наведене відповідно до наведених вище приписів Розділу XIV Кодексу ГТС є підставою для автоматичного корегування оператором газотранспортної системи портфоліо балансування ТОВ «Чернігівгаз збут» в частині збільшення обсягу подачі останнім природного газу до газотранспортної системи.

Наведені позивачем обґрунтування заявленого позову можуть слугувати підставою звернення ТОВ «Чернігівгаз збут» до оператора газотранспортної системи з метою приведення його портфоліо балансування у відповідність із здійсненими Оператором ГРМ коригуваннями обсягів споживання природного газу побутовими споживачами та не впливають на загальний об`єм природного газу, який у встановленому Рамковим та Індивідуальним договором отриманий позивачем від відповідача-2 та передача якого сторонами даних Договорів оформлена у відповідності до вимог Кодексу ГТС.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Згідно з положеннями статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування щодо необхідності його захисту.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц та від 4.06.2019 у справі № 916/3156/17 (пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021, справа № 643/21744/19, провадження № 14-175цс21).

Необхідно застосовувати правові норми та судову практику таким чином, щоб вони були найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту) (пункт 145 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення ЄСПЛ від 05 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)) (див.: пункти 8.39, 8.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2022 року, справа № 143/591/20, провадження № 14-72 цс 21).

Отже, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Суд, відповідно до викладеної в позові вимоги, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону, але лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів (пункт 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18)).

При цьому, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

З урахуванням наведеного, з огляду на підстави та обґрунтування заявленої позивачем вимоги, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту порушення відповідачем-2 зобов`язань за Рамковим та Індивідуальним договорами, які б слугували підставою для необхідності здійснення перерахунку отриманого покупцем за даними угодами природного газу, а відтак, встановлено й відсутність як порушеного права позивача, за захистом якого останній звернувся до суду з даним позовом, так і необґрунтованість вимог до відповідачів загалом, що в свою чергу виключає можливість задоволення позовних вимог.

Суд погоджується з доводами відповідачів, що із заявлених позивачем обґрунтувань не вбачається за можливе встановити в чому саме полягає порушення його права, за захистом якого останній звернувся до суду з даним позовом, оскільки позивачем фактично визнається отримання від відповідача-2 природного газу з жовтня 2021 року по квітень 2022 року включно в загальному обсязі 232 967 350 м.куб., який згідно наданих позивачем та відповідачем-2 торгових сповіщень (підтверджених Оператором ГТС) передано відповідачем-2 відповідно до укладених сторонами Рамкового та Індивідуального договорів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновкупро відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.11.2023.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор