ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. Справа № 918/935/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Рівненського державного гуманітарного університету

про стягнення заборгованості в сумі 291 480 грн 07 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Пясецький Д.В., довіреність № 28 від 27.07.2022 р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Костишин В.С., довіреність № 01-09/548 від 04.09.2023 р.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

У судовому засіданні 30 жовтня 2023 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - Товариство, позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Рівненського державного гуманітарного університету (далі - Університет, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 291 480 грн 07 коп., з яких: 133 215 грн 25 коп. - основний борг, 105 177 грн 72 коп. - пеня, 7 480 грн 33 коп. - 3% річних та 45 606 грн 77 коп. - інфляційні втрати.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору постачання природного газу від 08.11.2021 року № 16-1060/21-БО-Т, а саме зобов`язань щодо здійснення в повному обсязі оплати за переданий природний газ в сумі 133 215 грн 25 коп. в строки, встановлені умовами договору, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення заборгованість у спірній сумі. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 105 177 грн 72 коп., 3% річних в розмірі 7 480 грн 33 коп. та інфляційних втрат в розмірі 45 606 грн 77 коп. Стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат заявлено з посиланням на п. 7.2. договору постачання природного газу від 08.11.2021 року № 16-1060/21-БО-Т та ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Також позивач просить стягнути з відповідача суму судових витрат. В позовній заяві Товариством зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, наразі складається із суми судового збору , та становить 4 372 грн 20 коп.

До позовної заяви Товариством долучено платіжну інструкцію від 9 серпня 2023 року № про оплату судового збору за подання даної позовної заяви до Господарського суду Рівненської області в розмірі 4 372 грн 20 коп.

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року позовну заяву Товариства від 07.08.2023 року № 125/08-6803 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін задоволено частково, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи призначено на 16 жовтня 2023 року.

20 вересня 2023 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому просив надати можливість участі представнику позивача в судовому засіданні у даній справі, призначеному на 16.10.2023 року о 10:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "ВКЗ".

Ухвалою суду від 21 вересня 2023 року клопотання представника Товариства про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено та постановлено судове засідання у справі № 918/935/23, призначене на "16" жовтня 2023 року на 10:00 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

3 жовтня 2023 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив з додатками, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зокрема представник відповідача зазначає, що виконанню відповідачем обов`язку по оплаті поставленого природного газу передує виконання позивачем обов`язку по наданню відповідачу акту приймання-передачі для оплати природного газу (тобто в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено). Як зазначає представник відповідача, акти приймання-передачі природного газу дійсно складені відповідно до фактичних дат постачання, але передавалися до Університету засобами поштового зв`язку значно пізніше відповідної дати "місяця, наступного за місяцем, у якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів", а підставою сплати 70% вартості фактично переданого природного газу також є акт приймання-передачі. Позивачем вчасність надання Університету відповідних актів та відповідно належного виконання умов договору щодо такого обов`язку жодним чином не підтверджено документально. Представник відповідача звертає увагу на те, що відсутність у відповідача належним чином оформлених, підписаних обома сторонами у передбачені договором строки актів унеможливлювало вчасне здійснення будь-яких фінансових операцій та взяття відповідних зобов`язань. Як зазначає представник відповідача, зобов`язання щодо здійснення в повному обсязі оплати за переданий природний газ в сумі 133 215 грн 25 коп. за листопад - грудень 2022 року в строки, встановлені умовами договору не виконано у зв`язку з закінченням відповідного бюджетного періоду станом на момент надання атів приймання-передачі природного газу позивачем, а саме на початку 2023 року. З огляду на зазначене, представник відповідача вважає, що право позивача на отримання оплати не є порушеним і, тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача оплати в примусовому порядку суперечать умовам договору та приписам ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України. Як зазначає представник відповідача, оскільки невиконання зобов`язання з оплати поставленого газу з боку відповідача знаходилося поза волею останнього, то з урахуванням приписів ст. 218 ГК України, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та втрат від інфляції. Крім того представник відповідача зазначає, що Університету зменшено відповідні асигнування із державного бюджету, що безумовно спричинило значні труднощі з проведенням платежів. Також представник відповідача зазначає, що негативно вплинув на фінансовий стан Університету і той факт, що у гуртожитках закладу від початку збройної агресії рф було надано прихисток більш ніж 2 500 тимчасово переміщеній та внутрішньо переміщеній особі. Надано житло значній кількості військовослужбовців. Проживання такої кількості осіб Університетом не планувалося, що спричинило значні витрати на комунальні послуги щодо обслуговування проживання таких осіб, оскільки останні не сплачують кошти за проживання, а державою такі не відшкодовуються. Представник відповідача звертає увагу на те, що період прострочення виконання зобов`язання за розрахунками наданими позивачем у відповідних періодах 2022 року незначний та становить до кілька місяців. При цьому, причини прострочення виконання зобов`язань не залежали від волі відповідача.

16 жовтня 2023 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло повідомлення про заміну представника, що братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 30 жовтня 2023 року.

17 жовтня 2023 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зокрема представник позивача зазначає, що умовами договору не ставиться залежність обов`язку оплатити спожитий природний газ від наявності акту приймання-передачі природного газу. Оплата за спожитий об`єм природного газу відповідно до умов договору не здійснюється також на підставі акту приймання-передачі природного газу. Акт приймання-передачі природного газу в даних правовідносинах лише підтверджує спожитий об`єм природного газу, при цьому відповідно до умов договору, такий акт готується на підставі отриманих від Споживача даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі оператора ГТС (п. 3.5.2. договору). Тобто, як зазначає представник позивача, відповідачу було відомо про обсяг та ціну спожитого природного газу. Таким чином, як зазначає представник позивача, у зв`язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до умов Договору (п. 5.1.) та не розрахувався за поставлений природний газ, позивач правомірно нарахував пеню, 3% річних, інфляційні, у зазначених у позовній заяві розмірах, відповідно до умов договору та положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, які спростовують вищевикладене, відповідачем суду надано не було.

25 жовтня 2023 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 25.10.2023 року, в якому просив провести судове засідання у даній справі, призначене на 30.10.2023 року об 11:50 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року клопотання представника Товариства від 25.10.2023 року задоволено та постановлено судове засідання у справі № 918/935/23, призначене на "30" жовтня 2023 року на 11:50 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Товариства.

Представник Товариства у судовому засіданні 30 жовтня 2023 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник Університету у судовому засіданні 30 жовтня 2023 року позов заперечив з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Товариства та Університету, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

8 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - Постачальник) та Рівненським державним гуманітарним університетом (далі - Споживач) укладено договір постачання природного газу № 16-1060/21-БО-Т (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем для своїх власних потреб.

За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України (пункт 1.3. Договору).

Пунктом 3.5. Договору встановлено, що приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (підпункт 3.5.1. пункту 3.5. Договору).

На підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представникам Постачальника (підпункт 3.5.2. пункту 3.5. Договору).

Споживач протягом 2-х робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (підпункт 3.5.3. пункту 3.5. Договору).

У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1. цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 договору (підпункт 3.5.4. пункту 3.5. Договору).

Пунктом 4.1. Договору визначено, що ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за договором встановлюється наступним чином:

Ціна природного газу за 1 000 куб.м. газу без ПДВ - 13 658,42 грн.,

крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1 000 куб.м.

Всього ціна газу за 1 000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за договором становить 16 554,00 грн.

Загальна вартість договору на дату укладення становить 924 265,00 грн., крім того ПДВ - 184 853,00 грн., разом з ПДВ 1 109 118,00 грн. (пункт 4.3. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.1 пункту 3.5. договору.

Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Згідно п. 7.1. Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і договором.

У разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 7.2. Договору).

Пунктом 11.3. Договору сторони погодили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків, становить п`ять років.

Договір набирає чинності з дати його укладення і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2022 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди.

Договір може бути підписаний також електронними цифровими підписами (ЕЦП) уповноважених представників сторін з урахуванням вимог чинного законодавства (пункт 13.1. Договору).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Додатковою угодою від 17.08.2022 року № 2 внесено зміни до Договору, зокрема, преамбулу договору викладено в іншій редакції.

Пункт 4.1. Договору викладено в наступній редакції:

"Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за договором встановлюється наступним чином:

Ціна природного газу за 1 000 куб.м. газу без ПДВ - 13 658,33 грн.,

крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,

ціна природного газу за 1 000 куб.м. з ПДВ - 16 390,00 грн.;

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1 000 куб.м.

Всього ціна газу за 1 000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за договором становить 16 553,89 грн.".

Пункт 4.3. Договору викладено в наступній редакції:

"Загальна вартість договору становить 856 305,68 грн., крім того ПДВ - 171 261,14 грн., разом з ПДВ 1 027 566,82 грн.".

Додаткова угода підписана уповноваженими представниками Постачальника та Споживача, а також скріплена відтисками печаток юридичних осіб.

На виконання умов Договору позивачем у період листопад 2021 року - квітень 2022 року, листопад 2022 року - грудень 2022 року було передано відповідачу у власність природний газ на загальну суму 760 784 грн 64 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками цих юридичних осіб без зауважень та заперечень (а.с. 31-39).

Позивач зазначає, що оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково на суму 627 569 грн 39 коп. та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1. Договору.

Відтак, як зазначив позивач, відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати за поставлений газ, у зв`язку із чим за останнім рахується заборгованість в розмірі 133 215 грн 25 коп.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи характер спору та правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати норми, що регулюють діяльність з поставки.

Частиною 1 ст. 265 ГК України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, на дату прийняття рішення у даній справі за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість за договором постачання природного газу від 8 листопада 2021 року № 16-1060/21-БО-Т в розмірі 133 215 грн 25 коп.

За таких обставин, враховуючи, що факт поставки позивачем природного газу на виконання умов договору від 8 листопада 2021 року № 16-1060/21-БО-Т підтверджується зібраними у справі матеріалами, строк оплати за який настав, то за відсутності доказів оплати з боку відповідача поставленого газу, позовні вимоги про стягнення з Університету основного боргу в сумі 133 215 грн 25 коп. судом визнаються обґрунтованими.

Враховуючи порушення відповідачем термінів виконання грошових зобов`язань за договором постачання природного газу, позивачем, нараховано та заявлено до стягнення 105 177 грн 72 коп. пені, 7 480 грн 33 коп. три відсотки річних, 45 606 грн 77 коп. інфляційних втрат, згідно долученого розрахунку (а.с. 7-11).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1. ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України (ч. 2 ст. 343 ГК України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання позивач, керуючись пунктом 7.2. Договору, нарахував відповідачу пеню в сумі 105 177 грн 72 коп. Наданий позивачем розрахунок пені судом перевірено та визнано арифметично вірним, а відтак позовні вимоги про стягнення 105 177 грн 72 коп. пені підлягають до задоволення.

Крім того, з огляду на прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано відповідачу передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3% річних.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, керуючись положеннями статті 625 ЦК України нарахував відповідачу 7 480 грн 33 коп. три відсотки річних та 45 606 грн 77 коп. інфляційних втрат.

Здійснивши перерахунок 3% річних, суд вважає, що наданий розрахунок позивача є арифметично вірним, відповідає положенням статті 625 ЦК України, а відтак позовні вимоги про стягнення 7 480 грн 33 коп. трьох відсотків річних підлягають до задоволення.

Крім того, здійснивши перерахунок інфляційних втрат, суд вважає, що наданий розрахунок позивача є арифметично вірним, відповідає положенням статті 625 ЦК України, а відтак позовні вимоги про стягнення 45 606 грн 77 коп. інфляційних втрат також підлягають до задоволення.

З огляду на все вищевказане, суд вважає, що доводи наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи та усім вищеописаним в даному судовому рішенні.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, а також перевіривши суми заявлених до стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Рівненського державного гуманітарного університету про стягнення заборгованості в сумі 291 480 грн 07 коп., з яких: 133 215 грн 25 коп. - основний борг, 105 177 грн 72 коп. - пеня, 7 480 грн 33 коп. - 3% річних та 45 606 грн 77 коп. - інфляційні втрати, є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму судових витрат. Як зазначено Товариством в позовній заяві, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, наразі складається із суми судового збору , та становить 4 372 грн 20 коп.

До позовної заяви Товариством долучено платіжну інструкцію від 9 серпня 2023 року № про оплату судового збору за подання даної позовної заяви до Господарського суду Рівненської області в розмірі 4 372 грн 20 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 4 372 грн 20 коп. покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Рівненського державного гуманітарного університету (33028, м. Рівне, вул. Степана Бандери, буд. 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 133 215 (сто тридцять три тисячі двісті п`ятнадцять) грн 25 коп. - основного боргу, 105 177 (сто п`ять тисяч сто сімдесят сім) грн 72 коп. - пені, 7 480 (сім тисяч чотириста вісімдесят) грн 33 коп. - 3% річних, 45 606 (сорок п`ять тисяч шістсот шість) грн 77 коп. - інфляційних втрат та 4 372 (чотири тисячі триста сімдесят дві) грн 20 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 6 листопада 2023 року.

Суддя Політика Н.А.