ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.11.2023м. ДніпроСправа № 904/5236/23

За позовом Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором на поставку теплової енергії для компенсації втрат при транспортуванні теплової енергії для потреб релігійних організацій

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Центральні тепломережі" і просить суд стягнути основний борг у розмірі 70 847,47 грн., пеню у розмірі 59 492,21 грн., 3% річних у розмірі 5 280,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 28 645,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору № 211РО/2021/00.08.0142 на поставку теплової енергії для компенсації втрат при транспортуванні теплової енергії для потреб релігійних організацій від 16.10.2020 в частині повного і своєчасного відшкодування Позивачу нормативних та понаднормативних втрат теплової енергії при її транспортуванні для потреб релігійних організацій.

Ухвалою суду від 04.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

17.10.2023 від Відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку загального провадження, в якій він, зокрема зазначає, що ухвала суду від 04.10.2023 отримана ним поштою 12.10.2023.

У заяві про розгляд справи в порядку загального провадження Відповідач вказує на необхідності розгляду справи саме в порядку загального провадження з метою належного вивчення всіх обставин справи, забезпечення принципів змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а також для доведення необгрунтованості і незаконності вимог Позивача. Розгляд справи за правилами загального позовного провадження дозволить сторонам належним чином реалізувати всі свої процесуальні права, зокрема на подання і витребування всіх належних доказів, залучення третіх осіб, оголошення представниками сторін суду у судовому засіданні своїх пояснень та міркувань щодо обставин справи, проведення судових дебатів і можливого проведення судової експертизи.

02.11.2023 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просить суд:

- поновити строк на подання відзиву на позов;

- відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обгрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позов Відповідач зазначає, що 17.10.2023 до суду була подана заява про розгляд справи в порядку загального провадження, проте по ній досі не винесено рішення. З огляду на зазначений факт Відповідачем було порушено встановлений ухвалою суду від 04.10.2023 строк на подання відзиву.

Розглянувши подану Відповідачем заяву про розгляд справи в порядку загального провадження, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

У заяві про розгляд справи в порядку загального провадження Відповідач вказує на необхідності розгляду справи саме в порядку загального провадження з метою належного вивчення всіх обставин справи, забезпечення принципів змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а також для доведення необгрунтованості і незаконності вимог Позивача. Розгляд справи за правилами загального позовного провадження дозволить сторонам належним чином реалізувати всі свої процесуальні права, зокрема на подання і витребування всіх належних доказів, залучення третіх осіб, оголошення представниками сторін суду у судовому засіданні своїх пояснень і міркувань щодо обставин справи, проведення судових дебатів та можливого проведення судової експертизи.

Однак, вказані доводи Відповідача жодним чином не свідчать про необхідність розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають розгляду справи у загальному провадженні, існує об`єктивна можливість розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З огляду на викладене, відсутні підстави для розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши клопотання Відповідача про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позов, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Приписами ст. 161 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати:

1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Статями 113 - 116 Господарського процесуального кодексу України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 119 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 04.10.2023 про відкриття провадження у справі, зокрема запропоновано Відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

При цьому, як вказувалось вище, 17.10.2023 від Відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку загального провадження, в якій він, зокрема зазначає, що ухвала суду від 04.10.2023 отримана ним поштою 12.10.2023.

З огляду на те, що Відповідач підтвердив факт отримання ухвали суду від 04.10.2023 саме датою 12.10.2023, то останнім днем для подання відзиву є дата 27.10.2023.

В обгрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на позов Відповідач зазначає, що 17.10.2023 до суду була подана заява про розгляд справи в порядку загального провадження, проте по ній досі не винесено рішення. З огляду на зазначений факт Відповідачем було порушено встановлений ухвалою суду від 04.10.2023 строк на подання відзиву.

Однак, вказані обставини не заважали Відповідачу після отримання 12.10.2023 ухвали суду від 04.10.2023 в межах встановленого судом строку (15 днів) подати відзив на позов, чого останній не зробив.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для подання відзиву на позов поважними, у зв`язку з чим клопотання Відповідача про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 119, 232-235, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Відповідача про розгляд справи в порядку загального провадження - відмовити.

У задоволенні клопотання Відповідача про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позов - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 07.11.2023 та в частині відмови поновити пропущений процесуальний строк може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.І. Красота