ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2023 р. м. Київ Справа №911/1570/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро» (09543, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Ківшовата, вул. Свободи, 67)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агромак» (07334, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Литвинівка, вул. Леніна, 1)

про стягнення 619575,60 грн

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро» (далі позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агромак» (далі відповідач) про стягнення 619575,60 грн, з яких 458041,85 грн основного боргу, 19044,16 грн 3% річних та 142489,59 грн інфляційних втрат за договором складського зберігання від 23.09.2021 №8/30К.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором складського зберігання від 23.09.2021 №8/30К щодо оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.06.2023 відкрито провадження у справі №911/1570/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено учасникам справи строки для вчинення необхідних процесуальних дій, підготовче засідання призначено на 22.06.2023. Ухвала суду від 01.06.2023 направлена судом сторонам на електронні адреси сторін, наявні в матеріалах справи, та відповідачу додатково поштовим відправленням від 06.06.2023 №434, яке відділенням поштового зв`язку за місцезнаходженням відповідача повернуто суду 06.09.2023, причина повернення адресат відсутній за місцезнаходженням.

В підготовче засідання 22.06.2023 сторони не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, ухвалою суду від 22.06.2023 підготовче засідання відкладено на 27.07.2023. Ухвала суду від 22.06.2023 про відкладення підготовчого засідання направлена судом сторонам на електронні адреси сторін, наявні в матеріалах справи, та відповідачу додатково поштовим відправленням від 29.06.2023 №933, яке відділенням поштового зв`язку за місцезнаходженням відповідача повернуто суду 06.07.2023, причина повернення адресат відсутній за місцезнаходженням.

27.07.2023 підготовче засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному, ухвалою суду від 02.08.2023 підготовче засідання призначено на 07.09.2023. Ухвала суду від 02.08.2023 про призначення підготовчого засідання на 07.09.2023 направлена судом сторонам на електронні адреси сторін, наявні в матеріалах справи, та відповідачу додатково поштовим відправленням від 09.08.2023 №866, яке відділенням поштового зв`язку за місцезнаходженням відповідача повернуто суду 28.08.2023, причина повернення адресат відсутній за місцезнаходженням.

В підготовче засідання 07.09.2023 з`явився позивач, відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов у встановлений строк не подав, ухвалою суду від 07.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.09.2023. Ухвала суду від 07.09.2023 про призначення справи до розгляду по суті направлена відповідачу на електронну адресу, наявну в матеріалах справи, та поштовим відправленням від 13.09.2023 №064.

15.09.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача.

В судове засідання 21.09.2023 сторони не з`явились, відповідач про причини неявки не повідомив, ухвалою суду від 21.09.2023 судове засідання відкладено на 05.10.2023. Ухвала суду від 21.09.2023 направлена судом сторонам на електронні адреси сторін, наявні в матеріалах справи, та відповідачу додатково поштовим відправленням від 27.09.2023 №801.

В судове засідання 05.10.2023 сторони не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи та вирішенню спору судом, враховуючи вжиття судом усіх належних заходів для повідомлення сторін про розгляд справи.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

За приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач неодноразово повідомлявся судом про наявність справи №911/1570/23 шляхом направлення відповідачу рекомендованих поштових відправлень з відповідними ухвалами суду за місцезнаходженням відповідача відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Суд також зазначає, що відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. При цьому відповідач не повідомляв суд про зміну свого місцезнаходження, що також вказує на те, що адреса місцезнаходження відповідача Київська обл., Вишгородський р-н, с. Литвинівка, вул. Леніна, 1, не змінювалась. Крім того, суд повідомляв відповідача про наявність справи №911/1570/23 шляхом направлення відповідачу відповідних ухвал на електронну адресу відповідача, яка вказана відповідачем в пункті 9.7 договору складського зберігання №8/30-К від 23.09.2021 в якості електронної адреси для листування з відповідачем з усіх питань, що можуть виникати під час дії цього договору, на підставі якого позивачем заявлені позовні вимоги у цій справі №911/1570/23.

Також відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, одержувати чи не одержувати адресовану відповідачу поштову кореспонденцію у відділенні поштового зв`язку за місцезнаходженням відповідача є правом самого відповідача, яким відповідач розпоряджається на власний розсуд, а тому у разі невчинення самим відповідачем дій щодо фактичного одержання у розумний строк адресованої відповідачу поштової кореспонденції вказана суб`єктивна поведінка відповідача не може розглядатись як порушення прав відповідача та відповідач має самостійно нести ризик невчинення ним дій щодо фактичного одержання у розумний строк адресованої відповідачу поштової кореспонденції.

Крім того, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзив на позов на подав, про поважні причини неявки та неподання відзиву суд не повідомляв.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами за відсутності сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких вони ґрунтуються, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

23.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро» (позивач) в якості зберігача та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агромак» (відповідач) в якості поклажодавця уклали між собою договір складського зберігання №8/30К (далі договір), за яким зберігач (позивач) зобов`язався здійснити приймання, доробку, сушку, зберігання та відвантаження зернових культур (надалі Товар), переданий йому поклажодавцем (відповідачем), а поклажодавець (відповідач) зобов`язався оплатити послуги зберігача (позивача) в повному обсязі відповідно до умов цього договору (пункт 1.1 договору).

Характеристики Товару, що є предметом зберігання за цим договором, сторони визначили в п.1.8 цього договору, а саме кукурудза, також сторони в цьому пункті договору визначили обмежувальні показники якості Товару (вологість, зернова домішка, смітна домішка).

Порядок приймання Товару та умови зберігання сторони визначили в статті 2 договору, а саме місце зберігання Вишгородський р-н, с.Ківшовата, зерноочисний комплекс позивача (п.2.1 договору). Приймання Товару на зберігання здійснюється згідно з товарно-транспортною накладною за формою 1-ТН з зазначенням власника товару (поклажодавця), завіреною його печаткою (п.2.2 договору). Кількість Товару під час його приймання для зберігання на складі зберігача визначається за вагами зберігача (п.2.3 договору).

Права та обов`язки поклажодавця та зберігача сторони визначили в статті 3 договору.

Так, відповідно до пункту 3.1 статі 3 договору зберігач зобов`язався, зокрема:

- забезпечити кількісно-якісну схоронність переданого на зберігання Товару з урахуванням його списання в межах природних втрат тощо;

- підтвердити факт доробки Товару актом за формою №34;

- нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження Товару у відповідності з цим Договором;

- повернути Товар (його частину) поклажодавцю за першою вимогою останнього;

- взяв на себе інші обов`язки відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 3.3 статті 3 договору поклажодавець зобов`язався, зокрема:

- при переданні Товару на зберігання та при поверненні Товару із зберігання скласти відповідний акт приймання-передачі Товару (або видаткову накладну);

- своєчасно розрахуватись за надані послуги з приймання, зберігання, сушку, очистку, відвантаження Товару, а також додаткових послуг протягом 5 робочих днів з моменту отримання рахунку та акту приймання-здачі робіт;

- підписати та скріпити печаткою (за наявності) документи, які засвідчують надання (виконання) зберігачем для поклажодавця певних послуг, згідно з умовами цього договору, а саме рахунки, акти приймання-передачі робіт, податкові накладні щомісяця, протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання;

- взяв на себе інші обов`язки відповідно до умов договору.

Ціну та порядок розрахунків між сторонами та оплати послуг зберігача (позивача) сторони визначили в статті 4 договору. Так, в пункті 4.1 сторони погодили тарифи зберігача, а в пункті 4.2 статті 4 договору передбачили, що оплата послуг зберігача здійснюється в національній валюті Україні шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок зберігача. Відповідно до п.4.9 договору акт надсилається зберігачем поклажодавцю в наступному місяці за тим, в якому були надані послуги зберігачем для поклажодавця. Поклажодавець протягом 5-ти робочих днів зобов`язаний розглянути акт, підписати його та направити один примірник зберігачу. В разі незгоди поклажодавець зобов`язаний протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання акта надіслати зберігачу мотивовану відповідь про відмову від підписання акта.

Наявними у матеріалах справи копіями актів надання послуг за період з 16.11.2021 по 10.12.2021 підтверджується, що за договором складського зберігання від 23.09.2021 №8/30К позивачем відповідачу протягом вказаного періоду з 16.11.2021-10.12.2021 були надані послуги на загальну суму 558 439,25 грн, а саме:

Номер та дата Акта наданих послугСума наданих послуг за актомКінцева дата оплати наданих послуг
№608 від 16.11.,40До 07.12.2021
№614 від 17.11.202177191,00До 07.12.2021
№620 від 18.11.,12До 07.12.2021
№640 від 21.11.202126689,54До 07.12.2021
№648 від 22.11.202161651,38До 07.12.2021
№655 від 23.11.2021380,00До 07.12.2021
№658 від 23.11.202141441,20До 07.12.2021
№740 від 24.11.202120109,40До 07.12.2021
№746 від 25.11.20214020,46До 07.12.2021
№773 від 30.11.202117993,47До 07.12.2021
№802 від 04.12.202118371,10До 11.01.2022
№916 від 07.12.20219021,60До 11.01.2022
№947 від 08.12.202122469,16До 11.01.2022
№950 від 09.12.20218674,36До 11.01.2022
№953 від 10.12.20216559,06До 11.01.2022
Всього:558 439,25 грн

Вказані акти надання послуг за період з 16.11.2021 по 10.12.2021 на загальну суму 558439,25 грн підписані з боку позивача та відповідача без зауважень.

Зазначені акти надання послуг є належними доказами надання позивачем відповідачу послуг, номенклатура, обсяг та вартість яких вказана в цих актах надання послуг, та виникнення у зв`язку з цим обов`язку у відповідача оплатити надані позивачем послуги.

Із наявної у матеріалах довідки філії АТ «Укрексмібанк» від 03.05.2023 щодо здійснених відповідачем позивачу оплат та акта звірки розрахунків за період вересень-грудень 2021 вбачається, що відповідач оплатив вказані послуги позивачу частково лише в сумі 100397,40 грн, а саме:

- загальна сума оплат відповідача позивачу за період з 23.09.2021 по 01.05.2023 склала 415484,14 грн,

- при цьому загальна вартість наданих позивачем відповідачу за договором послуг за період до 16.11.2021, а саме з 09.11.2021 по 15.11.2021, становила 315086,74 грн,

- таким чином, загальна сума здійснених оплат відповідачем позивачу в розмірі 415484,14 грн повністю погашала заборгованість відповідача по оплаті наданих позивачем відповідачу у періоді з 09.11.2021 по 15.11.2021 послуг на загальну суму 315086,74 грн, а залишок в сумі 100397,40 грн (415484,14-315086,74=100397,40 грн) лише частково погашає заборгованість відповідача по оплаті наданих позивачем відповідачу у періоді з 16.11.2021 по 10.12.2021 послуг на загальну суму 558439,25 грн,

- таким чином, розмір непогашеної заборгованості відповідача перед позивачем по оплаті наданих позивачем відповідачу у періоді з 16.11.2021 по 10.12.2021 послуг на загальну суму 558439,25 грн становить 458041,85 грн (558439,25-100397,40=458041,85).

Крім того, розмір основного боргу відповідача перед позивачем в сумі 458041,85 грн по оплаті наданих позивачем відповідачу за період з 16.11.2021 по 10.12.2021 послуг на загальну суму 558439,25 грн сторони підтвердили також актом звірки розрахунків за період вересень-грудень 2021 (копія в матеріалах справи), відповідно до якого станом на 31.12.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становить 458041,85 грн. Цей акт звірки також підписаний позивачем та відповідачем без зауважень.

У зв`язку із виникненням у відповідача перед позивачем простроченого основного боргу в сумі 458041,85 грн по оплаті наданих позивачем відповідачу за період з 16.11.2021 по 10.12.2021 послуг за договором складського зберігання від 23.09.2021 №8/30К, позивач звернувся до відповідача з претензією від 10.08.2022, якою вимагав погасити вказаний основний борг.

У відповідь на вказану претензію відповідач листом від 06.10.2022 №06-10/22-003 повідомив позивача про неможливість погасити вказаний основний борг, оскільки, як посилався відповідач, Державною податковою службою України було зупинено реєстрацію податкової накладної, внаслідок чого відповідач недоотримав компенсації ПДВ, що мало покрити оплату наданих позивачем відповідачу послуг. У вказаному листі від 06.10.2022 відповідач посилався на те, що зупинення податковим органом реєстрації податкової накладної є невідворотною обставиною і що відповідач рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної оскаржив до Окружного адміністративного суду міста Києва, рішення по цій справі ще не винесено і відповідач має намір виконати господарське зобов`язання перед позивачем після усунення вказаних обставин, які відповідач розцінював як невідворотні.

У відповідь на цей лист відповідача від 06.10.2022 №06-10/22-003 позивач листом від 01.11.2022 повідомив відповідача, що зупинення податковим органом реєстрації податкової накладної, на що посилався відповідач, не є об`єктивною перешкодою, яка унеможливлює виконання відповідачем зобов`язань за договором складського зберігання від 23.09.2021 №8/30К, а тому позивач повторно вимагав від відповідач погасити основний борг.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач порушив грошові зобов`язання по оплаті наданих позивачем відповідачу послуг за договором складського зберігання від 23.09.2021 №8/30К. У зв`язку з непогашенням відповідачем основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 458041,85 грн основного боргу, 19044,16 грн 3% річних та 142489,59 грн інфляційних втрат.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, які підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями письмових доказів, суд виходить з того, що між сторонами на підставі договору складського зберігання від 23.09.2021 №8/30К виникли майнові правовідносини за договором зберігання, який є різновидом договору про надання послуг.

Так, відповідно до ст.901 Глави 63 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ч.1 ст.936 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.937 Цивільного кодексу України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.946 Цивільного кодексу України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У статті 629 Цивільного кодексу України закріплений основоположний принцип договірного права «pacta sunt servanda», відповідно до якого договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193, 202 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання визначені в ст.611 Цивільного кодексу України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Суд зазначає, що акти надання послуг за період з 16.11.2021 по 10.12.2021 на загальну суму 558439,25 грн підписані з боку позивача та відповідача без зауважень, є відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинними документами та належними доказами надання послуг зберігачем (позивачем) поклажодавцю (відповідачу) відповідно до умов пункту 4.9 договору складського зберігання від 23.09.2021 №8/30К на суму, що зазначена в цих актах. При цьому відповідач факт отримання від позивача послуг на загальну суму 558439,25 грн, які зазначені в цих актах надання послуг за період з 16.11.2021 по 10.12.2021, не заперечив, доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати коштів за отримані послуги у повному обсязі не надав, факт наявності у відповідача перед позивачем залишку заборгованості в сумі 458041,85 грн за вказаними актами надання послуг відповідач не спростував, а саме:

№ та дата акта наданих послугСума боргу за актомКінцева дата оплати послуг (боргу)
№608 від 16.11.202140000,00До 07.12.2021
№614 від 17.11.202177191,00До 07.12.2021
№620 від 18.11.,12До 07.12.2021
№640 від 21.11.202126689,54До 07.12.2021
№648 від 22.11.202161651,38До 07.12.2021
№655 від 23.11.2021380,00До 07.12.2021
№658 від 23.11.202141441,20До 07.12.2021
№740 від 24.11.202120109,40До 07.12.2021
№746 від 25.11.20214020,46До 07.12.2021
№773 від 30.11.202117993,47До 07.12.2021
№802 від 04.12.202118371,10До 11.01.2022
№916 від 07.12.20219021,60До 11.01.2022
№947 від 08.12.202122469,16До 11.01.2022
№950 від 09.12.20218674,36До 11.01.2022
№953 від 10.12.20216559,06До 11.01.2022
Всього:458041,85

Тобто вимоги позивача в сумі 458041,85 грн, що ґрунтуються на актах надання послуг за період з 16.11.2021 по 10.12.2021, є доведеними позивачем та не спростовані відповідачем.

Щодо дій відповідача, який в листі від 06.10.2022 №06-10/22-003 повідомив позивача про неможливість погасити вказаний основний борг, оскільки, як посилався відповідач, податковим органом було зупинено реєстрацію податкової накладної, внаслідок чого відповідач недоотримав компенсації ПДВ, за рахунок якої відповідач мав намір погасити основний борг, то суд зазначає, що відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Суд звертає увагу, що юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому укладаючи договір складського зберігання від 23.09.2021 №8/30К та замовляючи у позивача за плату послуги зберігання, відповідач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з оплати послуг позивача та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний строк.

Отже, обставини зупинення податковим органом реєстрації податкової накладної, на які посилався відповідач у листі від 06.10.2022 №06-10/22-003, за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання грошового зобов`язання замовником послуг (відповідачем), а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності та могли бути ним передбачені при укладенні договору. Крім того, такі обставини не були підтверджені відповідачем в порядку, передбаченому пунктом 7.3 договору на випадок настання обставин непереборної сили.

Таким чином, оскільки строк оплати наданих позивачем послуг за договором складського зберігання від 23.09.2021 №8/30К настав, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано доводів позивача, суд дійшов висновку про те, що основний борг відповідача в сумі 458041,85 грн матеріалами справи підтверджений та підлягає стягненню з відповідача.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу 19044,16 грн 3% річних за періоди прострочення з 08.12.2021 по 02.05.2023 та 142489,59 грн інфляційних втрат за періоди прострочення з грудня 2021 по березень 2023.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши здійснений позивачем розрахунок, судом встановлено, що позивачем при його здійсненні враховано часткову оплату суми основного боргу, здійснену відповідачем. Здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині позову є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції від 11.05.2023 №13711 судовий збір в сумі 9293,63 грн за подання позову відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агромак» про стягнення 458041,85 грн основного боргу, 19044,16 грн 3% річних та 142489,59 грн інфляційних втрат задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агромак» (07334, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Литвинівка, вул. Леніна, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро» (09543, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Ківшовата, вул. Свободи, 67, ) 458041 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч сорок одну) грн 85 коп. основного боргу, 19044 (дев`ятнадцять тисяч сорок чотири) грн 16 коп. 3% річних, 142489 (сто сорок дві тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) грн 59 коп. інфляційних втрат та 9293,63 (дев`ять тисяч двісті дев`яносто три) грн 63 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2023.

Суддя О.О. Третьякова