ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2023 р. Справа № 910/11291/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Костишена В.Л. (у режимі відеоконференції)

від відповідача: Єлєнін С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сидоренко Олени Володимирівни

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 (суддя Грєхова О.А.)

у справі № 910/11291/23 Господарського суду міста Києва

за позовом фізичної особи-підприємця Сидоренко Олени Володимирівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан Системс"

про стягнення заборгованості в розмірі 146 437,31 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець Сидоренко Олена Володимирівна (далі - ФОП Сидоренко О.В., позивачка, заявниця) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан Системс" (далі - ТОВ "Талан Системс", відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 146 437,31 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг від 02.07.2018 в частині здійснення розрахунків.

3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі за № 910/11291/23.

Короткий зміст і підстави заяви про забезпечення позову

4. 27.07.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ФОП Сидоренко О.В. про забезпечення позову, в якій позивачка просила суд накласти арешт на грошові кошти ТОВ "Талан Системс", які обліковуються на рахунках у банках або інших фінансових установах, за виключенням грошових коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, та на транспортний засіб ТОВ "Талан Системс", а саме TOYOTA LAND CRUESER PRADO 150, рік випуску - 2020, № шасі - НОМЕР_1 , в межах суми позову - 146 437,31 грн.

5. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявниця послалася на те, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на відчуження майна, на яке можна було б звернути стягнення в разі задоволення позовних вимог.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

6. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі № 910/11291/23 у задоволенні заяви ФОП Сидоренко О.В. про забезпечення позову відмовлено.

7. Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що необхідність у застосуванні судом заходів забезпечення позову жодним чином не обґрунтована і документально не підтверджена, оскільки не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

8. При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що посилання позивачки на виставлення на продаж рухомого майна, яке не є предметом позову, не свідчать про існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про стягнення грошових коштів, як і не свідчать про вчинення відповідачем дій з метою унеможливлення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

9. Таким чином, за висновком суду першої інстанції, наразі позивачкою не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі.

10. Місцевий господарський суд вказав, що позивачкою не доведено та не обґрунтовано, яким чином майно (грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

11. Суд також врахував, що заявлені заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача не пов`язані з предметом позову, оскільки позивачкою заявлена вимога про стягнення з відповідача коштів, тобто грошова вимога, а доказів на підтвердження того, що у відповідача на рахунках у банках відсутні грошові кошти, не подано, що свідчить про необґрунтованість заяви в частині накладення арешту на майно відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

12. Не погодившись з постановленою ухвалою, ФОП Сидоренко О.В. звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі № 910/11291/23 та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

13. Мотивуючи апеляційну скаргу, позивачка зазначає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, а висновки суду першої інстанції про нібито її безпідставність - такими, що не ґрунтуються на обставинах справи. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що інформація про грошові кошти на рахунках становить банківську таємницю, отже, дана обставина не може бути поставлена у вину позивачці.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

14. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2023 зазначену апеляційну скаргу ФОП Сидоренко О.В. у справі № 910/11291/23 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

15. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва копії матеріалів справи № 910/11291/23, необхідних для розгляду апеляційної скарги ФОП Сидоренко О.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2023; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження копій матеріалів з Господарського суду міста Києва.

16. Після надходження копій матеріалів, необхідних для розгляду апеляційної скарги, з Господарського суду міста Києва, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Сидоренко О.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі № 910/11291/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 24.10.2023 об 11:00; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 19.10.2023.

17. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 задоволено заяву ФОП Сидоренко О.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Позиції учасників справи

18. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Явка представників учасників справи

19. У судове засідання, призначене на 24.10.2023, з`явився представник відповідача. Також, у судовому засіданні взяв участь представник позивачки в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20. У судовому засіданні представник позивачки (скаржниці) вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

21. Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, ФОП Сидоренко О.В. зазначила, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав у відповідача відсутнє нерухоме майно та земельні ділянки (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта додається). Наявність грошових коштів, що обліковуються на рахунках у банках або інших фінансових установах, встановити наразі неможливо, оскільки така інформація становить банківську таємницю. При цьому, як стало відомо з відповіді ГСЦ МВС на адвокатський запит представника позивачки адвоката Айдинян А.В., за відповідачем зареєстровано транспортні засоби TOYOTA LAND CRUESER PRADO 150, рік випуску - 2020, № шасі - НОМЕР_1 , та MERCEDES-BENZ GLS 350, рік випуску - 2019, № кузова - НОМЕР_2 . Наведені транспортні засоби можуть бути єдиним рухомим майном відповідача, на яке можливо буде звернути стягнення в разі задоволення позовної заяви.

23. Як зазначила позивачка, їй стало відомо, що на платформі AUTO.RIA розміщено оголошення про продаж вищенаведених транспортних засобів, що свідчить про те, що відповідач вчиняє дії з відчуження майна, на яке можна було б звернути стягнення в разі задоволення позовних вимог.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

24. Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

25. Так, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

26. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

27. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

28. Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

29. Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

30. Таким чином, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

31. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших осіб для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

32. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

33. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

34. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

35. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків вжиття таких заходів.

36. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

37. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

38. Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19 та від 26.10.2020 у справі № 907/477/20.

39. При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

40. Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

41. При цьому, під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок з доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому покладається саме на заявника.

42. Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

43. Дослідивши доводи позивачки, наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову, та докази, надані в її обґрунтування, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про безпідставність заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів належним чином не обґрунтована і документально не підтверджена.

44. Так, як правильно вказав суд першої інстанції, заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить доказів наявності фактичних обставин, які б свідчили про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

45. Щодо посилання позивачки на виставлення на продаж рухомого майна, яке не є предметом позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що такі посилання не свідчать про існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про стягнення грошових коштів, як і не свідчать про вчинення відповідачем дій з метою унеможливлення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

46. Додані позивачкою до заяви про забезпечення позову роздруківки з сайту оголошень щодо продажу належних відповідачу транспортних засобів, як і інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 340547569 від 26.07.2023, в якій відсутні відомості про наявне у відповідача нерухоме майно, не є належними доказами в розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України на підтвердження саме уникнення в майбутньому виконання відповідачем рішення суду саме шляхом стягнення спірних коштів.

47. З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наразі позивачкою не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі.

48. При цьому, суд першої інстанції слушно зауважив, що позивачкою не доведено та не обґрунтовано, яким чином майно (грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

49. При вирішенні питання щодо забезпечення позову місцевим господарським судом також враховано, що заявлені позивачкою заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача не пов`язані з предметом позову, оскільки ФОП Сидоренко О.В. заявлена вимога про стягнення з відповідача коштів, тобто грошова вимога, а доказів на підтвердження того, що у відповідача на рахунках у банках відсутні грошові кошти, не подано.

50. Крім того, слід зазначити до заяви про вжиття заходів забезпечення позову не додано належних доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на негативне по відношенню до позивачки уникнення виконання зобов`язань.

51. Відтак, у поданій заяві про забезпечення позову позивачка не обґрунтувала належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України доцільність вжиття заходів забезпечення позову та адекватність обраного виду забезпечення позову вимогам її позовної заяви, як і не довела належними засобами доказування, що відповідач вчиняє та/або намагається вчинити дії стосовно спірних коштів або він вчиняє будь-які інші дії, які свідчать про уникнення від виконання в майбутньому рішення суду.

52. З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом, що в даному випадку заявниця не надала доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову, а наведені в заяві про забезпечення позову обставини не є тими обставинами, які б свідчили про вчинення відповідачем реальних дій з метою унеможливлення виконання рішення суду.

53. Таким чином, позивачкою не доведено обставин реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову.

54. За таких обставин, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні доводи скаржника про те, що висновки суду першої інстанції щодо заяви ФОП Сидоренко О.В. про забезпечення позову не ґрунтуються на обставинах справи.

55. Враховуючи викладене, встановивши, що заявницею не наведено належних та допустимих у розумінні вказаних вище положень ГПК України обґрунтувань наявності обставин та, відповідно, необхідності вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ФОП Сидоренко О.В. про забезпечення позову у зв`язку з її необґрунтованістю.

56. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

57. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

58. Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

59. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

60. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

61. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі № 910/11291/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

62. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ФОП Сидоренко О.В. відсутні.

Судові витрати

63. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сидоренко Олени Володимирівни залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі № 910/11291/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали оскарження у даній справі повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 03.11.2023.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська