ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про призначення експертизи

"30" жовтня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3079/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Хмельницькому О.В.,

розглянувши клопотання (вх. № 37293/23 від 19.10.2023) Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про призначення експертизи у справі № 916/3079/23

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, просп. Берестейський, буд. 14; )

до відповідача: Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6; )

про стягнення 27 438 646,91 грн;

представники сторін:

від позивача Остапов В.В. (в режимі відеоконференції),

від відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про стягнення 27 438 646,91 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що розпорядженням капітана Чорноморського морського порту від 31.08.2022 № 24/08 позивача зобов`язано вжити необхідних заходів до негайного підняття м/б «Михаил Добров», власником якого є відповідач, а за необхідності - до його знищення або віддалення іншим способом в термін до 31.10.2022, з метою запобігання аварійних подій і забрудненню навколишнього середовища, на виконання вимог ст.123 КТМ України, у зв`язку із тим, що власник майна, яке затонуло, не підійняв його у встановлений термін. Позивачем вжито необхідних заходів щодо видалення підводної перешкоди морського буксиру «Михаил Добров», яка становила безпосередню загрозу безпеці судноплавства, у зв`язку з чим позивач поніс витрати, пов`язані з передислокацією затонулого буксиру, що за період з 12.08.2022 по 31.05.2023 складає 27 438 646,91 грн.

Ухвалою від 02.08.2023 позовну заяву (вх. № 3575/23 від 18.07.2023) Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3079/23, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.08.2023, запропоновано відповідачу подати відзив.

22.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на надходження 24.02.2022 від в/ч НОМЕР_1 телефонограми щодо необхідності переміщення, зокрема, м/б «Михаил Добров» на зовнішній рейд порту, переміщення судна за допомогою власних буксирів до підхідного каналу порту, затоплення в подальшому вказаного судна невідомими особами. Зазначає про надходження від капітана Чорноморського морського порту розпорядження № 23/08 від 25.08.2022 про зобов`язання відповідача як власника затопленого буксиру у строк до 31.08.2022 прибрати судно з акваторії морського порту, без зазначення у вказаному розпорядженні у чому саме полягає загроза безпеці мореплавства, забруднення навколишнього середовища та які ризики наявні для настання аварійних подій. Вказує про отримання 08.09.2022 від начальника адміністрації морського порту «Чорноморськ» листа, в якому повідомлено, що адміністрація, керуючись правом, передбаченим ч. 3 ст. 123 КТМ, має намір вжити заходи щодо видалення підводної перешкоди, а також про отримання в подальшому від начальника адміністрації морського порту «Чорноморськ» листа від 21.06.2023 № 2031 з вимогою відшкодувати адміністрації вартість робіт по передислокації підводної перешкоди морського буксиру «Михаил Добров» в розмірі 27 438 649,91 грн протягом 20 календарних днів з дня отримання вимоги.

Посилаючись на порядок організації розслідування морських подій та інцидентів, визначений Положенням про класифікацію, порядок розслідування та обліку аварійних морських подій із суднами, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.05.2006 № 516, не встановлення обставин події в акті розслідування АМП, що позбавило відповідача можливості його оскарження та доведення відсутності вини судновласника в затопленні судна, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

На переконання відповідача, для ДП «МТП «Чорноморськ» відсутні правові підстави відповідальності за заподіяну шкоду без встановлення вини підприємства та виключено можливість для застосування по відношенню до ДП «МТП «Чорноморськ» такої міри відповідальності як стягнення майнової шкоди. Разом з цим, організація та забезпечення безпеки мореплавства, а також організація робіт з підйому затонулого майна в акваторії морського порту, є обов`язками адміністрації морського порту, яка здійснює свою діяльність завдяки портовим зборам, витрати з передислокації (віддаленню) підводної перешкоди - морського буксиру «Михаил Добров», на думку відповідача, має нести ЧФ ДП «АМПУ».

Окремо зазначає, що не визнає та не погоджується з вартістю понесених витрат на передислокацію (віддалення) підводної перешкоди в розмірі 27 438 646,91 грн, вважає вказану суму необґрунтованою та не підтвердженою належними й допустимими доказами.

При цьому зауважує, що на підтвердження проведення робіт з передислокації підводної перешкоди, виконаних власними силами та засобами ЧФ ДП «АМПУ», наряди на проведення робіт нафтосміттєзбирачами НСЗ-23, НСЗ-28 та СПК «Богатир». Проте вказані наряди жодним чином не підтверджують факт проведення робіт саме з передислокації (віддалення) судна «Михаил Добров». Більш того, вказані наряди не містять жодної інформації виконуваної роботи, а також підстав її виконання, фіксують лише початок та закінчення виконання невідомих робіт. Разом з тим, витяги з судових (вахтених) журналів також не дають жодного уявлення про виконуванні роботи. Звертає увагу, що надані відомості товарів по партіям на складах, документи про оприбуткування ТМЦ, листування з приводу отримання ТМЦ, акти передачі-приймання ТМЦ, прибуткові ордери, видаткові накладні, що надані на підтвердження витрат на передислокацію судна «Михаил Добров», лише підтверджують отримання товарно-матеріальних цінностей, та в жодному разі не підтверджують їх використання в цілому та об`ємів їх використання при проведенні робіт з передислокації.

Також, виражає сумніви щодо обґрунтованості вартості робіт за укладеним між ДП «АМПУ» як замовником та ТОВ «ІНІЯ» як виконавцем Договором № 74-В-ЧФ-22 від 15.09.2022, за яким виконавець зобов`язався надати послуги з підводно-технічних робіт з передислокації підводної перешкоди для забезпечення безпеки мореплавства, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити такі послуги.

03.10.2023 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, яке мотивовано необхідністю додаткового обґрунтування розміру позовних вимог та підтвердження витрат з вжиття необхідних заходів з переміщення м/б «Михаил Добров».

19.10.2023 до суду надійшло клопотання представника позивача про призначення у справі судової економічної експертизи.

На вирішення судового експерта позивач просив поставити питання: «Чи підтверджуються документально витрати Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в сумі 27 438 646,91 грн, які заявлено до стягнення з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ», на проведення заходів, направлених на забезпечення передислокації (віддалення) підводної перешкоди морського буксиру «Михаил Добров»? Якщо розмір документально підтверджених витрат складає іншу суму, вказати розмір таких витрат.».

У судовому засіданні, яке відбулось 30.10.2023, суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника відповідача про поновлення процесуального строку на подання відзиву, з огляду на незначний строк порушення такого строку (строк пропущено на 1 день, так як ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач згідно даних КП «ДСС» отримав в свій електронний кабінет 03.08.2023 о 17:55 та з урахуванням приписів ч. 6 ст. 242 ГПК України мав подати відзив до 21.08.2023), а також з урахуванням наведених відповідачем доводів у клопотанні про поновлення строку.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Водночас 30.10.2023 до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти призначення у справі експертизи, згідно з якими відповідач не погоджується з необхідністю проведення у даній справі судової економічної експертизи, посилаючись на відсутність у даному випадку потреби у спеціальних знаннях, оскільки, по-перше, необхідне з`ясування наявності або відсутності вини судновласника та встановлення в обов`язковому порядку таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода, протиправна поведінка її заподіювача, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вина. Вказує, що на підтвердження вартості понесених витрат позивачем надано первинні, облікові та технічні документи, а також витратні договори, оцінивши які у сукупності, на переконання відповідача, суд зможе встановити обґрунтованість розміру суми, що стягується.

30.10.2023, після виходу з нарадчої кімнати, суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши клопотання (вх. № 37293/23 від 19.10.2023) Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про призначення експертизи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження, зокрема, є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Частиною 1 статті 100 ГПК України визначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 1.2. розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5, з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України одним із видів експертиз є, зокрема, економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

Відповідно до п.2.1 глави 2 розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій є: визначення: документальної обґрунтованості розрахунків з дебіторами і кредиторами; документальної обґрунтованості аналізу складу витрат, розрахунків економічного показника майнової шкоди (збитки, втрачена вигода) заявлених у позовних вимогах.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. п. 2, 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012р. № 4, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В обґрунтування клопотання про призначення експертизи позивач зазначає наступне.

Предметом позовних вимог по даній справі є стягнення з відповідача витрат на проведення Позивачем заходів, направлених на забезпечення передислокації (віддалення) підводної перешкоди - морського буксиру «Михаил Добров».

В складі даних витрат Позивачем включено, як вартість власних витрат за роботи, які проведено господарським способом так і вартість робіт сторонніх організації (виконані підрядним способом).

На обґрунтування позовних вимог ДП «АМПУ» надано первинні документи, які підтверджують факти понесення витрат, зокрема витяги із судових журналів, технічні звіти, акти наданих послуг, платіжні доручення, авізо про отримання ТМЦ та інші.

З огляду на наявність заперечень Відповідача щодо незгоди із обґрунтованістю понесених Позивачем витрат, для перевірки зазначених первинних документів можуть знадобитися спеціальні знання у сфері бухгалтерського обліку, за допомогою яких суд зможе встановити правомірність та обґрунтованість витрат на проведення Позивачем заходів, направлених на забезпечення передислокації (віддалення) підводної перешкоди - морського буксиру «Михаил Добров», зокрема але не виключно, час використання плавзасобів на підставі даних судового журналу.

Положення пп. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України містить диз`юнкцію (лат. disjunctio - розділення) (операція OR) - двомісну логічну операцію, що має значення «істина», якщо хоча б один з операндів має значення «істина». Операція відображає вживання сполучника «або» в логічних висловлюваннях. Диз`юнкція є бінарною операцією, тобто має два операнда. Запис може бути префіксним - знак операції стоїть перед операндами, інфіксним - знак операції стоїть між операндами або постфіксним - знак операції стоїть після операндів. Іншими словами, строга диз`юнкція це складне судження, що приймає логічне значення істини тоді і тільки тоді, коли істинно тільки одне з вхідних в нього суджень.

Отже, застосування у пп. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України сполучника «або» між умовами:

- жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань

або

- висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності

або

- за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів

є логічним розділенням складного судження на три «істини».

З огляду на викладене, наявність у одному пункті трьох окремих передумов для призначення експертизи, які відокремлені сполучником «або» дають суду право самостійно визначити одну з трьох умов, наявність якої може бути визнана як окрема підстава для проведення експертизи.

В даному випадку має сукупність наступних умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, можуть знадобитися спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких виникають складності у встановленні відповідних обставин; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань.

В п. 8.62.2 Постанови Верховного суду від 16 березня 2023 року по справі № 925/400/21 вказується, що висновок експерта є одним із джерел одержання доказів, спростувати який іншими доказами, без проведення інших спеціальних досліджень (додаткової, повторної експертизи, тощо) досить непросто. Висновок експерта є доволі специфічним видом доказів, при його оцінці необхідно враховувати, що на відміну від інших доказів, він з`являться тоді, коли спірні відносини вже виникли, і вирішити їх у добровільному порядку неможливо, а тому саме висновок експерта може виступати тим об`єктивним критерієм, який допоможе встановити фактичні обставини спору.

Проаналізувавши наведені норми законодавства в контексті спірних правовідносин, суд погоджується з доводами позивача та вважає, що для повного та об`єктивного встановлення обставин, суттєвих для правильного вирішення спору, в т. ч. щодо документального підтвердження витрат Позивача на проведення заходів, направлених на забезпечення передислокації (віддалення) підводної перешкоди - морського буксиру «Михаил Добров», існує необхідність призначення економічної експертизи документів, на вирішення якої слід поставити питання: чи підтверджуються документально витрати державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в сумі 27 438 646,91 грн., які заявлено до стягнення з Держаного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ», на проведення заходів, направлених на забезпечення передислокації (віддалення) підводної перешкоди - морського буксиру «Михаил Добров»? Якщо розмір документально підтверджених витрат складає іншу суму вказати розмір таких витрат.

Суд зазначає, що розрахунок суми позовних вимог Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та надані при цьому докази, зокрема, первинні документи, витяги із судових журналів, технічні звіти, акти наданих послуг, платіжні доручення, авізо про отримання ТМЦ та інші, обсяг який у даній справі є значним, не дозволяють суду без спеціальних знань визначити та провести особисто комплекс необхідних перевірочних розрахунків.

Наведені обставини вказують на існування об`єктивної необхідності з`ясування чи підтверджуються документально витрати Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в сумі 27 438 646,91 грн, які є предметом розгляду у даній справі, тим більше, що відповідач не погоджується з вартістю понесених витрат на передислокацію (віддалення) підводної перешкоди в розмірі 27 438 646,91 грн, вважає вказану суму необґрунтованою та не підтвердженою належними й допустимими доказами, при цьому контррозрахунків не надає.

Відповідно до ч. ч. 4-5 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5, одним із питань, які вирішує судова економічна експертиза, є питання щодо підтвердження документально заявленого у позовних вимогах позивача розміру заборгованості за поставлені підприємству товарно-матеріальні цінності, виконані роботи (надані послуги) за договором за певний період, у тому числі з урахуванням висновків інших видів експертиз.

Суд погоджується із запропонованим у клопотанні позивача питанням, яке слід поставити на вирішення судової економічної експертизи.

Частиною 3 статті 99 ГПК України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Відповідно до п.1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

У клопотанні позивач запропонував доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8). Відповідач не висловив свою позицію щодо запропонованої позивачем експертної установи та заперечував в цілому необхідність призначення у справі експертизи.

У зв`язку з вказаними обставинами суд вважає за доцільне проведення судової економічної експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Оплату на проведення експертизи суд покладає на ініціатора експертизи Державне підприємство «Адміністрація морських портів України».

Призначаючи у справі судову економічну експертизу, суд звертає увагу учасників справи, що жоден доказ, у тому числі і висновок експерта, не має наперед встановленої сили та підлягає оцінці нарівні з іншими поданими сторонами у справі доказами.

Відповідно до п. ч.1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому у пункті 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі №916/3079/23 підлягає зупиненню до закінчення проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання (вх. № 37293/23 від 19.10.2023) Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про призначення експертизи у справі № 916/3079/23 задовольнити.

2. Призначити у справі № 916/3079/23 судову економічну експертизу.

3. Проведення експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8).

4. На вирішення судової економічної експертизи поставити питання:

- чи підтверджуються документально витрати Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в сумі 27 438 646,91 грн, які заявлено до стягнення з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ», на проведення заходів, направлених на забезпечення передислокації (віддалення) підводної перешкоди морського буксиру «Михаил Добров»? Якщо розмір документально підтверджених витрат складає іншу суму, вказати розмір таких витрат.

5. Надати Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8) для проведення експертного дослідження матеріали судової справи № 916/3079/23.

6. Роз`яснити сторонам, що згідно з ч. 2 ст. 38 ГПК України вони вправі з підстав, зазначених у ст.ст. 35, 36, 37 цього кодексу, заявити експерту відвід.

7. Оплату вартості експертизи покласти на Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, просп. Берестейський, буд. 14; ).

8. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

9. Провадження у справі № 916/3079/23 зупинити на час проведення експертизи.

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено 30 жовтня 2023 р. Повний текст ухвали складено та підписано 03 листопада 2023 р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков