ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

02 листопада 2023 року Справа № 926/4169/23
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., за участю секретаря судового засідання Петровської В.С., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛВІТ ПРОМ"

про стягнення заборгованості в сумі 85305,83 грн

Представники:

від позивача Гришковець Л.І. (в режимі відеоконференції)

від відповідача не з`явився

І. Стислий виклад позовних вимог.

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛВІТ ПРОМ" про стягнення заборгованості за договором № 14705-П про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 03.06.2017 року в сумі 85305,83 грн з яких: 43597,62 грн основна заборгованість за надані послуги, 22218,42 грн - інфляційні втрати, 3626,76 грн 3% річних, 15863,03 грн пеня.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03.06.2017 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТУР ФУД" () укладено договір № 14705-П про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів. З 04.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТУР ФУД" () змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛВІТ ПРОМ" (). Позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 105184,44 грн, проте відповідач отримані послуги оплатив частково в розмірі 61586,82 грн, а тому заборгованість за надані послуги за період з 31.03.2020 року по 31.08.2021 року становить 43597,62 грн. Крім того, відповідачем нараховано інфляційні втрати в сумі 22218,42 грн та 3 % річних в сумі 3626,76 грн за період з 26.03.2020 року по 21.08.2023 року, а також 15863,03 грн пені за період з 31.03.2021 по 21.08.2023 року.

ІI. Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2023 року позовну заяву вх. № 4169 передано на розгляд судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 27.09.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.10.2023 року о 12:00 годині.

11.10.2023 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання вх. № 4391 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якому просить забезпечити проведення судового засідання призначеного на 17.10.2023 року о 12.00 годині в режимі відеоконференції з представником Гришковець Л.І.

Ухвалою суду від 12.10.2023 року задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції вх. № 4391.

13.10.2023 року через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли пояснення вх. № 4426. Аналогічні пояснення надійшли на адресу суду 16.10.2023 року за вх. № 4460.

Ухвалою суду від 17.10.2023 року розгляд справи по суті відкладено на 02.11.2023 року о 12:00 год.

В судовому засіданні 02.11.2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав.

При цьому, судом встановлено, що ухвали суду від 27.09.2023 року та від 17.10.2023 року були направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення на його юридичну адресу яка значиться у витязі з ЄДРПОУ: (58013, м. Чернівці, вул. Рівненська, 5 А) та фактичну адресу (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 4) проте, конверти повернулись до суду без вручення із відміткою про це органу поштового зв`язку (адресат відсутній за вказаною адресою).

Згідно даних з сайту Укрпошти станом на 02.11.2023 року трекінг відправлень № 828 (ухвала суду від 17.10.2023 надіслана на адресу 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 4) не вручено під час доставки: інші причини.

Крім того, відповідача було повідомлено про розгляд справи шляхом розміщення на сайті Господарського суду Чернівецької області оголошення про виклик 17.10.2023 року.

Частиною 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням, місця проживання чи перебування особи, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99-1, абз. 1 п. 110, абз. 3 п.116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

У разі коли адресат протягом трьох робочих днів після інформування його за телефоном (через Інтернет) або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу (за винятком рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка") не з`явився за одержанням такого відправлення, поштового переказу, він інформується повторно шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення з відміткою "Повторне" або інформується за телефоном шляхом надіслання смс-повідомлення (через Інтернет).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст. 4 цього Закону).

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалами суду від 27.09.2023 року та від 17.10.2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу та має право вирішити спір за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З метою розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд здійснює розгляд справи за відсутності відповідача та за наявними матеріалами.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

ІІІ. Фактичні обставини справи встановлені судом.

Згідно з інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, 04.08.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРУ ФУД" змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛВІТ ПРОМ", при цьому ідентифікаційний код юридичної особи 33745659 залишився незмінним.

Зміна найменування товариства не свідчить про припинення суб`єкта господарювання як юридичної особи шляхом її реорганізації, з огляду на що зазначені обставини не можуть бути підставою для висновку про те, що такий суб`єкт є відмінним від відповідної юридичної особи, сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи. Зміна назви акціонерного товариства не є його реорганізацією. Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №905/1328/17, від 26.02.2020 у справі №192/309/18, від 18.09.2019 у справі №303/4128/17, 14.02.2018 у справі №812/10224/13-а, від 07.03.2018 у справі №К/9901/10396/18, у п. 1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

30.06.2017 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРУ ФУД" був укладений договір № 14705-П про надання послуг з вивезення побутових відходів (далі - договір).

Відповідно до договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів, що утворюються на об`єкті замовника (ресторан), що знаходиться за фактичною адресою: м. Київ, вул. Городецького, 4, а замовник зобов`язується прийняти і своєчасно оплачувати послуги (п. 1.1. договору).

Пунктом 1.2 договору визначено, що кількість (обсяг) побутових відходів, яка підлягає вивезенню по факту утворення ТПВ, становить 13,2 м. куб. на місяць.

Відповідно до пункту 2.1 договору тариф на послуги, які передбачені пунктом 1.1. цього Договору та надаються ТОВ "Спецкомунтехніка" за договором комісії встановлено розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02 червня 2017 року № 665 "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради".

Тариф на послуги за цим договором становить: 91 (дев`яносто одна) грн. 27 коп. з ПДВ за 1 м куб, в місяць 1204 грн 79 коп. (з ПДВ).

Тарифи на послуги, що надаються за даним договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором, та про зміну норм накопичення ТПВ є підставою для зміни вартості надання послуг за цим договором, з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому така зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до договору) і такі нові тарифи та норми накопичення ТПВ будуть застосовуватись при наданні послуг за цим договором з дня їх офіційного вступу в законну силу (пункт 2.2. договору).

Тариф на вивезення з квітня 2019 року по серпень 2022 року - 234,22 грн. з ПДВ за 1 куб.м. затверджений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2019 № 450.

Відповідно до п. 2.3 договору оплата послуг за цим договором у розмірі, що вказаний у п. 2.1 даного договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється замовником протягом 5 банківських днів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі виписаного виконавцем рахунку з моменту отримання направленого виконавцем замовнику рахунку-фактури (можливе направлення в електронному вигляді через систему електронного документообігу).

Згідно з пунктом 2.5 договору за результатами наданих послуг виконавець направляє замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним. Після підписання акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необґрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати підписання повернути вищезазначений акт наданих послуг виконавцю. Якщо замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг.

Замовник зобов`язується, в тому числі, здійснювати 100% оплату послуг на умовах, зазначених у п. 2.3 та п. 2.5 цього договору (п. 3.9. договору).

Пунктом 2.6. договору передбачено, що у разі розірвання Договору, всі остаточні розрахунки за договором здійснюється у 5-денний термін з дня письмового розірвання договору, що фіксується додатковою угодою.

У випадку необхідності або у разі розірвання Договору на вимогу однієї із Сторін, Сторони зобов`язані провести протягом п`яти робочих днів звірку взаєморозрахунків. Підтвердженням звірки розрахунків є оформлений Сторонами відповідним чином акт звірки взаєморозрахунків (п. 2.7. договору).

Відповідно до пунктів 4.1. та 4.2. договору у разі не виконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором, а також за прострочення строків оплати Послуг Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочень.

Сторони домовились, що будь-яка позовна давність за даним договором встановлюється тривалістю у 5 років (п. 8.5. договору).

Цей договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31 грудня 2020 року (пункт 7.1. договору).

Відповідно до п. 7.2. договору у разі, якщо жодна із сторін протягом п`ятнадцяти календарних днів до закінчення строку дії цього договору не заявить у письмовій формі (шляхом надсилання рекомендованого листа) про свій намір припинити дію даного договору та припинення дії договору не буде оформлене сторонами належним чином, то строк дії цього договору вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього. В матеріалах справи відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів №14705-П від 03.06.2017 року є чинним на час розгляду справи.

На виконання умов договору позивач надав ТОВ "ТРУ ФУД" послуги з вивезення побутових відходів у період з 31.03.2020 року по 31.08.2021 на загальну суму 43597,62 грн, на підтвердження чого надав акти надання послуг: № 15269 від 31 березня 2020, № 15925 від 30 квітня 2020, № 26618 від 31 травня 2020, № 27236 від 30 червня 2020, № 37339 від 31 липня 2020, № 37979 від 31 серпня 2020, № 48825 від 30 вересня 2020, № 49470 від 31 жовтня 2020, № 59949 від 30 листопада 2020, № 60584 від 31 грудня 2020, № 4009 від 31 січня 2021, № 4657 від 28 лютого 2021, № 15065 від 31 березня 2021, №15701 від 30 квітня 2021 р, № 26866 від 31 травня 2021, № 27504 від 30 червня 2021, № 41028 від 31 липня 2021, № 41661 від 31 серпня 2021.

Позивач виставив рахунки на оплату: № 15157 від 01 березня 2020 на суму 2422,09 грн, № 15813 від 01 квітня 2020 на суму 2422,09 грн, № 26426 від 01 травня 2020 на суму 2422,09 грн, № 27044 від 01 червня 2020 на суму 2422,09 грн, № 37091 від 01 липня 2020 на суму 2422,09 грн, № 37731 від 01 серпня 2020 на суму 2422,09 грн, № 48541 від 01 вересня 2020 на суму 2422,09 грн, № 49186 від 01 жовтня 2020 на суму 2422,09 грн, № 59629 від 01 листопада 2020 на суму 2422,09 грн, № 60264 від 01 грудня 2020 на суму 2422,09 грн, № 4008 від 01 січня 2021 на суму 2422,09 грн, № 4656 від 01 лютого 2021 на суму 2422,09 грн, № 15042 від 01 березня 2021 на суму 2422,09 грн, №15678 від 01 квітня 2021 на суму 2422,09 грн, № 26814 від 01 травня 2021 на суму 2422,09 грн, № 27452 від 01 червня 2021 на суму 2422,09 грн, № 40885 від 01 липня 2021 на суму 2422,09 грн, № 41518 від 01 серпня 2021 на суму 2422,09 грн .

Зазначені акти та рахунки були надіслані на адресу ТОВ "ТРУ ФУД" в електронному вигляді через систему електронного документообігу, що підтверджується відмітками із системи "M.E.Doc", які містяться на зворотах актів та рахунків. Акти та рахунки містять відмітку про їх доставлення ТОВ "ТРУ ФУД", тому суд дійшов висновку, що строк оплати настав, згідно умов договору.

Згідно з інформацією, розміщеною на сайті https://medoc.ua/, M.E.Doc є програмним забезпеченням для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді. На час впровадження Реєстру електронних документів створення первинних документів (актів, рахунків тощо) також можливо виконувати у Реєстрі податкових документів. Ці документи доступні як у Реєстрі електронних документів, так і у Реєстрі податкових документів.

Позивач звертався до відповідача з претензіями щодо сплати заборгованості від 26.12.2022 року № 000006999, від 22.03.2023 року № 000009494, від 19.04.2023 року № 000011765, які були надіслані на його фактичну адресу за договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи списками згрупованих поштових відправлень "Простий лист", проте відповідач відповіді на зазначені претензії не надав, заборгованість не погасив.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, щодо оплати отриманих послуг за період з березня 2020 року по серпень 2021 року у строк встановлений п. 2.3 договору утворилась заборгованість в сумі 43597,62 грн.

Крім того, відповідачем нараховано інфляційні втрати в сумі 22218,42 грн та 3 % річних в сумі 3626,76 грн за період з 26.03.2020 року по 21.08.2023 року, а також 15863,03 грн пені за період з 31.03.2021 по 21.08.2023 року.

IV. Норми права та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом положень ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем через систему електронного документообігу "M.E.Doc." направлено ТОВ "ТУР ФУД" скріплені електронним цифровим підписом рахунки на оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів у період з березня 2020 року по серпень 2021 року на загальну суму 43597,62 грн. Зі змісту витягу з системи електронного документообігу "M.E.Doc." вбачається, що вказані рахунки на оплату послуг були доставлені відповідачу однак, незважаючи на отримання вказаних рахунків у передбачений договором спосіб, відповідач у визначений пунктом 2.3. договору строк їх не оплатив.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що відповідач наявну заборгованість за отримані послуги не спростував, на день розгляду спору матеріали справи не місять доказів погашення заборгованості, вимога про стягнення основної заборгованості в сумі 43597,62 грн є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

За порушення зобов`язання позивачем нараховано пеню за період з: 31.03.2021 року по 21.08.2023 року на суму 2422,09 грн (873 д.), 30.04.2021 року по 21.08.2023 в сумі 15863,03 грн року на суму 2422,09 грн (843 д.), 31.05.2021 року по 21.08.2023 року на суму 2422,09 грн (812 д.), 30.06.2021 року по 21.08.2023 року на суму 2422,09 грн (782 д.), з 31.07.2021 по 21.08.2023 року на суму 2422,09 грн (751 д.), 31.08.2021 року по 21.08.2023 року на суму 2422,09 грн (720 д.) в загальній сумі 15863,03 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

За змістом ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Так, у пункті 4.2 договору передбачено, що за прострочення оплати послуг з вивезення побутових відходів за цим договором замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Умовами договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів сторони не встановили іншого (більшого) періоду нарахування пені.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, суд зазначає, що передбачений приписом ч. 6 ст. 232 ГК України строк за порушення грошових зобов`язань, не є позовною давністю, а є періодом часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду (п. 2.5 постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що в порушення приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 15863,03 грн за періоди з: 31.03.2021 року по 21.08.2023 року на суму 2422,09 грн (873 д.), 30.04.2021 року по 21.08.2023 року на суму 2422,09 грн (843 д.), 31.05.2021 року по 21.08.2023 року на суму 2422,09 грн (812 д.), 30.06.2021 року по 21.08.2023 року на суму 2422,09 грн (782 д.), з 31.07.2021 по 21.08.2023 року на суму 2422,09 грн (751 д.), 31.08.2021 року по 21.08.2023 року на суму 2422,09 грн (720 д.), які перевищує шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане, у той час, як правильними є періоди з 31.03.2021 року по 29.09.2021 року, 30.04.2021 року по 29.10.2021 року, 31.05.2021 року по 29.11.2021 року, 30.06.2021 року по 29.12.2021, з 31.07.2021 29.01.2022 року, 31.08.2021 року по 28.02.2022 року.

При цьому, суд зазначає, що позивачем не враховано, що послуги, які надаються позивачем відповідно до умов Договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, є комунальними послугами, а тому їх регулювання підпадає під норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з поводження з побутовими відходами є комунальними послугами, які, у свою чергу, належать до житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Більш того, 17.03.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», де зазначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Covid-19» введено карантин, який Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 27 червня 2023 р. № 651 був відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України.

Враховуючи, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» заборонялось на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни здійснювати нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, суд відмовляє Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" в стягнення з відповідача пені у розмірі 15863,03 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 3 % річних у сумі 3626,76 грн. та інфляційних втрат у сумі 22218,42 грн суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту статей 612, 625 Цивільного кодексу України вбачається, що право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Позивачем здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 26.03.2020 року по 21.08.2023 року по кожному платежу.

Суд, здійснивши власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою системи "ЛІГА" встановив, що період нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрати є вірним, проте арифметично не правильним, а відтак вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню в сумі 3600,03 грн, у стягненні 3% річних в сумі 26,73 грн слід відмовити, також інфляційні втрати підлягає частковому задоволенню в сумі 17812,56 грн, у стягненні 4405,86 грн слід відмовити.

Враховуючи викладене та зважаючи, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг не виконав, наявну заборгованість не погасив та не спростував, в матеріалах справи на день розгляду спору відсутні докази погашення заборгованості, суд прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути заборгованість в загальній сумі 65010,21 грн, з яких: 43597,62 грн основного боргу, 3 % річних в сумі 3600,03 грн, інфляційні втрати в сумі 17812,56 грн, в решті позову відмовити.

Згідно із ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ІV. Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями ст. ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛВІТ ПРОМ" (58013, м. Чернівці, вул. Рівненська, буд 5-А; код 40606022) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 23; код 33745659) заборгованості за договором № 14705-П на надання послуг з вивезення побутових відходів від 03.06.2017 року в сумі 65010,21 грн (з яких: 43597,62 грн основна заборгованість, 3600,03 грн - 3% річних, 17812,56 грн інфляційні втрати) та судовий збір в сумі 2045,43 грн.

3. В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.11.2023 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець