ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2023 р. Справа №910/6450/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Сітайло Л.Г.

Кравчука Г.А.

при секретарі судового засідання Невмержицькій О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 06.11.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 (повний текст рішення складно 04.08.2023)

у справі №910/6450/23 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Ком-Сервіс"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 716 940,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец-Ком-Сервіс" (далі - ТОВ "Спец-Ком-Сервіс") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз") заборгованості у розмірі 716 940,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ТОВ "Спец-Ком-Сервіс" виконало всі умови договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 27.09.2022 №, однак відповідач безпідставно ухиляється від повернення позивачу суми грошового забезпечення, сплаченого позивачем в забезпечення виконання ним як постачальником умов вказаного договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі №910/6450/23 позов задоволено. Стягнуто з АТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ "Спец-Ком-Сервіс" 716 940,00 грн заборгованості та 10 754,10 грн судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором банківської гарантії в сумі 716 940,00 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк повернення гарантійного платежу у відповідності до статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" є таким, що настав.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, АТ "Укртрансгаз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі №910/6450/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, при невідповідності висновків, викладених у рішенні, встановленим обставинам справи, а також з порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Так, скаржник стверджує, що в порушення норм частин 1, 2 статті 14 та статті 237 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, ухвалив незаконне рішення, не надавши правового обґрунтування додатку №7 до оголошення про проведення спрощеної закупівлі "Вимоги до банківської гарантії забезпечення виконання договору".

АТ "Укртрансгаз" зауважує судом першої інстанції не надано оцінку доказам відповідача щодо умов неповернення банківської гарантії відповідно до пункту 2.12.2 розділу 1 оголошення про проведення спрощеної закупівлі "Великовантажні мототранспортні засоби (Автомобіль бортовий тентовий)" оголошення №UA-2022-08-22-010987-a та тексту банківської гарантії, яка прямо вказує, що вимога бенефіціара має містити повідомлення про невиконання або неналежне виконання зобов`язання принципалом.

Також скаржник вказує, що станом на дату звернення (12.01.2023) відповідача до банку-гаранта з письмовою вимогою про сплату суми забезпечення виконання зобов`язання, постачальником було порушено зобов`язання з пунктами 1.1, 1.2, 5.1, 6.3.1, 6.3.6, 6.3.7 договору, а саме здійснено поставку товарів з порушенням встановленого договором строку, що свідчить про порушення зобов`язання та невиконання позивачем умов договору належним чином, що надало відповідачу право на стягнення суми забезпечення виконання зобов`язання за договором.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2023 апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" у справі №910/6450/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Кравчук Г.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6450/23. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі №910/6450/23.

Матеріали справи №910/6450/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 04.09.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі №910/6450/23. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 26.09.2023. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.10.2023 о 10 год 15 хв.

27.09.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив ТОВ "Спец-Ком-Сервіс" на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Так, у відзиві позивач стверджує, що всі доводи, які наводить відповідач в апеляційній скарзі тільки показують його недобросовісність у ділових стосунках з контрагентами та спекулятивну спрямованість в умовах воєнного стану.

Також, позивач зазначає, що оскільки він виконав всі умови договору, відповідач повинен повернути гарантію, з огляду на те, що у відповідача не виникає права власності на гарантію після виконання договору, а в договорі та гарантії не має умов повернення гарантії як забезпечення виконання договору про закупівлю.

Крім того, позивач вказує, що підставами даної справи є імперативні вимоги ряду норм та статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі", які встановлюють правила забезпечення виконання договору про закупівлю, а саме умови щодо повернення та неповернення забезпечення. Більш того у даній справі наявні індивідуальні обставини щодо умов договору та змісту умов банківської гарантії, які самостійно встановив відповідач у тендерній документації.

28.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення відповідача по суті спору.

У судовому засіданні 23.10.2023 оголошено перерву до 06.11.2023.

23.10.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення позивача на додаткові пояснення відповідача, в яких ТОВ "Спец-Ком-Сервіс" посилається на зловживання АТ "Укртрансгаз" процесуальними правами, вважає, що вищенаведені письмові пояснення подані поза межами строку на їх подачу, та просить залишити їх без розгляду.

Колегія суддів, розглянувши вищенаведене клопотання дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки додаткові письмові пояснення направлені до суду 26.09.2023, тобто у строк встановлений ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023, у якій сторонам надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 26.09.2023

30.10.2023 через систему "Електронний суд" позивачем подані заперечення щодо зловживання процесуальними правами в поясненнях представника в судовому засіданні щодо додатку №7.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів дійшла висновку про залишення без розгляду вищенаведених заперечень позивача, у зв`язку з пропуском на їх подачу, встановленим ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.11.2023 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі №910/6450/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні 06.11.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі №910/6450/23 залишити без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, 22.08.2022 на електронній платформі системи Рrozorro АТ "Укртрансгаз" було опубліковано оголошення про проведення процедури спрощеної закупівлі №UA-2022-08-22-010987-а "Великовантажні мототранспортні засоби (Автомобіль бортовий тентований)".

За результатами проведеного аукціону, 27.09.2022 між АТ "Укртрансгаз" (покупець) та ТОВ "Спец-Ком-Сервіс" (постачальник) укладено договір на закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) №, за умовами якого постачальник зобов`язується у визначений цим договором строк передати у власність покупця "Великовантажні мототранспортні засоби (Автомобіль бортовий тентова ний)", зазначений у специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

Відповідно до пункту 1.2 договору найменування кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки зазначаються у специфікації.

Специфікацією, що є додатком 1 до договору, визначено, що поставці підлягає: автомобіль бортовий тентований СКС-ID70C-01БП на шасі Iveco Daily 70 в кількості 7 одиниць, строком поставки - до 30.12.2022.

На виконання вимог пунктів 4.1.1, 7.8 договору, а також пункту 2.12.1 Оголошення відповідача про проведення спрощеної закупівлі "Великовантажні мототранспортні засоби (Автомобіль бортовий тентова ний)", позивачем було надано забезпечення виконання договору у виді банківської гарантії від 14.09.2022 №BGV/UA/03-2-03329 Акціонерним товариством "Український будівельно-інвестиційний банк".

У банківській гарантії визначено, що ця гарантія забезпечує виконання ТОВ "Спец-Ком-Сервіс" договору від 27.09.2022 №.

На виконання умов договору, позивачем було передано відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними від 23.01.2023 №7 та від 26.01.2023 №11.

Проте, як зазначив позивач, поставка товару ним здійснена несвоєчасно, у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин.

У подальшому, на адресу ТОВ "Спец-Ком-Сервіс" надійшло повідомлення від АТ "Український будівельно-інвестиційний банк" від 13.01.2023 №0233/03-2 про отримання вимоги АТ "Укртрансгаз" (SWIFT повідомлення) сплатити кошти в сумі 716 940,00 грн за банківською гарантією №BGV/UA/03-2-03329, у зв`язку з настанням гарантійного випадку, та вимогою негайно забезпечити компенсацію банку суми вимоги.

На виконання вищевказаних вимог ТОВ "Спец-Ком-Сервіс" було перераховано АТ "Український будівельно-інвестиційний банк" кошти, що підтверджується платіжним дорученням від 18.01.2023 №378537.

Позивач зазначає, що спір виник через те, що кошти в сумі 716 940,00 грн, які були сплачені АТ "Український будівельно-інвестиційний банк" на користь відповідача за банківською гарантією та компенсовані позивачем банку, підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Договір, укладений між сторонами, є договором поставки, укладеним у процедурі закупівлі, а відтак, у відповідній частині між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно з частиною 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 2, 3 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За приписами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, згідно з умовами договору від 27.09.2022 № позивач був зобов`язаний поставити товар у строк - до 30.12.2022 включно.

Суд першої інстанції вірно встановив, що товар був поставлений партіями 23.01.2023 та 26.01.2023, тобто не в строк визначений договором (порушенням строку поставки), проте прийнятий відповідачем без заперечень.

Причиною поставки товару не у строк встановлений договором, стали обставини непереборної сили, що було доведено до відома відповідача.

21.02.2023 відповідачем на адресу позивача направлено вимогу про сплату штрафних санкцій №1001вих-23-1214, які за розрахунком відповідача склали 377 280,54 грн.

Платіжною інструкцією від 08.03.2023 №37898 позивач у добровільному порядку сплатив на користь відповідача 377 280,54 грн штрафних санкцій відповідно до вимоги від 21.02.2023 №1001вих-23-1214.

Статтею 27 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що замовник має право вимагати від переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією або в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі. Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю:

1) після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю;

2) за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі/спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним;

3) у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону;

4) згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Розмір забезпечення виконання договору про закупівлю не може перевищувати 5 відсотків вартості договору про закупівлю. Кошти, що надійшли як забезпечення виконання договору про закупівлю, якщо вони не повертаються учаснику у випадках, визначених цим Законом, підлягають перерахуванню до відповідного бюджету, а в разі здійснення закупівлі замовниками не за бюджетні кошти - перераховуються на рахунок таких замовників.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач скористався банківською гарантією, виданою в забезпечення виконання договору, та отримав від банку-гаранта 716 940,00 грн, сплачених за рахунок коштів позивача.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про публічні закупівлі" на відповідача покладено обов`язок повернути дану суму забезпечення виконання не пізніше 5-ти банківських днів після документального підтвердження виконання договірних зобов`язань.

Місцевий господарський суд, посилаючись на те, що неналежне виконання умов договору не є тотожнім невиконанню договору, а банківською гарантією за договором було забезпечено саме невиконання договору, дійшов висновку, що оскільки факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором банківської гарантії в сумі 716 940,00 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк повернення гарантійного платежу у відповідно до статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" є таким, що настав, тому позовні вимоги про стягнення боргу у розмірі 716 940,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом із тим, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини між сторонами, що виникли на підставі договору гарантії, підпадають під правове регулювання норм § 4 глави 49 ЦК України та глави 22 Господарського кодексу України (далі - ГК України), а також Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 №639, Уніфікованих правил міжнародної торгової палати для гарантій за першою вимогою 1992 року.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 ЦК України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 ЦК України).

З наведеного вбачається, що способи забезпечення виконання зобов`язання покликані охороняти інтереси менш захищеної сторони за договором - кредитора шляхом покладення додаткового зобов`язального обтяження на боржника та/або на третю особу. Тобто, у разі невиконання або неналежного виконання умов цивільного договору на боржника покладається додаткова відповідальність, а в ряді випадків до виконання зобов`язання притягуються разом із боржником і треті особи, зокрема, при поруці та гарантії.

Стаття 560 ЦК України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 статті 200 ГК України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (частина 3 статті 200 ГК України).

Таким чином, у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, бенефіціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед бенефіціаром. Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. Тобто гарантія створює зобов`язання тільки для гаранта.

Згідно зі статтею 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639 (далі - Положення).

Так, у пункті 9 частини 3 розділу I Положення визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку.

За змістом положень статей 561, 566 ЦК України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію. У разі порушення гарантом свого обов`язку його відповідальність перед кредитором не обмежується сумою, на яку видано гарантію, якщо інше не встановлено у гарантії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на додаток №3 до договору "Вимоги до банківської гарантії забезпечення повернення авансового платежу", а саме абзац 2 розділу "Загальні вимоги", згідно з яким відповідач повертає банківську гарантію повернення авансового платежу після виконання договору, а також у разі визнання договору недійсним судом, але не пізніше 5 банківських днів з дня настання таких обставин.

У той же час, колегією суддів встановлено, що банківська гарантія №BGV/UA/03-2-03329, як забезпечення виконання договору, видана гарантом на виконання умов додатку №7 до оголошення про проведення спрощеної закупівлі "Вимоги до банківської гарантії забезпечення виконання договору".

Відповідно до умов пункту 2.12.1 розділу 1 оголошення про проведення спрощеної закупівлі "Великовантажні мототранспортні засоби (Автомобіль бортовий тентовий)" №UA-2022-08-22-010987-а, постачальник зобов`язується надати покупцю не пізніше дати укладення цього договору в забезпечення виконання договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 716 940,00 грн, що становить 5% ціни цього договору на дату його укладення.

При цьому, згідно з пунктом 2.12.2 розділу 1 оголошення про проведення спрощеної закупівлі "Великовантажні мототранспортні засоби (Автомобіль бортовий тентовий)" №UA-2022-08-22-010987-а замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю:

- після виконання переможцем спрощеної закупівлі договору про закупівлю;

- за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів спрощеної процедури закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним;

- у випадках, передбачених статтею 43 Закону України "Про публічні закупівлі";

- згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Забезпечення виконання договору про закупівлю не повертається в разі невиконання/неналежного виконання переможцем спрощеної закупівлі зобов`язань за договором.

Так, дослідивши зміст Банківської гарантії судом встановлено, що гарант взяв на себе безумовні та безвідкличні зобов`язання сплатити бенефіціару будь-яку суму, в розмірі 716 940,00 грн, протягом 5 банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара, без необхідності для бенефіціара обґрунтувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов.

Крім того, вимога бенефіціара про здійснення виплати має бути виписана на бланку бенефіціара та має містити:

- посилання на номер і дату цієї гарантії;

- повідомлення про невиконання/неналежне виконання принципалом зобов`язань за договором, забезпечених цією гарантією;

- підписи уповноважених осіб бенефіціара та відбиток печатки бенефіціара, посилання на номер та дату цієї гарантії;

- платіжні реквізити для перерахування суми, що вимагається за гарантією.

Строк дії гарантії - до 31.05.2023 включно, і будь-яка вимога за гарантією має бути отримана гарантом не пізніше 17:00 годин за Київським часом цієї дати. Після 17:00 годин 31.05.2023 гарантія припиняє дію.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" забезпечення тендерної пропозиції - це надання забезпечення виконання зобов`язань учасника перед замовником, що виникли у зв`язку з поданням тендерної пропозиції, у вигляді такого забезпечення, як гарантія.

При цьому, вказана Банківська гарантія була видана відповідачем у забезпечення виконання зобов`язань принципала за договором, укладеного за результатами спрощеної закупівлі №UA-2022-08-22-010987-а та опублікованого на вебпорталі Уповноваженого органу (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2022-08-22-010987-a).

Відтак, на підставі здійсненої оцінки наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що оскільки ТОВ "Спец-Ком-Сервіс" було порушено зобов`язання в частині строку поставки товару за договором, виконання якого забезпечувалось спірною Банківською гарантією АТ "Український будівельно-інвестиційний банк", замовником АТ "Укртрансгаз" набуто право отримання коштів від АТ "Український будівельно-інвестиційний банк" як гаранта в розмірі суми Банківської гарантії 14.09.2022 №BGV/UA/03-2-03329.

Частиною 1 статті 563 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Згідно з частиною 2 статті 563 ЦК України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (частина 2 статті 200 ГК України).

Таким чином, у зв`язку з порушенням постачальником своїх зобов`язань за договором, а саме: поставки товару з порушенням строку, встановленого у специфікації, що є суттєвим порушенням зобов`язання за вказаним договором, АТ "Укртрансгаз" правомірно направив АТ "Український будівельно-інвестиційний банк" вимогу (SWIFТ повідомлення) про сплату коштів в сумі 716 940,00 грн за банківською гарантією №BGV/UA/03-2-03329, у зв`язку з настанням гарантійного випадку.

Також, суд зазначає, що укладення між сторонами договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 27.09.2022 № було спрямоване на поставку постачальником товару, що, в свою чергу, породжує обов`язок покупця оплатити поставлений товар, який було поставлено позивачу.

Таким чином, мета договору від 27.09.2022 № була досягнута та спірний договір виконано в повному обсязі.

Правовий інститут забезпечення виконання зобов`язання врегульований главою 49 ЦК України, яка передбачає спеціальні міри, які стимулюють боржника до належного виконання зобов`язання та забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок порушення зобов`язання боржником.

Оскільки заходи забезпечення виконання зобов`язання забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок порушення зобов`язання боржником, умовою їх застосування є невиконання або неналежне виконання останнім тих зобов`язань, для яких встановлені такі заходи.

В основу виконання будь-яких зобов`язань законодавець покладає принцип належності (стаття 526 ЦК України).

Саме цей принцип, тобто належність виконання переможцем закупівлі своїх обов`язків за договором, зумовлює настання обов`язку у замовника повернути забезпечення виконання договору (стаття 27 Закону України "Про публічні закупівлі").

У протилежному випадку обов`язок щодо повернення забезпечення виконання зобов`язання не настає, якщо має місце порушення принципу належності виконання такого зобов`язання. У цьому випадку настають наслідки забезпечення, що захищають майнові інтереси кредитора.

Як зазначалось вище, згідно зі статтею 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Гарантія є одностороннім правочином, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. У відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, бенефіціар (кредитор за основним зобов`язанням), принципал (боржник за основним зобов`язанням).

Гарантія призначена перш за все для безперешкодного задоволення кредитором своїх вимог за рахунок гаранта, якщо боржник (принципал) належним чином не виконає зобов`язання.

У зв`язку з цим, у статті 562 ЦК України зафіксований принцип незалежності гарантії, згідно з яким зобов`язання гаранта перед кредитором не залежать від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли у гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Гарантія не є мірою цивільно-правової відповідальності, настання якої можливе лише за наявності вини боржника, а тому при реалізації гарантії вина боржника не має значення, достатньо лише факту порушення останнім забезпеченого зобов`язання.

Стан подальшого виконання боржником своїх обов`язків за основним забезпечуваним зобов`язанням не зумовлює припинення гарантії та не надає право боржнику для застосування процедури повернення забезпечення виконання договору, врегульованої статтею 27 Закону України "Про публічні закупівлі".

При цьому, колегія суддів зауважує, що у розумінні статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" механізм повернення забезпечення виконання договору стосується майнових (речових) видів забезпечення виконання зобов`язання, якими є застава, притримання та завдаток. Гарантія не відноситься до таких, оскільки зміст її зводиться до обов`язку гаранта сплатити кредитору грошову суму.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення 716 940,00 грн (забезпечення виконання договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 27.09.2022 №) є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи та вимоги сторін, із застосуванням норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно зі статтею 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини 1 цієї статті.

Враховуючи те, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі №910/6450/23 підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга АТ "Укртрансгаз" підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі №910/6450/23 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивача відповідно до приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі №910/6450/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі №910/6450/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Ком-Сервіс" (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Кільцева, будинок 4-Н; ідентифікаційний код 36449624) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1; ідентифікаційний код 30019801) 16 131 (шістнадцять тисяч сто тридцять одна) грн 15 коп витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/6450/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 07.11.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді Л.Г. Сітайло

Г.А. Кравчук