СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 905/1036/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,

представників:

від позивача - Кєєр О.С. (у режимі відеоконференції);

від відповідача - Прокопенко М.О. (у режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.1693Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 11.04.2023 (суддя Величко Н.В.) та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 16.05.2023 (суддя Величко Н.В.) у справі №905/1036/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежна експертна організація «СТАНДАРТ», м.Краматорськ Донецької області,

до відповідача Приватного акціонерного товариства «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД», м.Авдіївка Донецької області,

про стягнення 1 188 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Незалежна експертна організація «СТАНДАРТ» (далі - ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ») звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД» (далі - ПрАТ «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД») про стягнення заборгованості у розмірі 1 188 000,00 грн., що виникла за договором №530/21Т від 25.06.2021 та актом здачі-приймання виконаних робіт №1100 від 23.12.2021.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.04.2023 у справі №905/1036/22 позовні вимоги задоволено. В основу рішення покладено висновки суду про те, що в матеріалах справи відсутні докази повних чи часткових розрахунків відповідача з позивачем за прийняті без зауважень роботи з проведення експертного дослідження та розробки регламентів на подовження строку експлуатації коксових батарей №№6, 7, 8 вартістю 1 188 000,00 грн.

ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» звернулося до місцевого господарського суду із заявою про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі, в якій просило стягнути з ПрАТ «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД» на користь ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи №905/1036/22, у розмірі 356 400,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Донецької області від 16.05.2023 у справі №905/1036/22 заяву позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи №905/1036/22, у розмірі 40 000,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено. Місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн. як співмірних, зокрема позовним вимогам, строку розгляду справи, наданим послугам адвоката.

Не погодившись із означеними рішенням та додатковим рішенням, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить рішення Господарського суду Донецької області від 11.04.2023 у справі №905/1036/22 та додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 16.05.2023 у справі №905/1036/22 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Судові витрати по справі просить покласти на позивача.

На думку апелянта, оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо законності та обґрунтованості, з огляду на наступне:

- відповідач не був обізнаний про розгляд справи та не отримував жодного процесуального документу у справі;

- апелянт ставить під сумнів документи, на підставі яких ухвалено оскаржуване рішення, та не може підтвердити їх підписання зі сторони ПрАТ «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД», оскільки всі первинні та договірні документи, що стосуються виконання робіт за договорами з контрагентами, у тому числі з ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» за договором підряду №530/21Т від 25.06.2021, залишились у зруйнованих будівлях відповідача, доступ до яких через постійні обстріли неможливий. Суд першої інстанції безпідставно спираючись лише на копії документів, які надані позивачем, задовольнив позовні вимоги;

- оскільки додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 16.05.2023 у справі №905/1036/22 є похідним від основного рішення, воно також підлягає скасуванню.

Через підсистему «Електронний суд» 06.10.2023 від ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку), за змістом якого позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін. При цьому за коротким змістом відзиву ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» зазначає, що до матеріалів справи долучені первинні документи, які підтверджують факт приймання-передачі (тобто виконання) послуг, які передбачені договором №530/21Т від 25.06.2021. Крім того виконання позивачем спірних робіт підтверджується зареєстрованою у Єдиному реєстрі податкових накладних податковою накладною, на підставі якої відповідачем було отримано та використано податковий кредит.

За змістом відзиву на апеляційну скаргу позивач витрати на правничу (правову) допомогу просить покласти на відповідача (апелянта). При цьому зазначає попередній (орієнтовний) розмір витрат на правничу (правову) допомогу - 30 000,00 грн. та вказує на те, що докази таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови.

Крім того за змістом відзиву на апеляційну скаргу позивач просить визнати поважними причини пропуску строку щодо надання доказу, а саме листа ПрАТ «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД» №01/03/89 від 18.08.2023, у зв`язку із тим, що означений доказ був наданий відповідачем після винесення рішення суду. Зазначає, що цим листом з пропозицією укласти мирову угоду про розстрочення платежів на шість місяців рівними частинами відповідач фактично визнав наявність між сторонами правовідносин та спірну заборгованість, що, у свою чергу, виключає наявність підстав для оскарження рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою.

Така обставина, як відсутність доказів на момент ухвалення рішення суду, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України не залежно від причин неподання таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №916/3130/17.

Таким чином, враховуючи процесуальні норми, що стосуються порядку подання доказів до суду першої та апеляційної інстанцій (ст.ст.80, 269 ГПК України), межі перегляду справи апеляційним судом (ст.269 ГПК України), а також викладену вище правову позицію Верховного Суду, колегія суддів не враховує під час розгляду апеляційної скарги надані позивачем додаткові докази (листа №01/03/89 від 18.08.2023).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2023 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.

Рух справи викладено у наявних у матеріалах справи ухвалах суду апеляційної інстанції. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД» на рішення Господарського суду Донецької області від 11.04.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 16.05.2023 у справі №905/1036/22 та призначено розгляд апеляційної скарги на 24.10.2023 о 10:00год.

У зв`язку з хворобою головуючого судді Медуниці О.Є. сторін повідомлено про перенесення судового засідання, призначеного на 24.10.2023 о 10:00 год., на 25.10.2023 о 14:00 год.

У судовому засіданні 25.10.2023 представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувані рішення та додаткове рішення залишити без змін. Крім того представник позивача до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про те, що докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

25.06.2021 між ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (далі - замовник) та ТОВ "НЕО "СТАНДАРТ" (далі - виконавець) укладено договір №530/21Т (далі - договір), за умовами п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов?язується виконати роботи з проведення експертного обстеження та розробки регламентів на подовження строку експлуатації коксових батарей №№ 6, 7, 8 ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" відповідно з технічним завданням (Додаток №1 до цього договору).

Відповідно до п.1.2 договору вартість послуг, що надаються, визначається протоколом погодження договірної ціни (Додаток №2).

Згідно з п.1.3 договору строки та обсяг послуг, що надаються, визначаються календарним планом (Додаток №3) та програмою робіт з проведення експертного дослідження та розробки регламентів на подовження строку експлуатації коксових батарей №№6, 7, 8 ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (Додаток №4).

Договірна вартість послуг, передбачених п.1.1 цього договору, складає 990 000,00 грн. без ПДВ. Загальна сума за договором складає 990 000,00 грн. (Додаток №2) (п.2.1 договору).

Пунктом 2.2 договору погоджено, що договірна вартість послуг може бути змінена тільки за взаємним погодженням сторін.

Відповідно до п.2.3 договору умови оплати: 100% відстрочка 180к.д. з моменту підписання обома сторонами акту здачі-приймання виконаних послуг.

Згідно з п.2.4 договору послуга, що надається, оформлюється та надається у вигляді звіту, що складається з текстово-графічних матеріалів. Звіт передається замовнику з актом приймання-передачі. Протягом 7 календарних днів з дня отримання акту приймання-передачі наданої послуги та звітних документів, замовник направляє виконавцю підписаний акт приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 3.1 сторони погодили, що здача виконавцем та приймання замовником робіт відбувається поетапно та оформлюється актами здачі-приймання виконаних робіт. До початку виконання кожного етапу замовник надає виконавцю необхідний перелік об?єктів.

Згідно з п.3.4 договору - замовник протягом 5 днів від дня одержання акта виконаних робіт і звітних документів зобов`язаний надіслати Виконавцю підписаний акт виконаних робіт або мотивовану відмову від приймання робіт.

За умовами п.11.4 договору строк його дії - з моменту підписання до 31.12.2021.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств без зауважень та виправлень.

Відповідно до додатку №1 до договору №530/21Т від 25.06.2021 «Технічне завдання на виконання роботи "Проведення експертного обстеження та розробка регламентів на продовження строку експлуатації коксових батарей №№ 6, 7, 8 ПрАТ "АКХЗ"» сторони узгодили підставу для проведення роботи, керівника роботи, строк виконання роботи (початок - з моменту підписання договору, кінець - через 4 місяці (120 календарних днів) з моменту підписання договору), мету та зміст роботи, вартість роботи (990 000,00 грн. без ПДВ).

У додатку №2 до договору №530/21Т від 25.06.2021 «Протокол погодження договірної ціни» сторони зазначили, що ними погоджено договірну ціну на проведення експертного обстеження та розробку регламентів на продовження строку експлуатації коксових батарей №№6, 7, 8 у сумі 990 000,00 грн. Також вказано, що означений протокол є підставою для проведення взаємних розрахунків та платежів між виконавцем та замовником.

Згідно з додатком №3 до договору «Календарний план робіт з проведення експертного обстеження та розробки регламентів на продовження строку експлуатації коксових батарей №№ 6, 7, 8 ПрАТ "АКХЗ" сторонами визначено, що строком виконання робіт за кожною коксовою батареєю загалом є 4 місяці (120 календарних днів) з того моменту як спеціалісти ТОВ "НЕО "СТАНДАРТ" розпочнуть роботи.

Етапи робіт погоджені у додатку №4 до договору «Програма робіт з проведення експертного обстеження та розробка регламентів на продовження строку експлуатації коксових батарей №№ 6, 7, 8 ПрАТ "АКХЗ".

Сторонами 02.08.2021 укладено додаткову угоду №1, якою внесено зміни до п.2.1 договору та викладено його в наступній редакції: «Договірна вартість послуг, передбачених п.1.1 цього договору, складає: 990 000,00 грн., крім того ПДВ (20%) - 198 000,00 грн. Загальна сума за договором складає: 1 188 000,00 грн.».

Означеною додатково угодою, разом з іншим, внесено зміни у додатки №№1, 2, 3 до договору, а саме змінено загальну вартість робіт (з 990 000,00 грн. на 1 188 000,00 грн.).

Додатковою угодою №2 від 22.11.2021 внесено зміни щодо терміну виконання робіт - грудень 2021 - у додатках №№1, 3.

Матеріали справи містять підписаний без зауважень та скріплений печатками сторін акт №1100 від 23.12.2021, з якого вбачається, що підрядник здав, а замовник прийняв роботу (послугу) за договором №530/21Т від 25.06.2021 на загальну суму 1 188 000,00 грн., а також податкову накладну позивача №157 від 23.12.2021 про надані послуги на суму 1 188 000,00 грн. з ПДВ.

ТОВ "НЕО "СТАНДАРТ" долучено до матеріалів справи бухгалтерську довідку №270/2 від 01.11.2022, в якій зазначено, що за результатами звіряння розрахунків і документів заборгованість на 01.11.2022 Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" перед ТОВ "НЕО "СТАНДАРТ" складає 1 188 000,00 грн.

Нездійснення ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" оплати за договором №530/21Т від 25.06.2021 за виконані позивачем роботи (з проведення експертного обстеження та розробки регламентів на продовження строку експлуатації коксових батарей №№ 6, 7, 8) вартістю 1 188 000,00 грн. стало підставою звернення ТОВ "НЕО "СТАНДАРТ" з розглядуваним позовом до суду.

Судова колегія враховує наступне.

Беручи до уваги правову природу укладеного між позивачем та відповідачем договору, кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з підряду. Враховуючи викладене, судова колегія погоджується із доводами місцевого господарського суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких вирішувались питання відносно розглядуваного спору.

Враховуючи положення ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) обов`язку підрядника виконати певну роботу кореспондується обов`язок замовника прийняти та оплатити виконану роботу після її фактичного виконання та пред`явлення підрядником для прийняття в установленому порядку.

Згідно з ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України унормовано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст.202 ГК України та ст.598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначалося вище за текстом постанови, пунктом 2.3 договору сторони погодили умови оплати: 100% відстрочка 180к.д. з моменту підписання обома сторонами акту здачі-приймання виконаних послуг.

Враховуючи підписання сторонами 23.12.2021 акту приймання-передачі виконаних робіт №1100, Господарський суд Донецької області дійшов правильного висновку про те, що відповідач мав здійснити оплату виконаних позивачем робіт у строк до 21.06.2022 включно.

У свою чергу, матеріали справи не містять доказів здійснення ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" повних або часткових розрахунків з ТОВ "НЕО "СТАНДАРТ" за прийняті без зауважень роботи з проведення експертного обстеження та розробки регламентів на подовження строку експлуатації коксових батарей №№6, 7, 8 вартістю 1 188 000,00 грн. За змістом апеляційної скарги та безпосередньо у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 25.10.2023 представник відповідача про здійснення оплати (повної або часткової) прийнятих від позивача робіт не зазначив. Доказів пред`явлення відповідачем претензій позивачу з приводу виконаних робіт матеріали справи не містять.

З огляду на вищевикладене, враховуючи порушення відповідачем зобов`язань з оплати прийнятих від позивача робіт, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №530/21Т від 25.06.2021 у розмірі 1 188 000,00 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач ставить під сумнів документи, на підставі яких ухвалено оскаржуване рішення, та зауважує, що не може підтвердити їх підписання зі сторони ПрАТ «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД». При цьому стверджує, що суд першої інстанції безпідставно спираючись лише на копії документів, які надані позивачем, задовольнив позовні вимоги.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне. Приписами ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.91 ГПК України унормовано, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Безпосередньо у позовній заяві ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» зазначено, що оригінали документів, долучених до позовної заяви, знаходяться у позивача і будуть надані для огляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.6 ст.91 ГПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем не було заявлено клопотання про витребування у позивача оригіналів долучених до матеріалів справи документів а ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія враховує, що підпис особи, який міститься на акті приймання-передачі виконаних робіт від імені відповідача, скріплений печаткою ПрАТ «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД», що є зовнішнім реквізитом відповідача, який засвідчує легітимність підпису перед третіми особами.

Матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату відповідачем печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача.

Таким чином, відтиск печатки, наявний на первинних документах, є свідченням участі відповідача, як юридичної особи, у здійсненні господарської операції (у даному випадку - прийнятті виконаних позивачем робіт).

Посилаючись на відсутність документів, на підставі яких ухвалено оскаржуване рішення, відповідач не надав суду доказів його звернення до позивача з вимогою представити такі документи, не повідомляв позивача про їх втрату.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи ст.79 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що надані позивачем докази з більшою вірогідністю підтверджують як факт виконання ним робіт на суму 1 188 000,00 грн., так і факт передачі відповідачу таких робіт, аніж доводи, представлені відповідачем на спростовування вказаних обставин.

З огляду на викладене, доводи відповідача про відсутність у нього документації не можуть бути підставою для нездійснення розрахунків за прийняті роботи.

За змістом апеляційної скарги відповідач, разом з іншим, посилається на те, що вся територія Авдіївської міської територіальної громади (місцезнаходження підприємства відповідача в лютому 2022 року та на момент розгляду справи №905/1036/22) з 24.02.2022 є територією активних бойових дій, доступ до електронної пошти відповідача, зазначеної в ЄДРПОУ, відсутній, кореспонденція підприємством не отримується, внаслідок чого відповідач не був обізнаний про розгляд справи судом першої інстанції та не отримував жодного процесуального документу у справі.

Відповідно до ч.3 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Судовою колегією встановлено, що як станом на дату розгляду справи Господарським судом Донецької області, так і станом на дату розгляду справи Східним апеляційним господарським судом, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичною адресою ПрАТ «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД» значиться наступна: 86065, Донецька обл., м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, буд.1

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Авдіївська міська територіальна громада Донецької області (місце реєстрації підприємства відповідача) з 24.02.2022 належить до територій активних бойових дій.

Оскільки обмін поштовою кореспонденцією з відділеннями зв`язку у м.Авдіївка Донецької області тимчасово відсутній в умовах воєнного стану, суд першої інстанції був фактично позбавлений можливості надсилати відповідачу засобами поштового зв`язку процесуальні документи у справі №905/1036/22.

Натомість, відповідно до ч.1 ст.12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що місцевим господарським судом відповідні повідомлення розміщувалися на офіційному веб-сайті судової влади на сторінці Господарського суду Донецької області (у розділі "Громадянам - Повідомлення для учасників судового процесу"). Роздруківки відповідних публікацій долучені до матеріалів справи.

Крім того повідомлення про дату, час та місце судових засідань відповідачу надсилалися на електронну пошту (), яка значиться, зокрема, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Матеріали справи містять журнали обліку вихідної електронної пошти.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що Господарським судом Донецької області використано всі передбачені процесуальним законом засоби повідомлення відповідача у справі - ПрАТ «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД» про розгляд справи №905/1036/22.

Разом з тим Східний апеляційний господарський суд зауважує, що судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження враховано надзвичайний характер обставин, пов`язаних із військовими подіями та воєнним станом, які призвели до об`єктивних утруднень в організації діяльності відповідача, з міркувань забезпечення дійсної реалізації права на ефективний доступ до суду.

Переглядаючи додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 16.05.2023 у справі №905/1036/22, судова колегія враховує наступне.

Статтею 244 ГПК України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1). Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2).

За змістом ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

На виконання приписів означеної статті ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» за змістом позовної заяви зазначило, що розмір суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу складає 356 400,00 грн., докази чого будуть надані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2).

Частиною 8 ст.129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.1 ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Донецької області у справі №905/1036/22 було ухвалено 11.04.2023. Із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу позивач звернувся до місцевого господарського суду 14.04.2023 через підсистему «Електронний суд», тобто із дотриманням визначеного ч.8 ст.129 ГПК України п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду.

За приписами ст.126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3).

На підтвердження понесених витрат позивачем було надано наступні документи: договір №546-14/10/2022 про надання правової допомоги від 14.10.2022, укладений між ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» (як клієнтом) та Адвокатським об`єднанням "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП"; додаткову угоду №1 від 22.12.2022 до договору №546-14/10/2022 від 14.10.2022; договір б/н від 17.10.2022, укладений між Адвокатським об`єднанням "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП", що діє в інтересах ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» (клієнт), та адвокатом Фоменко Денисом Андрійовичем; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛГ №000243 від 05.07.2019; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ №1027524 від 23.12.2022; акт надання послуг №1 від 13.04.2023 на суму 356 400,00 грн.

За умовами п.1.1 договору №564-14/10/2022 про надання правової допомоги від 14.10.2022 клієнт доручає, а адвокатське об?єднання приймає на себе зобов?язання надавати юридичну (правову/правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатками до нього.

Відповідно до п.1.2.5 означеного договору предметом даного договору є юридичні послуги з представництва та захисту прав та інтересів клієнта у господарських правовідносинах, зокрема з ПрАТ "АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" щодо стягнення заборгованості за договором №530/21Т від 25.06.2021.

Згідно з п.4.1.1 договору гонорар адвокатського об?єднання за цим договором складається з вартості наданих послуг (поточне супроводження), що оплачується клієнтом по рахунках-фактурах.

При розрахунку вартості юридичної допомоги, вказаної в п.4.1 даного договору, враховується час, витрачений адвокатським об?єднанням, його партнерами та співробітниками та тарифна сітка адвокатського об?єднання (п.4.6 договору).

Пунктом 7.1 договору погоджено, що останній укладений терміном 1 рік та набирає чинності з моменту його підписання сторонами (їх уповноваженими представниками).

17.10.2022 між Адвокатським об`єднанням "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП", що діє в інтересах ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» (клієнт), та адвокатом Фоменко Денисом Андрійович (адвокат) укладено договір, за умовами п.1.1 якого адвокатське об?єднання, на підставі звернення клієнта, доручає адвокату, а адвокат приймає на себе зобов?язання надавати юридичну допомогу клієнту адвокатського об?єднання в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.1 додаткової угоди №1 від 22.12.2022 до договору №546-14/10/2022 про надання правової допомоги від 14.10.2022 сторони погодили, що гонорар адвокатського об?єднання за комплексне супроводження судової справи, яка буде розглядатися у Господарському суді Донецької області за позовом клієнта до ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" про стягнення заборгованості за договором підряду №530-21Т від 25.06.2021, становить фіксовану суму у розмірі 356 400,00 грн.

За умовами п.2 означеної додаткової угоди гонорар адвокатського об?єднання повинен бути сплачений клієнтом протягом 60 днів після набрання законної сили рішення суду.

Між ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» та Адвокатським об`єднанням "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП" складено та підписано акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 13.04.2023, з якого вбачається, що адвокатське об?єднання надало, а клієнт прийняв послуги з професійної правничої допомоги щодо представництва, захисту прав та інтересів клієнта у судовій справі №905/1036/22, яка розглядалася у Господарському суді Донецької області за позовом клієнта до ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" про стягнення заборгованості за договором підряду №530-21Т від 25.06.2021 (п.1).

Відповідно до п.2 означеного акту гонорар адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг у судовій справі №905/1036/22 становить фіксовану суму розміром 356 400,00 грн. та повинна бути сплачена клієнтом протягом 60 днів після набрання законної сили рішенням суду.

Цей акт складено по факту надання правової допомоги клієнту та є підставою для проведення оплати вартості наданих послуг (п.3 акту).

Як вірно зауважено судом першої інстанції, підписаний між ТОВ «НЕО «СТАНДАРТ» та Адвокатським об`єднанням "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП" акт надання послуг №1 від 13.04.2023 не містить конкретизованого переліку послуг, що були надані адвокатським об`єднанням, і яка вартість кожного виду наданих послуг.

У контексті приписів ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 означеного Закону унормовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 4 ст.126 ГПК України унормовано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч.5 ст.126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.22.2022 у справі №922/1964/21.

Разом з тим, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 01.09.2023 у справі №924/232/22 та від 15.08.2023 у справі №910/4631/22, а також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №910/9916/17 та додатковій постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/789/21.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у ч.5 ст.129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 ГПК України, також визначені положеннями ч.ч.6, 7, 9 ст.129 цього Кодексу.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.22.2022 у справі №922/1964/21.

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та від 16.22.2022 у справі №922/1964/21.

Вирішуючи питання, чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, Східний апеляційний господарський суд враховує наступне.

Як убачається з матеріалів справи, позовна заява подана адвокатом Фоменко Денисом Андрійовичем через підсистему "Електронний суд". Предметом позову є лише вимога про стягнення суми основного боргу за виконані роботи за договором №530/21Т від 25.06.2021 згідно акту виконаних робіт №1100 від 23.12.2021.

У якості додатків позовна заява містить наступні документи: договір №530/21Т від 25.06.20021 з додатками; додаткова угода №1 від 02.08.2021; додаткова угода №2 від 22.11.2021 з додатками; акт №1100 від 23.12.2021; податкова накладна; рахунок на оплату; витяг з реєстру платників ПДВ; бухгалтерська довідка №270/2 від 01.11.2022; витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; інформація з сайту Акціонерного товариства «Укрпошта»; докази сплати судового збору; докази на підтвердження повноважень на представництво; докази надіслання позовної заяви з додатками відповідачу. Отже, обсяг поданих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог не є великим.

Розглядуваний спір не є складним, справа розглянута Господарським судом Донецької області за наявними матеріалами без участі представника позивача за його заявою.

Виходячи з критеріїв складності справи, оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів фактичного понесення позивачем витрат на послуги адвоката у пред`явленому до стягнення розмірі, а також детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновком Господарського суду Донецької області про наявність правових підстав для обмеження розміру таких витрат до 40 000,00 грн. Стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 40 000,00 грн. відповідає критеріям розумності, необхідності, співрозмірності, пропорційності та справедливості.

Судова колегія звертає увагу, що за змістом апеляційної скарги ПрАТ «АВДІЇВСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД» не зазначає про неспівмірність стягнутої судом першої інстанції з відповідача на користь позивача суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення та додаткове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 11.04.2023 та додаткового рішення Господарського суду Донецької області від 16.05.2023 у справі №905/1036/22 - без змін.

З урахуванням приписів ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 11.04.2023 у справі №905/1036/22 залишити без змін.

Додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 16.05.2023 у справі №905/1036/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст.ст.287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.10.2023.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков