ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" жовтня 2023 р. м. Одеса Справа № 923/1496/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Р.В. Волков,

при секретарі судового засідання Склезь Ю.В.,

розглянувши справу № 923/1496/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44; )

до відповідача: Акціонерного товариства "Херсонгаз" (73036, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Поповича, буд. 3; )

про стягнення 45 071 846,88 грн;

представники сторін:

від позивача Горбач А.М. (в режимі відеоконференції),

від відповідача Лук`янов О.В. (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовом до Акціонерного товариства "Херсонгаз" про стягнення 45 071 846,88 грн, з яких: 40 197 733,65 грн основного боргу по щодобовим небалансам, 3 639 274,67 грн пені, 679 969,34 грн 3% річних, 554 869,22 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору транспортування природного газу № від 31.12.2019 в частині несплати щодобових небалансів за період з квітня по серпень 2021 року.

Справа розглядалась Господарським судом Херсонської області у складі судді Соловйова К.В.

Так, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 17.11.2021 відкрито провадження у справі № 923/1496/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 22.12.2021, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

07.12.2021 відповідачем подано до Господарського суду Херсонської області відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позову. Свою позицію обґрунтовував, зокрема, такими доводами:

- маржинальна ціна є вирішальною складовою при вирішенні розміру плати за небаланси, разом з тим ч. 2 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування;

- позивачем у спірний період не було здійснено витрат, пов`язаних із купівлею-продажем природного газу для врегулювання добового небалансу;

- визначення Оператором ГТС маржинальної ціни у період червень-липень 2021 р. не могло відповідати п. 11 гл. 6 розд. XIV Кодексу ГТС та ч. 2 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу»;

- складання довідок №№ 1, 2, 3 не передбачено умовами Договору та положеннями Кодексу ГТС;

- оскільки послуги балансування за спірний період Оператором ГТС не отримувались, визначення останнім маржинальної ціни протягом спірного періоду не могло відповідати вимогам п. 11 гл. 6 розд. XIV Кодексу ГТС та ч. 2 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу»;

- в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність небалансів у газотранспортній системі у заявлений позивачем період, а також докази, які б підтверджували вчинення позивачем заходів, спрямованих на усунення загрози цілісності газотранспортної системи у зв`язку з наявністю в ній негативних небалансів газу.

28.12.2021 до Господарського суду Херсонської області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем наведено контраргументи проти доводів відповідача щодо відсутності витрат, пов`язаних із купівлею-продажем природного газу для врегулювання добового небалансу, а також щодо не передбачення складання довідок №№ 1, 2, 3 умовами Договору та Кодексу ГТС.

Ухвалою від 28.12.2021 Господарським судом Херсонської області продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання на 02.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 02.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 16.03.2022.

Проте, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 внаслідок військової агресії Російської Федерації в Україні уведено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Відповідно до пункту 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі неможливості здійснення правосуддя судами, розташованими на тимчасово окупованих територіях, територіальна підсудність судових справ, що розглядаються у таких судах, визначається в порядку, передбаченому частиною 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами, може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Верховний Суд розпорядженням від 18.03.2022 року № 11/0/9-22 в порядку ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус судді» змінив на Господарський суд Одеської області територіальну підсудність судових справ, які підсудні Господарському суду Херсонської області (враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану Господарським судом Херсонської області).

За Актом прийому-передачі евакуйована справа № 923/1496/21 була передана Господарському суду Одеської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2023 року справу розподіллено судді Волкову Р.В.

Ухвалою від 14.06.2023 справу № 923/1496/21 прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати спочатку за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.07.2023.

27.06.2023, 28.06.2023 та 30.06.2023 канцелярією суду зареєстровано пояснення позивача по справі.

28.06.2023 до суду надійшла заява представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка ухвалою від 07.07.2023 була задоволена.

07.07.2023 до суду надійшла заява представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка ухвалою від 07.07.2023 була задоволена.

Протокольною ухвалою від 12.07.2023 відкладено підготовче судове засідання на 07.08.2023.

04.08.2023 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який було долучено до матеріалів справи та який містить аналогічні заперечення відповідача проти задоволення позову, що і відзив, який було подано до Господарського суду Херсонської області.

Протокольною ухвалою від 07.08.2023 суд за клопотанням представника відповідача відклав підготовче судове засідання на 28.08.2023.

21.08.2023 від представника відповідача надійшли пояснення щодо заперечень позивача проти прийняття відзиву.

Протокольною ухвалою від 28.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.10.2023.

09.10.2023, після стадії дослідження доказів, суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 25.10.2023.

У судовому засіданні, яке відбулось 25.10.2023, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

25.10.2023, після виходу з нарадчої кімнати, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

31.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (оператор) та Акціонерним товариством "Херсонгаз" (замовник) було укладено договір транспортування природного газу № , що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497.

Відповідно до п. 17.1. Договору цей договір набирає чинності з дня його укладання, а в частині розрахунків до їх повного виконання.

У відповідності з п. 2.1. Договору оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно з п. 2.4. Договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Відповідно до п. 2.5. Договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, визначених у договорі.

Пунктом 2.8. договору визначено, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи (копія повідомлення додається) за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів Відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за квітень-серпень 2021 року (складених, зокрема, на підставі інформації, поданої до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 9, які додаються разом з реєстрами) виявив наявність у відповідача негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме: за квітень 2021 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 2311,73701 тис.куб.м. (23926478 кВт/год) всього на загальну суму 29 291 892,92 грн з ПДВ; за травень 2021 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 1295,91343 тис.куб.м. (13412704 кВт/год) всього на загальну суму 19 497 072,13 грн з ПДВ; за червень 2021 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 1185,71304 тис.куб.м. (12272130 кВтхгод) всього на загальну суму 19 430 373 грн з ПДВ; за липень 2021 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 784,36417 тис.куб.м. (8118169 кВт/год) всього на загальну суму 15 613 814,91 гри з ПДВ; за серпень 2021 року було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 645,63467 тис.куб.м. (6682319 кВт/год) всього на загальну суму 14 844 637,75 грн з ПДВ.

Вказані негативні щодобові небаланси відповідача виникли внаслідок безпідставного відбору у квітні-серпні 2021 року з газотранспортної системи природного газу без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи у зазначені періоди.

Відповідно до п. 11.4. Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

На виконання зазначених положень та у відповідності до п. 2.8 Договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів № 04-2021- за квітень 2021 року, № 05-2021- за травень 2021 року, № 06-2021- за червень 2021 року, № 07-2021- за липень 2021 року, № 08-2021- за серпень 2021 року.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за щодобовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця).

На виконання зазначених положень та у відповідності до п. 2.8 Договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу рахунки: № 04-2021- від 30.04.2021 на загальну суму 29 291 892,92 грн з ПДВ; № 05-2021- від 31.05.2021 на загальну суму 19 497 072,13 грн з ПДВ; № 06-2021- від 30.06.2021 на загальну суму 19 430 373,00 грн з ПДВ; № 07-2021- від 31.07.2021 на загальну суму 15 613 814,91 грн з ПДВ; № 08-2021- від 31.08.2021 на загальну суму 14 844 637,75 грн з ПДВ.

Таким чином, позивачем було виявлено наявність у відповідача негативних щодобових небалансів за період з квітня по серпень 2021 року та визначено остаточну плату за такі небаланси, розмір якої складає 98 677 790,71 грн.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

Разом з цим, згідно з довідкою ПАТ "Укргазбанк" № 15932/39830/2021 від 07.10.2021 та Реєстром платежів на користь ТОВ «Оператор ГТС України» від АТ «ХЕРСОНГАЗ» за період з 01.05.2021 по 21.09.2021, який Банком було додано до вказаної довідки, відповідачем здійснено на розрахунковий рахунок позивача оплати з призначенням платежу "оплата за добовий небаланс згідно договору № від 31.12.2019" згідно виставлених позивачем рахунків.

Так, за спірний період (з квітня по серпень 2021 року) відповідачем на розрахунковий рахунок позивача було частково сплачено заборгованість за добовий небаланс природного газу по договору № від 31.12.2019 року, що підтверджується вищевказаною довідкою ПАТ "Укргазбанк" та запропонованим позивачем розрахунком суми основного боргу за добовий небаланс природного газу станом на 03.11.2020.

Станом на 03.11.2020 основний борг AT "Херсонгаз" перед ТОВ "Оператор ГТС України" за добовий небаланс природного газу складає 40 197 733,65 грн.

Позивачем до позовної заяви додані належним чином засвідчені копії актів наданих послуг за газові місяці квітень-липень 2021 року, які підписані представниками позивача та відповідача без зауважень, що свідчить про погодження відповідачем переданих позивачем обсягів природного газу та відповідність показників.

У відповідності до п. 15 глави 1 розділу IX Кодексу газотранспортної системи (Кодексу ГТС) величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу.

Між позивачем та підповідачем на підставі наданих послуг та на виконанням умов Договору було підписано Акти наданих послуг № 04-2021-/1000421 від 30.04.2021; № 05-2021-/1000421 від 31.05.2021, № 06-2021-/1000421 від 30.06.2021 та № 07-2021-/1000421 від 31.07.2021.

Відповідно до зазначених актів, підписаних з обох сторін, зазначається, що відповідач отримав від позивача послугу перевищення замовленої потужності в квітні-липні 2021. Розмір перевищення замовленої (договірної) потужності згідно вищевказаних актів, відповідно, складає: 2 311,73701 тис.куб.м./добу; 1 295,91343 тис.куб.м./добу; 1 185,71304 тис.куб.м./добу; 784,36417 тис.куб.м./добу.

У той же час позивачем також направлено відповідачу Акт наданих послуг № 08-2021-/1000821 від 31.08.2021 за серпень 2021 року, що підтверджується описом, та квитанцією та накладною до поштового вкладення № 840 (Т. 1, а.с. 209-210).

При цьому, п. 11.3 Договору встановлено, що замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріплені печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовано відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулювання відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

Слід зазначити, що відповідач підписав зазначені акти без зауважень за квітень-липень 2021 року та не надав зауважень на акт за серпень 2021 року.

Відповідач у відповідності з п. 2.5. Договору має виконувати вимоги, визначені в Кодексі газотранспортної системи, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2493 з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

За змістом п. 1, 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших лій, передбачених цим Кодексом.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупепь. оператор газосховищ тощо!, про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

Відповідачем були надані оформлені належним чином повідомлення на створення облікового запису користувача та відповідні довіреності на право вчиняти всі необхідно юридично значущі дії на інформаційній платформі оператора ГТС (Т. 1, а.с. 60-62, 71-74).

Згідно з ч. 3 глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи. З метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також підтвердження її авторства під час обміну інформацією оператор газотранспортної системи забезпечує використання електронного цифрового підпису.

Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи, часу здійснення операції, електронного-цифрового підпису (ЕЦП), накладеного на форми (файли), що завантажуються до інформаційної платформи.

Таким чином, суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та визначивши згідно додатку 1 до Кодексу ГТС. який є невід`ємною частиною такого договору, уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи). - вчинили правочин, який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій передбачених Кодексом ГТС.

Відповідно до п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС Оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами електронного документообігу оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором на виконання постанови НКРЕКП від 28.09.2018 №1134, вносять (шляхом завантаження файлів з накладанням ЕЦП) інформацію:

Форма № 1. Інформація про споживачів, підключених до газорозподільної системи.

Форма № 2. Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби).

Форма № 3. Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу.

Форма № 4. Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з його газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу.

Форма № 5. Інформація про газовидобувні підприємства (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.

Форма № 8. Інформація про об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств.

Аналогічний обов`язок передбачений п. 2 глави 3 розділу XII Кодексу ГТС, відповідно до якого Оператор газорозподільної системи, суміжне газовидобувне підприємство, газовидобувне підприємство, підключене безпосередньо до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG та прямий споживач надають оператору газотранспортної системи інформацію про подачі та відбори/споживання. що вимірюються протягом доби, не пізніше ніж за одну годину до закінчення строку надання такої інформації оператором газотранспортної системи замовникам послуг транспортування природного газу згідно з пунктом 1 цієї глави. При цьому інформація про добові обсяги подач та відборів/споживання, що вимірюються протягом доби, надається оператору газотранспортної системи не пізніше ніж о 08:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 07:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D). Така інформація повинна надаватись в електронному вигляді через інформаційну платформу за встановленою оператором газотранспортної системи формою, погодженою Регулятором.

Слід зазначити, що така інформація надається саме Оператором газорозподільної системи, на виконання покладеного на нього обов`язку, як наслідок, у такому випадку він є відповідальним за своєчасність, достовірність, повноту, об`єктивність та обсяг таких фактичних даних (п. 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС).

Форма № 9. Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС/постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання.

Наявність в інформаційній платформі інформації, наданої Операторами ГРМ є підтвердженням вчинення уповноваженими особами Оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), дій, що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо- технологічних витрат такого Оператора в зазначених обсягах.

Оператор ГТС на підставі даних, що завантажуються до інформаційної платформи користувачами (суб`єктами ринку), та даних з власних ВОГ про обсяги фактично відібрані в точках виходу з ГТС, здійснює комерційне балансування, що відповідно до Кодексу ГТС полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації. Оператор газорозподільної системи, будучи обізнаним про обсяги фактично відібрані ним на точці виходу з газотранспортної системи, та завантаживши до інформаційної платформи інформацію (форма №2, №3) про розподілені споживачам обсяги (по кодах типу «X» та за наявності в розрізі точок комерційного обліку - кодів типу «2») через уповноважених осіб - вчиняє правочин, яким по суті підтверджує розраховану різницю між обсягом природного газу, поданим через точку входу до його мережі (що підтверджується підписаними Актами приймання-передачі природного газу на ГРС), та відібраним споживачами в його мережі (що підтверджується завантаженими з накладеним ЕЦП формами №2, №3), чим по суті і є небаланс оператора ГРМ.

Розроблені алгоритми, закладені до інформаційної платформи для здійснення алокації та розрахунку небалансу, перевірені та підтверджені Регулятором (підтверджується Актом перевірки від 19.04.2019 №161 розміщеному на сайті НКРЕКП. Відповідно це свідчить про коректність та достовірність розрахунків на інформаційній платформі, на підставі яких оператор ГТС складає односторонній акт врегулювання щодобових небалансів.

Односторонній акт врегулювання щодобових небалансів, в свою чергу, з урахуванням норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2497 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору транспортування природного газу», засвідчує факт здійснення господарської операції з врегулювання щодобових небалансів.

Згідно з абз.2 п. 2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом (п. З глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС).

Обсяги небалансу визначаються за процедурою алокації, чим є обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Таким чином, факт наявності небалансу є правовою підставою для застосування до Оператора газорозподільної системи плати за добовий небаланс.

Згідно з п. 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом.

Отже, законодавством на замовника послуг транспортування покладено безумовний обов`язок збалансовувати свої портфоліо балансування, зокрема, шляхом вчинення дій із врегулювання небалансів.

Абзац 2, пункту 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Відповідно до абз. 2 п. 7 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС передбачено, що у разі несанкціонованого відбору природного газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію відповідного оператора газорозподільної системи.

Отже, у випадку наявності у Оператора газорозподільної системи щодобових негативних небалансів, до нього застосовується плата за добовий небаланс та у нього виникає цивільний обов`язок з оплати таких щодобових небалансів.

Стаття 11 Цивільного кодексу України визначає, що до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків відносить не тільки договори та інші правочини, але й акти цивільного законодавства та юридичні факти, зокрема, правовстановлюючі дії суб`єктів певних правовідносин, які передбачають виникнення кореспондуючих таким діям цивільних обов`язків.

За змістом ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Кодекс газотранспортної системи як акт цивільного законодавства, а також юридичні факти - правовстановлюючі дії уповноважених осіб Оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо-технологічних витрат такого Оператора в зазначених обсягах, з урахуванням, зокрема, п. 5 глави 4 розділу IV, п. 2 глави 3 розділу XII, п. 1 глави 1, п. 2,6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, є підставою виникнення цивільних обов`язків щодо оплати вартості щодобових негативних небалансів.

Відповідно до п. 18 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, виникнення у відповідача щодобових негативних небалансів у відповідності до прямих норм Цивільного кодексу України та Кодексу ГТС, як актів цивільного законодавства, умов Договору та на підставі юридичних фактів - правовстановлюючих дій уповноважених осіб оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо- технологічних витрат такого оператора в зазначених обсягах, в сукупності є підставою виникнення цивільних обов`язків із врегулювання щодобових негативних небалансів шляхом купівлі у оператора газотранспортної системи обсягу газу, що дорівнює обсягу таких небалансів та здійснення плати відповідачем за такі щодобові негативні небаланси у порядку та строки, передбачені п. 18 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС.

Відповідачем не надано доказів вчинення дій щодо врегулювання розбіжностей та або спростування даних, відображених у актах врегулювання щодобових небалансів за спірний період.

Отже, відповідач у повному обсязі не виконав свої зобов`язання з оплати за негативні щодобові небаланси за квітень-серпень 2021 року на загальну суму 40 197 733,65 грн, чим порушив умови п.п. 2.5, 9.3 Договору та п. 18 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС України, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 40 197 733,65 грн основної заборгованості за негативні небаланси підлягають задоволенню.

Щодо посилань відповідача про не доведення позивачем факту вчинення стосовно відповідача балансуючих дій, а також, відсутність доказів на підтвердження існування загрози цілісності ГТС, або інших відхилень у функціонуванні системи, які вимагали вчинення позивачем балансуючих дій, слід зауважити, що за визначенням глави 1 розділу І Кодексу ГТС балансування системи, як діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, складається з двох видів балансування, фізичного та комерційного.

Фізичне балансування, про відсутність доказів здійснення якого стверджує відповідач, є заходом, що вживаються оператором ГТС для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу. При цьому, потреба в здійсненні комерційного балансування, яке полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, може виникати незалежно від необхідності вчинення фізичних балансуючих дій, зокрема, у випадку коли одні замовники послуги транспортування мають негативні добові небаланси, обсяги яких дорівнюють позитивним добовим небалансам інших замовників, при цьому, загальний добовий небаланс системи відсутній. У такому випадку, Оператор ГТС має здійснити лише комерційне балансування, а саме, визначення обсягів позитивних та негативних небалансів у розмірі замовників та здійснення відповідних розрахунків виплат на користь замовників із позитивним небалансом, стягнення із замовників із негативним небалансом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що достатньою підставою для оплати послуг балансування, є наявність небалансу в звітному місяці, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому, факт здійснення чи не здійснення Оператором ГТС заходів фізичного балансування, жодним чином не впливає на обов`язок замовника щодо оплати таких послуг.

Отже за законом та договором транспортування природного газу достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними Оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною із звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу безпосередньо. (Подібних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.07.2022 у справі № 904/5698/20).

Крім основної заборгованості, позивачем також заявлено до стягнення 3 639 274,67 грн пені, 679 969,34 грн 3% річних, 554 869,22 грн інфляційних втрат.

Згідно з п. 13.1. Договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5. Договору).

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст. 549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, у зв`язку з порушенням відповідачем термінів сплати вартості поставленого товару, суд вважає, що позивач мав право здійснити нарахування пені, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, як передбачено Договором.

Перевіривши запропонований позивачем розрахунок пені у розмірі 3 639 274,67 грн, суд вважає його правильним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

Зокрема, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає його правильним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 679 969,34 грн 3% річних та 554 869,22 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд також зазначає, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyondreasonabledoubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічну правову позицію викладено у Постанові ВС від 18.01.2021 по справі №915/646/18.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 676 077,70 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44; ) до Акціонерного товариства "Херсонгаз" (73036, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Поповича, буд. 3; ) про стягнення 45 071 846,88 грн задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Херсонгаз" (73036, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Поповича, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44; ) 40 197 733,65 грн заборгованості, 3 639 274,67 грн пені, 679 969,34 грн 3% річних, 554 869,22 грн інфляційних втрат, 676 077,70 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 25 жовтня 2023 р. Повний текст рішення складено та підписано 06 листопада 2023 р.

Суддя Р.В. Волков