ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" листопада 2023 р. Справа № 906/64/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт" про ухвалення додаткового рішення у справі №906/64/23 (вх.№4831/23 від 30.10.2023)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт"

про стягнення 255925,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 13.07.2023 у справі №906/64/23, без змін.

27 жовтня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Граніт" на офіційну електронну адресу суду апеляційної інстанції надіслано засобами електронного зв`язку заяву про ухвалення додаткового рішення (вх.№4831/23 від 30.10.2023), в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі №906/64/23 про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №906/64/23 (вх.№4831/23 від 30.10.2023), судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасне подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20. постанови палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19);

- ГПК України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи (пункт 20 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі постанови Верховного Суду від 17.12.2020 у справі №911/4670/13, постанови від 21.12.2019 у справі №910/6298/19, від 24.12.2019 року у справі №909/359/19, додаткова постанова від 18.02.2021 у справі №908/3326/19);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (пункти 57 - 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц);

- можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Для поновлення строку необхідним є наведення конкретних обставин, надання відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації особою своїх прав (пункт 4.22. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2023 у справі №922/1116/22).

Таким чином, колегія суддів зауважує, що обов`язковою умовою подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді відповідної інстанції є звернення до цього суду із такими доказами в межах встановленого законом строку для подання доказів або його поновлення за рішенням суду, а саме дотримання встановленого приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення суду (у разі неподання доказів до закінчення судових дебатів та за умови наявності відповідної заяви, зробленої до закінчення останніх).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Граніт" в апеляційній скарзі на рішення Господарського суду Житомирської області від 13.07.2023 у справі №906/64/23 не заявлено про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу та не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які товариство понесло або очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

У відповіді на відзив Акціонерного товариства "Українська залізниця" ТОВ "Граніт" також не заявлено про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу та не зазначений розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які товариство понесло або очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

В судовому засіданні 04.10.2023 до закінчення судових дебатів представником відповідача не було зроблено відповідну заяву в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Постанова Північно-західного апеляційного господарського суду у справі №906/64/23 ухвалена 04.10.2023 року.

Проте, заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №906/64/23 (вх.№4831/23 від 30.10.2023) надіслано Товариством з обмеженою відповідальністю "Граніт" на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 27.10.2023 року, тобто з пропуском п`ятиденного строку, передбаченого ч.8 ст.129 ГПК України без клопотання про його поновлення.

За змістом статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (частина перша); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з тим, в заяві про ухвалення додаткового рішення у справі №906/64/23 (вх.№4831/23 від 30.10.2023) Товариство з обмеженою відповідальністю "Граніт" не порушує питання про поновлення такого строку.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції позбавлений права з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення заявнику строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Граніт" не дотрималося вимог ч.8 ст.129 ГПК України щодо строку подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та не заявило клопотання про поновлення такого строку, суд апеляційної інстанції залишає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт" про ухвалення додаткового рішення у справі №906/64/23 (вх.№4831/23 від 30.10.2023) без розгляду на підставі статті 118 та ч.8 ст. 129 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 118, 119, 123, 129, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт" про ухвалення додаткового рішення у справі №906/64/23 (вх.№4831/23 від 30.10.2023) залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.