ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

06.11.2023м. Дніпро№ 904/5700/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Мельниченко І.Ф., розглянувши заяву: Комунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до: Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 24 "Восток-4", м. Дніпро

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 43 800,00 грн., що складають суму заборгованості за договором № 137Т на відпуск теплової енергії для потреб опалення від 24.09.2003, 28 052,83 грн. - інфляції грошових коштів, 7 250,40 грн. - річних та 268,40 грн. - судового збору

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Комунального підприємства "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпровської міської ради про видачу судового наказу на стягнення з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 24 "Восток-4" 43 800,00 грн., що складають суму заборгованості за договором № 137Т на відпуск теплової енергії для потреб опалення від 24.09.2003, 28 052,83 грн. - інфляції грошових коштів, 7 250,40 грн. - річних та 268,40 грн. - судового збору.

Розглянувши подану заяву суд доходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.

Так, відповідно до частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України).

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги (частина 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету (пункт 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України).

До того ж, відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат. Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Так, відповідно до статті 6 Господарського процесуального кодексу України позивачем не надано доказів реєстрації його підприємства в електронному кабінеті.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його (пункти 1, 21 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 147, 149, 150, 152-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству "Транспортування покупної теплової енергії "Теплотранс" Дніпровської міської ради у видачі судового наказу за вимогою до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 24 "Восток-4" про стягнення 43 800,00 грн., що складають суму заборгованості за договором № 137Т на відпуск теплової енергії для потреб опалення від 24.09.2003, 28 052,83 грн. - інфляції грошових коштів, 7 250,40 грн. - річних та 268,40 грн. - судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 06.11.2023 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.Ф. Мельниченко