РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.10.2023Справа № 910/11031/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т. Смарт Трейдинг"
про стягнення 2817917,74 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаТележинский М.М.;
від відповідачане з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т. Смарт Трейдинг" про стягнення 2817917,74 грн, з яких 2561743,40 грн попередньої оплати та 256174,34 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №ГЗ_22-04/07 від 07.04.2022 в частині поставки позивачу товару у встановлений цим правочином строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2021 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 відкрито провадження у справі №910/11031/23, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 07.09.2023.

23.08.2023 від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.

30.08.2023 від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про закриття провадження у справі.

У підготовчому засіданні 07.09.2023 судом відмовлено у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі з огляду на відсутність відповідних процесуальних підстав та оголошено перерву до 27.09.2023.

15.09.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить поновити строк на подання відзиву та прийняти відзив до розгляду.

У підготовчому засіданні 27.09.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву та не прийнято його до розгляду, оскільки поважних причин неподання відзиву у встановлений судом строк відповідач не навів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.10.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 19.10.2023 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 19.10.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 19.10.2023 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.04.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "А.Т. Смарт Трейдинг" (постачальник) укладено договір поставки №ГЗ_22-04/07 (договір), відповідно до умов якого постачальник на умовах, визначених даним договором, за заявками покупця передає останньому у власність скраплений газ (надалі - товар), а покупець приймає та оплачує вартість такого товару. Товар поставляється партіями. Кількість, асортимент, ціна та інші необхідні для поставки партії товару дані визначаються у додаткових угодах, що складаються сторонами на поставку кожної окремої партії товару та підтверджуються шляхом підписання їх сторонами (п.1.1).

Умови поставок кожної партії товару узгоджуються сторонами у відповідних додаткових угодах (п.4.1.2 договору).

Відповідно до п.5.3 договору за результатами поставки товару сторони підписують акт прийому-передачі товару.

Згідно з п.п.6.1, 6.2 договору покупець оплачує 100% вартості товару (партії товару) протягом 3 (трьох) календарних днів від дати виставленого рахунку, якщо інше не передбачено у додатковій угоді до цього договору. Загальна ціна договору складається із сум вартостей усіх поставлених протягом строку дії договору партій товару. Загальна кількість товару визначається шляхом додавання усіх кількісних показників усіх партій товару, поставлених в межах даного договору.

У п.6.6 договору сторонами погоджено, що якщо в результаті звірки взаєморозрахунків буде виявлено, що сум грошових коштів отриманих від покупця на оплату партії товару за відповідною додатковою угодою до даного договору: а) недостатньо для покриття вартості поставленої партії товару - покупець протягом 3-х банківських днів після підписання сторонами акту звірки взаєморозрахунків перераховує постачальнику грошову суму, якої не вистачає, на підставі листа постачальника та підписаного сторонами акту звірки взаєморозрахунків; б) перевищує вартість поставленої партії товару - постачальник протягом 3-х банківських днів з дня отримання письмової вимоги від покупця про повернення надлишково сплачених грошових коштів повертає покупцеві такі надлишково сплачені грошові кошти на банківський рахунок покупця.

Згідно з п.7.5 договору якщо прострочення поставки перевищує 5 (п`ять) календарних днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 10% від вартості непоставленого або несвоєчасно оставленого товару. При цьому покупець вправі в односторонньому порядку відмовитися від такої партії товару, а постачальник зобов`язується здійснити повне повернення покупцю отриманої від нього суми передоплати за таку партію товару, сплатити штраф та компенсувати фактично понесені покупцем збитки протягом 3-х банківських днів з дня спливу вказаною строку прострочення.

Відповідно до п.13.1 договору цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами договору та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2022 в частині поставок, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

11.04.2022 та 19.05.2022 відповідачем виставлено покупцю рахунки на оплату №220010 від 11.04.2022 на суму 3700001,15 грн та №220077 від 19.05.2022 на суму 9600040,00 грн, а позивачем сплачено за вказаними рахунками 13300041,15 грн, що підтверджується платіжними інструкціями в національній валюті від 11.04.2022 №330 на суму 3700001,15 грн, від 19.05.2022 №439 на суму 9600040,00 грн та довідкою банку з рахунку позивача від 17.03.2023 №45251024.

Відповідно до видаткових накладних №220014 від 21.04.2022 на суму 683020,22 грн, №220010 від 21.04.2022 на суму 692640,21 грн, №220015 від 28.04.2022 на суму 676360,21 грн, №220016 від 28.04.2022 на суму 681540,21 грн, №220017 від 03.05.2022 на суму 678580,21 грн, №220480 від 23.09.2022 на суму 755597,38 грн, №220502 від 05.10.2022 на суму 785875,86 грн, №220507 від 08.10.2022 на суму 805173,65 грн, №220573 від 07.11.2022 на суму 797555,83 грн, №220572 від 07.11.2022 на суму 780835,58 грн, №220574 від 07.11.2022 на суму 790867,73 грн, №220608 від 29.11.2022 на суму 885047,12 грн, №220680 від 28.12.2022 на суму 927197,37 грн, №23000038 від 21.01.2023 на суму 798006,17 грн постачальником поставлено, а позивачем прийнято товар на загальну суму 10738297,75 грн.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч.2 ст.267 Господарського кодексу України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.1, ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" №475/97- ВР від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи №2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, за висновками суду, відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії", "Пономарьов проти України", "Агрокомплекс проти України").

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, відповідно до умов укладеного між сторонами договору сторонами погоджено поставку позивачу товару - скрапленого газу.

На виконання умов п.6.1 договору позивачем було сплачено попередню оплату за товар за виставленими відповідачем рахунками на суму 13300041,15 грн, що підтверджується платіжними інструкціями в національній валюті від 11.04.2022 №330 на суму 3700001,15 грн, від 19.05.2022 №439 на суму 9600040,00 грн та довідкою банку з рахунку позивача від 17.03.2023 №45251024.

В свою чергу, відповідач здійснив поставку товару лише на суму 10738297,75 грн.

Решту товару вартістю 2561743,40 грн. відповідач позивачу не поставив.

Умовами договору - п. 6.6. - визначений чіткий алгоритм дій сторін у разі, коли сума грошових коштів отриманих від покупця на оплату товару перевищує вартість поставленого товару. У такому випадку постачальник протягом 3-х банківських днів з дня отримання письмової вимоги від покупця про повернення надлишково сплачених грошових коштів повертає покупцеві такі надлишково сплачені грошові кошти на банківський рахунок покупця.

Актом звіряння за період з 01.02.2022 по 31.01.2023, складеним сторонами, зафіксовано, що станом на 31.01.2023 у позивача існувала переплата за договором на суму 2561743,40 грн.

22.06.2023 позивач звернувся до відповідача з вимогою №29 про повернення попередньо сплачених коштів на суму 2561743,40 грн. Зазначену вимогу отримано відповідачем 26.06.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №658.

Тому, з урахуванням наведених вище положень договору та норм чинного законодавства України відповідач повинен був повернути позивачу надлишково сплачені грошові кошти в строк до 30.06.2023.

Однак, вимога позивача відповідачем проігнорована.

Твердження відповідача про те, що позивачем не подавались заявки на отримання товару, а отже позивач вправі їх подати та, відповідно, отримати товар, суд відхиляє з огляду на однозначно висловлену позивачем позицію про необхідність повернення передплати, а також закінчення строку дії договору в частині поставки товару 31.12.2022.

Отже, сума попередньої оплати за непоставлений товар, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 2561743,40 грн, внаслідок чого позовні вимоги позивача в цій частині визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 256174,34 грн за порушення строків поставки товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

За приписами ст.230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України унормовано, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

При цьому, право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов`язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення негрошового зобов`язання, визначено ч.2 ст.546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена ст.627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань.

У ч.4 ст.231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно п.7.3 договору якщо прострочення поставки перевищує 5 (п`ять) календарних днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 10% від вартості непоставленого або несвоєчасно оставленого товару. При цьому покупець вправі в односторонньому порядку відмовитися від такої партії товару, а постачальник зобов`язується здійснити повне повернення покупцю отриманої від нього суми передоплати за таку партію товару, сплатити штраф та компенсувати фактично понесені покупцем збитки протягом 3-х банківських днів з дня спливу вказаною строку прострочення.

Оскільки судом встановлено факт невиконання відповідачем обов`язку з поставки товару у строк, який погоджений контрагентами в договорі, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 256174,34 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який перевірено судом.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т. Смарт Трейдинг" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення 2817917,74 грн було сплачено до Державного бюджету України судовий збір на суму 75404,26 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №220 від 04.04.2023. Зазначена сума внесена позивачем в більшому розмірі, ніж встановлено законом, оскільки сума судового збору, яку повинен був сплатити позивач з урахуванням Закону України "Про судовий збір" складає 42268,77 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням поданого позивачем клопотання, поверненню з Державного бюджету України підлягає судовий збір у розмірі 33135,49 грн.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Т. Смарт Трейдинг" (04053, місто Київ, провулок Бехтерівський, будинок 4Б, офіс 31, ідентифікаційний код 38960764) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" (18001, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Надпільна, будинок 226/1, ідентифікаційний код 40625 (два мільйони п`ятсот шістдесят одна тисяча сімсот сорок три) грн 40 коп. попередньої оплати, 256174 (двісті п`ятдесят шість тисяч сто сімдесят чотири) грн 34 коп. штрафу та судовий збір у розмірі 42268 (сорок дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн 77 коп.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" (18001, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Надпільна, будинок 226/1, ідентифікаційний код 40625535) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 33135 (тридцять три тисячі сто тридцять п`ять) грн 49 грн, сплачений згідно платіжної інструкції №220 від 04.04.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.11.2023

Суддя Ю.М. Смирнова