ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року Черкаси справа №925/1050/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (вул.Свіштовська, 3, м.Кременчук, 39610, ідентифікаційний код 00152307)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтероіл груп» (вул.Святотроїцька, 55А, офіс 409, м.Черкаси, 18001, ідентифікаційний код 43306603)

про стягнення 4 635 425,17 грн,

представники сторін у судове засідання не з`явилися,

01.08.2023 Публічне акціонерне товариство «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» звернулось у Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтероіл груп», у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4 635 425,17 грн за договором поставки нафтопродуктів №428/2/2118 від 01.06.2020. У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач поставив на користь відповідача нафтопродукти на загальну суму 4 635 425,17 грн, проте відповідач вартість поставленого товару не оплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 4 635 425,17 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку.

У своїй відповіді на відзив, яка надійшла до суду 26.09.2023, позивач зазначив, що надані відповідачем платіжні доручення не стосуються заявленої у цій справі суми коштів, оскільки ці грошові кошти були зараховані в рахунок погашення зобов`язань за іншими поставками в межах договору. В межах договору №428/2/2118 від 01.06.2020 були і інші поставки нафтопродуктів, була їх оплата, проте ця обставина не позбавляє відповідача обов`язку розрахуватись саме за той товар, який вказано у позовні заяві. Жодне з долучених відповідачем платіжних доручень не є доказом виконання зобов`язання саме за актами приймання-передачі нафтопродуктів №1/04 від 30.04.2021, №1/05 від 21.05.2021, №2/05 від 21.05.2021, №3/05 від 21.05.2021, №4/05 від 21.05.2021 та №1/06 від 16.06.2021. Додані відповідачем платіжні доручення не містять посилань на реквізити акту приймання-передачі товару та на реквізити рахунку-фактури, на оплату яких здійснено переказ коштів. З метою спростування доводів відповідача, позивачем надано у справу акти приймання-передачі нафтопродуктів за договором №428/2/2118 від 01.06.2020, які підтверджують дійсність поставок товару та наявність зобов`язання з його оплати. Вартість товару за наявними у справі актами становить 7 394 047,24 грн, що значно перевищує суми платежів, які сплачені відповідачем за платіжними дорученнями на загальну суму 2 758 622,07 грн.

14.09.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач підтвердив факт укладення між сторонами договору поставки нафтопродуктів №428/2/2118 від 01.06.2020 та зазначив, що згідно з пунктом 4.2 цього договору підставою для перерахування оплати за товар є рахунок постачальника. У зв`язку з відсутністю виставлених рахунків у відповідача була відсутня можливість оплатити поставлений товар. Позивач надає суду докази направлення рахунків для оплати товару листом від 14.04.2023. Також, позивач надає претензію про сплату боргу №14/05-372 від 03.02.2023, у якій заявляє вже суму заборгованості в 13 457 160,17 грн, в той час як ціна цього позову становить 4 635 425,17 грн. Позивач також зазначив, що відповідач залишив претензію №14/05-372 від 03.02.2023 без відповіді та без задоволення, проте відповідач надіслав позивач відповідь на цю претензію у визначений частиною 6 статті 222 Господарського кодексу України строк. У відповідач відсутня змога порівняти дані, що викладені у претензії у зв`язку з тим, що позивач не повернув відповідачу належним чином оформлену документацію, що стосується договорів поставки. На думку відповідача, претензія підписана адвокатом Гуйванюком Й.Є., який не наділений повноваженнями на підпис від імені позивача претензій чи листів. Відповідач вказав, що ним належним чином виконанні зобов`язання за договором поставки щодо оплати за поставлений товар на суму 2 758 622,07 грн, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Також відповідач зазначив, що позовна заява подана до Господарського суду Черкаської області, підписана адвокатом Гуванюком Й.Є., проте до позову не долучено копії договору про надання правової допомоги, у якому б були зазначені повноваження адвоката. На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати суду докази надіслання відповідачу копії позовної заяви та копії доданих до неї документів на адресу відповідача (вул.Святотроїцька, 55А, офіс 409, м.Черкаси, 18001) листом з описом вкладення з поіменним переліком документів, який повинен містити номер поштового відправлення на ім`я відповідача та накладну на якій зазначено адресу місцезнаходження відповідача та фінансовий чек.

22.08.2023 представник позивача направив до суду заяву про усунення недоліків, до якого долучив докази, зазначені в ухвалі від 04.08.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.08.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою призначено підготовче засідання у справі о 10 год 15 хв 20.09.2023 та встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.09.2023 суд відклав підготовче засідання у справі до 12 год 00 хв 11.10.2023.

У зв`язку із зміною графіку роботи судді Кучеренко О.І. судове засідання, яке було призначене о 12 год 00 хв 11.10.2023 не відбулося, у зв`язку з чим суд ухвалою від 10.10.2023 призначив судове засідання о 12 год 00 хв 12.10.2023.

Протокольною ухвалою від 12.10.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті об 11 год 00 хв 01.11.2023.

01.11.2023 позивач та відповідач (їх представники) у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості у матеріалах справи

31.10.2023 представник позивача надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі та просив прийняття рішення за наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

01.06.2020 між Публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтероіл груп» (покупець) було укладено договір поставки нафтопродуктів №480/2/2118 (далі договір). За умовами цього договору постачальник зобов`язується поставити покупцю нафтопродукти (товар), а покупець зобов`язується їх прийняти і оплатити в асортименті, кількості, та за ціною, узгодженими сторонами в додатках (специфікаціях) до даного договору (пункт 1.1 договору).

Одиниця виміру товару тонна (пункт 1.2 договору).

Поставка товару здійснюється постачальником автомобільним транспортом. Базис поставки - DDP (резервуари, вказані покупцем в заявці і що належать покупцеві на праві власності або використовуються ним на інших правових підставах), згідно з «Інкотермс 2010. Правила ICC з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі». Поставка товару здійснюється у відповідності із заявкою покупця, в якій зазначені всі необхідні для здійснення відвантаження реквізити для організації поставки товару до пункту призначення (пункт 3.1 договору)

Поставка товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі; нафтопродуктів. підписаних сторонами. Зобов`язання постачальника з поставки товару вважаються виконаними, право власності на товар та ризики по його втраті (псуванню) переходять від постачальника до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі нафтопродуктів (пункт 3.2 договору).

Ціна товару за одну метричну тонну вказується сторонами у відповідних додатках (специфікаціях) до даного договору (пункт 4.1 договору).

Оплата товару може бути здійснена покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги - не пізніше 60 календарних днів від дати поставки товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів. Оплата товару може здійснюватись частинами. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок постачальника. В рахунку постачальник вказує вартість товару, виходячи з ціни товару, зазначеної у відповідному додатку до даного договору. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, який вказаний в рахунку. Оплата товару, що постачається, здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника із зазначенням в платіжному документі номера і дати цього договору, номера і дати виписки рахунку на оплату, найменування покупця, його коду ЄДРПОУ та найменування товару, що підлягає оплаті (пункт 4.2 договору).

Строк дії договору з моменту підписання сторонами до 31.12.2020, а в частині розрахунків до повного їх здійснення (пункт 7.1 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками постачальника та покупця та скріплений відповідними печатками сторін за договором.

18.12.2020 між постачальником та покупцем було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якої сторони за договором домовились внести зміни в договір поставки нафтопродуктів №480/2/2118 від 01.06.2020, виклавши пункт 3.3 договору у наступній редакції: «Строк поставки: з моменту підписання сторонами договору до 31.12.2021» та пункт 7.1 у наступній редакції: «Строк дії договору з момент підписання його сторонами до 31.12.2021, а в частині розрахунків до повного їх здійснення».

30.04.2021 між сторонами за договором було укладено додаток №1/04 до договору специфікацію на поставку товару, згідно з якою сторони за договором дійшли згоди про поставку газу нафтового скрапленого марки В ДСТУ EN 589:2017 у кількості 119,552 тон загальною вартістю 2 890 634,99 грн.

21.05.2021 між сторонами за договором було укладено додаток №1/05 до договору специфікацію на поставку товару, згідно з якою сторони за договором дійшли згоди про поставку газу нафтового скрапленого марки А ДСТУ EN 589:2017 у кількості 17,101 тон та газу нафтового скрапленого марки В ДСТУ EN 589:2017 у кількості 43,607 тон загальною вартістю 1 567 842,52 грн.

16.06.2021 між сторонами за договором було укладено додаток №1/06 до договору специфікацію на поставку товару, згідно з якою сторони за договором дійшли згоди про поставку газу нафтового скрапленого марки А ДСТУ EN 589:2017 у кількості 6,821 тон загальною вартістю 176 947,66 грн.

30.04.2021 між постачальником та покупцем було підписано та скріплено печатками акт №1/04 приймання-передачі нафтопродуктів до договору поставки нафтопродуктів №480/2/2118 від 01.06.2020, відповідно до якого постачальник передав, а покупець прийняв на умовах EXW (резервуари АЗС, вказані покупцем в заявці і що належать покупцеві на праві власності або на інших правових підставах) протягом квітня 2021 року нафтопродукти, а саме газ нафтовий скраплений марки В ДСТУ EN 589:2017 у кількості 119,552 тон загальною вартістю 2 890 634,99 грн.

21.05.2021 між постачальником та покупцем було підписано та скріплено печатками акти приймання-передачі нафтопродуктів №1/05, №2/05, №3/05, №4/05 до договору поставки нафтопродуктів №480/2/2118 від 01.06.2020, відповідно до яких постачальник передав, а покупець прийняв на умовах EXW (резервуари АЗС, вказані покупцем в заявці і що належать покупцеві на праві власності або на інших правових підставах) протягом травня 2021 року нафтопродукти, а саме газ нафтовий скраплений марки А ДСТУ EN 589:2017 у кількості 17,101 тон та газ нафтовий скраплений марки В ДСТУ EN 589:2017 у кількості 43,607 тон загальною вартістю 1 567 842,52 грн.

16.06.2021 між постачальником та покупцем було підписано та скріплено печатками акт №1/06 приймання-передачі нафтопродуктів до договору поставки нафтопродуктів №480/2/2118 від 01.06.2020, відповідно до якого постачальник передав, а покупець прийняв на умовах EXW (резервуари АЗС, вказані покупцем в заявці і що належать покупцеві на праві власності або на інших правових підставах) протягом червня 2021 року нафтопродукти, а саме газ нафтовий скраплений марки А ДСТУ EN 589:2017 у кількості 6,821 тон загальною вартістю 176 947,66 грн.

Постачальником були виставлені відповідачу рахунки-фактури на оплату №90761810 від 21.05.2021 на суму 532 503,21 грн, №90748815 від 30.04.2021 на суму 310 019,76 грн, №90748819 від 30.04.2021 на суму 197 837,64 грн, №90748823 від 30.04.2021, №90748838 від 30.04.2021 на суму 150 579,13 грн, №90748834 від 30.04.2021 на суму 1 040 429,86 грн, №90748841 від 30.04.2021 на суму 1 046 273,88 грн, №90761742 від 21.05.2021 на суму 440 056,61 грн, №90761749 від 21.05.2021 на суму 341 969,47 грн, №90761758 від 21.05.2021 на суму 253 313,23 грн, №90774086 від 16.06.2021 на суму 176 947,66 грн.

Вказані рахунки не були оплачені відповідачем, тому позивач направив відповідачу претензію №14/05-372 від 03.02.2023, у якій позивач вимагав у 7 денний строк з дня отримання претензії погасити заборгованість перед позивачем у сумі 13 457 160,17 грн.

Ця претензія залишилась без відповіді та без задоволення відповідачем, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду для стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення та оцінка аргументів учасників справи.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (статті 669, 671, 691 Цивільного кодексу України).

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов договору, протягом періоду квітень-червень 2021 року позивач поставив, а відповідач прийняв нафтопродукти загальною вартістю 4 635 425,17 грн. Відсутність претензій відповідача щодо неналежної поставки товару, недопоставки, неякісного товару чи іншого невиконання умов спірного договору є доказом належного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За умовами договору оплата товару може бути здійснена покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги - не пізніше 60 календарних днів від дати поставки товару згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів. Отже, у силу наведених правових норм після отримання товару та підписання відповідних актів приймання-передачі нафтопродуктів до договору поставки нафтопродуктів №480/2/2118 від 01.06.2020, у відповідача виник обов`язок з оплати його вартості. Судом встановлено, що відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, його заборгованість становить 4635425,17 грн, розмір якої підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема, актами приймання-передачі нафтопродуктів №1/04 від 30.04.2021, №1/05, №2/05, №3/05, №4/05 від 21.05.2021 та №1/06 від 16.06.2021 до договору поставки нафтопродуктів №480/2/2118 від 01.06.2020, який підписаний сторонами за договором та скріплений печатками підприємств, рахунками позивача та претензією, отже вимога про примусове стягнення з відповідача заборгованості за договором у сумі 4 635 425,17 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Щодо доводів відповідача про те, що ним частково, у сумі 2 758 622,07 грн, оплачена вартість поставленого позивачем товару згідно з договором №480/2/2118 від 01.06.2020, що підтверджується платіжними інструкціями: №61 від 02.02.2021 на суму 1 310 000,00 грн, №137 від 12.02.2021 на суму 220000,00 грн, №147 від 03.02.2021 на суму 110 000,00 грн, №141 від 16.02.2021 на суму 726 938,81 грн та №93 від 29.01.2021 на суму 391 683,26 грн, то суд зазначає наступне.

Предметом позовних вимогу у цій справі є вимога продавця про стягнення з покупця вартості поставленого товару за договором поставки №480/2/2118 від 01.06.2020 за період з 21.05.2021 до 16.06.2021. Надані на підтвердження часткової оплати відповідачем платіжні документи датовані, починаючи з 29.01.2021 до 16.02.2021, тобто сплачені до здійснення поставки, яка є предметом спору у цій справі. Крім того позивачем надані актами приймання-передачі нафтопродуктів №1/06 від 16.06.2020, №1/11 від 16.11.2020 та №1/12 від 16.12.2020 до договору поставки нафтопродуктів №480/2/2118 від 01.06.2020, відповідно до яких постачальник передав покупцю газ нафтовий скраплений марки В ДСТУ EN 589:2017 у кількості 143,336 тон загальною вартістю 2 758 622,07 грн, тобто на суму, яка і була сплачена відповідачем за цей товар, тому доводи відповідача про часткову сплату вартості за переданий у 2021 році товар є безпідставними.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтероіл груп» про стягнення 4 635 425,17 грн підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 69532,00 грн.

Щодо доводів відповідача про відсутність у адвоката Гуйванюка Й.Є. повноважень на представництво позивача, зокрема, підписання позовної заяви, претензії, то суд зазначає наступне.

Питання представництва за довіреністю регулюється положеннями Глави 17 Представництво Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 237 Цивільного Кодексу України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частини 2 статті 244 Цивільного Кодексу України представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Положеннями статті 246 Цивільного Кодексу України визначено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

За змістом частини 1 статті 247 Цивільного Кодексу України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Частиною 2 статті 162 Господарського процесуального Кодексу визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви представником позивача надано довіреність №14/03-16 від 27.12.2022, яка видана директором Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» Корецьким С.Ф., згідно з якою Публічне акціонерне товариство «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» в особі директора Корецького Сергія Федоровича уповноважує адвоката Гуйванюка Йосипа Євгенійовича, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1744, виданого 11.07.2017 Радою адвокатів Полтавської області, зокрема, на представлення та ведення від імені Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» справ в судах усіх інстанцій з усіма правами, які надані законом позивачу, в тому числі з правом закінчення справи мировою угодою, примиренням та підписанням відповідних документів. Представнику в тому числі, але не виключно, надаються повноваження підписувати та вчиняти від імені Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» будь-які дії: зокрема подавати та отримувати процесуальні та інші документи, заяви по суті справи (позовні заяви, відзиви на позовні заяви, відповіді на відзиви, заперечення та інше).

Довіреність видана без права передоручення строком до 31.12.2023.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» (стаття 60 Господарського процесуального Кодексу України). Отже, у господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 Господарського процесуального кодексу України допустимим доказом повноважень адвоката для участі в судовому процесі, підписання заяв, скарг, клопотань та здійснення інших процесуально значимих дій є: довіреність або ордер.

Відповідно до частин першої та другої статті 61 Господарського процесуального кодексу України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб сайті Національної асоціації адвокатів України.

До Єдиного реєстру адвокатів України вносяться такі відомості: прізвище, ім`я та по батькові адвоката; номер і дата видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, номер і дата прийняття рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (номер і дата прийняття рішення про включення адвоката іноземної держави до Єдиного реєстру адвокатів України); найменування і місцезнаходження організаційної форми адвокатської діяльності, номери засобів зв`язку; адреса робочого місця адвоката, номери засобів зв`язку; інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю; інші відомості, передбачені цим Законом.

Отже, наведені відповідачем заперечення щодо відсутності належних доказів на представництво адвокатом Гуйванюком Й.Є. позивача спростовуються визначеними у довіреності переліком повноважень цього представника, а дані щодо наявність у нього свідоцтва на право на ведення адвокатської діяльності підтверджено інформацією, яка міститься у Єдиному реєстрі адвокатів України.

У своїх рішеннях (постанови КГС ВС від 27.09.2018 у справі №910/6241/18, від 21.11.2018 у справі №910/9048/18) Верховний Суд дійшов висновку, що в разі коли представнику на підставі довіреності чи ордера були надані повноваження на представництво інтересів особи, у тому числі в судових установах у господарських справах/провадженнях, з усіма правами, які надані законом, без застереження щодо обмеження повноважень такого представника на вчинення певної процесуальної дії, зокрема щодо підписання позовної заяви, такий представник має повноваження на підписання та подання позовної заяви і, отже, відсутні підстави для її повернення.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що адвокат Гуйванюк Й.Є. уповноважений на підписання та подання позовної заяви від імені Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», тому доводи відповідача у цій частині є безпідставними.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтероіл груп» (вул.Святотроїцька, 55А, офіс 409, м.Черкаси, 18001, ідентифікаційний код 43306603) на користь Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (вул.Свіштовська, 3, м.Кременчук, 39610, ідентифікаційний код 00152307) 4 635 425,17 грн заборгованості та 69532,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.11.2023.

Суддя О.І.Кучеренко