ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"31" жовтня 2023 р. Справа № 906/1625/13

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Юрчук М.І.

суддя Крейбух О.Г.

суддя Тимошенко О.М.

перевіривши матеріали апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області, постановлену 03.10.23р. у справі №906/1625/13

за заявою Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.10.2023 у справі №906/1625/13 задоволено клопотання арбітражного керуючого Вербило Юрія Володимировича від 21.01.2022 (із врахуванням доповнення від 31.05.2023) про виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік". Вирішено стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на користь ОСОБА_1 оплату послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" у справі №906/1625/13 у сумі 14126,46 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Головне управління ДПС у Житомирській області засобами електронного зв`язку 09.10.2023 звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області на ухвалу Господарського суду Житомирської області у справі №906/1625/13 від 03.10.2023 в якій скаржник просить відкрити апеляційне провадження у справі; скасувати ухвалу суду від 03.10.2023 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 від 21.01.2022 (з врахуванням доповнення від 31.05.2023) про виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" у справі №906/1625/13 у сумі 14126,46 грн., відмовити у стягненні ОСОБА_1 основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Торговий дім "Керамік" у справі №906/1625/13 у сумі 14126,46 грн з Головного управління ДПС у Житомирській області.

Оскільки апеляційна скарга надійшла без матеріалів справи, суд апеляційної інстанції витребував у Господарського суду Житомирської області матеріали справи.

24.10.2023 матеріали справи №906/1625/13 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Щодо відсутності доказів сплати судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно частини 2 статті 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (частина 2 статті 123 ГПК України).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить - 2684,00 грн.

При поданні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.10.2023 у справі №906/1625/13 апелянт зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

До матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, апелянт у своїй апеляційній скарзі вказав обґрунтування щодо сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги: вважає що в даному випадку ГУ ДПС у Житомирській області звільняється від сплати судового збору.

Щодо обґрунтування несплати судового збору (по тексту апеляційної скарги).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 (із внесеними змінами і доповненнями у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до п.27 ч. 1 ст.5 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну.

Вищезазначена правова позиція викладена в постанові Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 по справі №940/2409/23, в ухвалі Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 по справі №910/9261/22, в ухвалі Господарського суду Одеської області від 26.09,2023 по справі №916/3742/22.

Відтак, положення п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011, що передбачають звільнення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи від сплати судового збору в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - повного мірою поширюється на провадження у справах з процедур банкрутства. Та дана норма розповсюджується на спірні правовідносини.

Таким чином, ГУ ДПС у Житомирській області звільнено від сплати судового збору на підставі п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви про грошові вимоги до боржника в межах справи про банкрутство.

Наведені обґрунтування, розцінюються колегією суддів як клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Як уже зазначалося, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 123 ГПК України).

Таким законом є Закон України "Про судовий збір". З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

У відповідності до статті 2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 3 Закону України "Про судовий збір" закріплюється вичерпний перелік заяв та скарг за подання яких не потрібно платити судовий збір, а статтею 5 даного Закону встановлено пільги щодо сплати судового збору та визначено категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору при зверненні до суду з відповідною заявою, позовом скаргою.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу", який набрав чинності 25.11.2022, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" доповнено п. 27 такого змісту: "центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Отже, відповідно до внесених змін, податковий орган як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, звільняється від сплати судового збору за подання позову про стягнення сум податкового боргу.

Так, апелянт зазначив, що в даному випадку оскаржуючи ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.10.2023 у справі №906/1625/13, згідно якої вирішено стягнути з ГУ ДПС у Житомирській області на користь ОСОБА_1 оплату послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Торговий дім "Керамік" у справі №906/1625/13 у сумі 14126,46 грн - податковий орган звільняється від сплати судового збору на підставі п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви про грошові вимоги до боржника в межах справи про банкрутство

Разом з тим, суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для такого звільнення та наведені обґрунтування є безпідставними, з огляду на наступне.

Процедура відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом визначається положеннями Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За своєю процесуальною формою провадження у справі про банкрутство складається з двох частин.

Перша - включає в себе основне провадження, спрямоване на вирішення головного завдання - задоволення грошових вимог кредиторів шляхом застосування спеціальних судових процедур: для юридичних осіб - розпорядження майном, санації і ліквідації; для фізичних - реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника.

Друга частина складається з додаткового або відокремленого від основного процесу провадження. У відокремленому провадженні вирішуються майнові спори, стороною яких є боржник. Завдання такого провадження полягає у збереженні й поповненні активів або конкурсної маси боржника.

Отже, судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на такі групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Такі процедурні (процесуальні) питання вирішуються господарським судом шляхом постановлення ухвал.

Друга група стосується виключно вирішення спорів, які розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими ГПК України.

Розгляд таких спорів по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду (абзац 3 ч. 2 ст. 7 КУзПБ).

Наведена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №918/335/17.

До судових рішень у процедурі банкрутства належать, зокрема, ухвали за результатами розгляду вимог конкурсних кредиторів (ч. 6 ст. 45 КУзПБ), ухвали, прийняті за результатами попереднього засідання (ч. 2 ст. 46 КУзПБ), ухвали за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника (ст. 42 КУзПБ), ухвали за результатами розгляду вимог поточних кредиторів, заявлених після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом (ч. 4 ст. 60 КУзПБ).

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема, ст.ст. 45, 46, 47 КУзПБ.

Нормами ст. 45 КУзПБ встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 6 ст. 45 КУзПБ за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Таким чином, враховуючи викладене, подання позову про стягнення податкового боргу та подання кредитором заяви з кредиторськими вимогами це є різними способами захисту порушених прав.

Отже, Законом України "Про судовий збір" окремо встановлено ставки судового збору за подання позовних вимог у позовному провадженні, а також при поданні заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом (пункт 57 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.10.2023 у справі №910/8316/20)

Разом з тим, абзацом 2 частини 2 статті 34 КУзПБ визначено, що до заяви кредитора - контролюючого органу, уповноваженого відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, іншого органу, який відповідно до закону здійснює контроль за справлянням інших обов`язкових платежів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів щодо стягнення (погашення) податкового боргу або іншої заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за правилами, визначеними Кодексом України з процедур банкрутства, не є тотожним до процедур про стягнення податкового боргу чи заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що обумовлюються Податковим кодексом України.

Ні нормами Податкового кодексу України, ні нормами Кодексу України з процедур банкрутства, а ні Законом України "Про судовий збір" не звільнено заявника (кредитора) від сплати судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а так само і за подання апеляційної скарги на таке процесуальне рішення суду у справах про банкрутство.

В даному випадку, ставки судового збору щодо сплати судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру та за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника в межах провадження у справі про банкрутство, є різними.

Враховуючи викладене, законодавець розділяє поняття "заява кредитора з грошовими вимогами у справі про банкрутство" та "позовна заява майнового характеру", як і розділяє розміри ставок за подання цих заяв до господарського суду.

При цьому, ставка судового збору за подання заяви кредитора передбачена у фіксованому розмірі, а ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру передбачена у відсотковому співвідношенні до ціни позову.

Крім того, оскільки положення ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розділяють ставки судового збору за подання позовної заяви та заяви кредитора із грошовими вимогами до боржника, то такі заяви не можуть вважатися тотожними, а п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не застосовується до заяви податкового органу із грошовими вимогами до боржника.

За таких обставин сплата судового збору податковим органом у справах про банкрутство здійснюється на загальних підставах у порядку, визначеному підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

З огляду на вищевикладені обставини Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що відсутні підстави для врахування того, що апелянт звільняється від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги відповідно до пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" та прийняття до розгляду апеляційної скарги із відкриттям апеляційного провадження у справі.

Оскільки наведені обґрунтування апелянта були розцінені як клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції відмовляє у його задоволенні.

Реквізити для сплати судового збору.

Північно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях:

Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Рiвнен.міс.тг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA2017527

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;_______(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом _____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ___ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _______ (Номер справи), Північно-західний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Щодо доказів надіслання копії апеляційної скарги іншим учасникам провадження у справі.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Так, апелянтом до апеляційної скарги докази направлення іншим учасникам у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" - інформація про надіслання апеляційної скарги (Вербило) на електронні адреси - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області (), Фонду соціального страхування України у Житомирській області (), Житомирському міському центру зайнятості ().

Разом з тим, виходячи із суб`єктивного складу учасників провадження у справі про банкрутство за Кодексом України з процедур банкрутства, у матеріалах апеляційної скарги ГУ Державної податкової служби у Житомирській області відсутні докази надіслання її копії іншим учасникам провадження у даній справі, зокрема, боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" та/або арбітражному керуючому Борейку А.М., Вербилу Ю.В., а також кредиторам у справі ТОВ "Газторг Україна", ФОП Остапчуку О. М.

Так, згідно приписів статті 259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

З врахуванням викладеного, скаржником при поданні апеляційної скарги не виконано вимоги пунктів 2, 3 частини 3 статті 258 ГПК України, що, згідно вимог статті 260 ГПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Згідно частини 2 статті 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Виконання вимог процесуального закону, як складової національного законодавства України, є обов`язком апелянта та жодним чином не може розцінюватися, як обмеження у доступі до правосуддя.

На підставі викладеного, керуючись статтею 8 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Головному управлінню Державної податкової служби у Житомирській області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.10.2023 у справі №906/1625/13.

2. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.10.2023 у справі №906/1625/13 - залишити без руху.

3. Зобов`язати апелянта - ГУ ДПС у Житомирській області усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху:

- сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2684,00 грн. за реквізитами, які вказані у мотивувальній частині даної ухвали. Докази сплати подати суду.

- надати суду докази надіслання апеляційної скарги іншим учасника у справі: Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Керамік" та/або арбітражному керуючому Борейку А.М., Вербилу Ю.В., а також кредиторам у справі ТОВ "Газторг Україна", ФОП Остапчуку О. М.

4. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

6. Ухвалу направити апелянту ГУ ДПС у Житомирській області в електронному вигляді до електронного кабінету.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.