ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2023 р. м. Київ Справа № 911/2254/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВБУДІНЖИНІРИНГ»

до Управління капітального будівництва, житлово-комунального господарства та регіонального розвитку Пристоличної сільської ради

про стягнення 40 592, 63 грн,

Суддя Антонова В.М.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВБУДІНЖИНІРИНГ» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Управління капітального будівництва, житлово-комунального господарства та регіонального розвитку Пристоличної сільської ради (далі відповідач) про стягнення 40 592, 63 грн, з яких: 17 432, 94 грн основний борг, 20 598, 21 грн інфляційні втрати та 2 561, 48 грн 3 % річних.

Позовні вимоги, з посиланням на ст. 525, 526, 530, 625, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором про закупівлю робіт № 151 від 23.10.2021, в частині своєчасної оплати виконаних робіт і повного та своєчасного повернення суми забезпечення виконання договору.

2. Стислий виклад позицій відповідача та інших учасників справи

Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

3. Процесуальні дії в справі

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.07.2023 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

31.08.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 911/2254/23 та її розгляд постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 05.09.2023, яка отримана останнім 21.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 854.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги вище наведене та відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання) за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

23.10.2021 між позивачем (далі підрядник) та відповідачем (далі замовник) укладено договір про закупівлю робіт № 151 (далі договір), відповідно до п.1.1. якого підрядник зобов`язується за завданням замовника, відповідно до проектної (проектно-кошторисної) документації замовника та умов договору, на свій ризик виконати та здати в установлений договором підряду строк закінчені будівельні роботи - Реконструкція медичної амбулаторії загальної практики сімейної медицини на вулиця Паркова, будинок 6, село Проліски Бориспільського району Київської області в частині забезпечення доступності маломобільних груп населення (ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи), а замовник зобов`язується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), прийняти від підрядника закінчені роботи (об`єкт будівництва) та оплатити їх (при наявності фінансування).

Згідно із п.2.1. договору строки початку та закінчення робіт: підрядник розпочинає виконання робіт після укладання договору, і повинен завершити виконання робіт до 31.12.2021; виконання робіт (строки початку та закінчення робіт) проводиться за погодженням із замовником згідно з виділеними коштами; початок виконання робіт (види робіт, розділи робіт) підрядник обов`язково погоджує з замовником.

У пункті 3.1. договору сторони погодили, що ціна договору (договірна ціна) робіт визначається на основі кошторису та інших документів, пов`язаних із складанням і необхідних для визначення кошторисної вартості робіт та договірної ціни, що є невід`ємною частиною договору (додаток № 2), є твердою і складає 348 658, 80 грн, у тому числі ПДВ 58 109, 80 грн. Обсяги робіт можуть бути зменшені залежно від фактичного фінансування.

Відповідно до п.4.2.2. договору замовник зобов`язаний: прийняти в установленому порядку та оплатити виконані роботи (при наявності фінансування).

Підрядник має право вимагати оплати робіт за договором у відповідності до умов договору (при наявності фінансування) (п.4.3.4. договору).

Згідно із п.13.1. договору розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися платежами в міру виконання робіт на підставі акту приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі №КБ-3, підписаними уповноваженими представниками сторін, а також рахунку на оплату робіт, протягом 15 днів з моменту їх підписання (у разі наявності фінансування).

Пунктом 13.2. договору погоджено, що підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання замовнику. Замовник протягом 5-ти робочих днів зобов`язаний підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або письмово обґрунтувати причини відмови від їх підписання. У випадку мотивованої відмови замовника прийняти виконанні роботи, сторони складають двосторонній акт із переліком необхідних доробок та строків їх виконання.

Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначаються із урахуванням обсягів виконаних робіт та фактичних витрат підрядника, підтверджених відповідними документами (п.13.3. договору).

Відповідно до п.23.1. договору підрядник гарантує виконання договору шляхом внесення забезпечення на користь замовника в розмірі 5 % від вартості договору.

Згідно із п.23.2. договору забезпечення виконання договору про закупівлю повертається після виконання підрядником договору про закупівлю; за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; у випадках, передбачених статтею 43 Закону України «Про публічні закупівлі»; а також згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів із дня настання зазначених обставин.

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і скріплення підписів печатками і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.21.1. договору).

31.12.2021 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, якою внесено зміни до договору, та викладено пункти договору в новій редакції, а саме:

пунктом 2.1. договору сторони передбачили, що підрядник розпочинає виконання робіт після укладання договору, і повинен завершити виконання робіт до 31.12.2022;

пунктом 3.1. договору сторони передбачили, що ціна договору (договірна ціна) робіт визначається на основі кошторису та інших документів, пов`язаних із складанням і необхідних для визначення кошторисної вартості робіт та договірної ціни, що є невід`ємною частиною договору (додаток № 2), є твердою і складає 348 658, 80 грн, у тому числі ПДВ - 58 109,80 грн. Обсяги робіт можуть бути зменшені залежно від фактичного фінансування. Сума по договору на 2022 рік складає - 348 658,80 грн, у тому числі ПДВ - 58 109,80 грн. Зобов`язання за цим пунктом виникають з моменту затвердження асигнувань;

пунктом 21.1. сторони передбачили, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і скріплення підписів печатками і діє до 31.12.2022, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Також сторони в додатковій угоді погодили внести зміни до календарного графіку виконання робіт (додаток 1), плану фінансування робіт (додаток 3) та викласти їх в новій редакцій.

Так, на виконання умов договору позивачем сплачено відповідачу суму забезпечення виконання договору в розмірі 17 432, 94 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 122 від 21.10.2021.

08.06.2022 сторонами без зауважень підписано та скріплено печатками акт приймання виконаних робіт за червень 2022 року № 1 (форма КБ-2в) на суму 64 177, 70 грн і акт приймання виконаних робіт за червень 2022 року № 2 (форма КБ-2в) на суму 220 306, 10 грн.

У свою чергу 21.10.2022 відповідачем оплачено роботи в загальній сумі 284 483,80 грн (64 177, 70 грн + 220 306, 10 грн), що підтверджується випискою банку від 01.11.2022.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем зобов`язання за договором, у частині своєчасної оплати виконаних робіт та своєчасного повернення суми забезпечення виконання договору, з огляду на що, позивач просить суд стягнути з відповідача 17 432, 94 грн основного боргу, 20 598, 21 грн інфляційних втрат та 2 561, 48 грн 3 % річних.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України,

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст. 846 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 877 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Згідно ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.23.1. договору підрядник гарантує виконання договору шляхом внесення забезпечення на користь замовника в розмірі 5 % від вартості договору.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, на виконання умов п.23.1. договору відповідачем позивачем сплачено відповідачу суму забезпечення виконання договору в розмірі 17 432, 94 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 122 від 21.10.2021.

Судом встановлено, що позивачем виконано, а відповідачем прийнято, роботи на загальну суму 284 483, 80 грн, що підтверджується актами приймання виконаних робіт за червень 2022 року (форма КБ-2в) № 1 на суму 64 177, 70 грн і № 2 на суму 220 306, 10 грн.

Суд зазначає, що вказані вище акти (форма КБ-2в) підписані та скріплені печатками з боку відповідача без зауважень та заперечень 08.06.2022.

Також згідно із п.23.2. договору забезпечення виконання договору про закупівлю повертається протягом п`яти банківських днів після виконання підрядником договору.

Враховуючи викладене вище, відповідач мав повернути позивачу суму забезпечення договору в розмірі 17 432, 94 грн саме 15.06.2022.

Доказів повернення позивачу суми забезпечення договору в розмірі 17 432, 94 грн матеріали справи не містять та відповідачем, у порядку передбаченому ГПК України, суду таких доказів не надано.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості за договорами щодо повного та своєчасного повернення суми забезпечення виконання договору в розмірі 17 432, 94 грн, доказів її погашення, відповідачем не надано та вказана заборгованість не спростована, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення суми основної заборгованості.

Крім цього, згідно із п.13.1. договору розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися платежами в міру виконання робіт на підставі акту приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі №КБ-3, підписаними уповноваженими представниками сторін, а також рахунку на оплату робіт, протягом 15 днів з моменту їх підписання.

Отже, враховуючи 15-ти денний строк оплати погоджений сторонами в п.13.1. договору та дату підписання відповідачем вказаних вище актів (08.06.2022), строк оплати настав 23.06.2022.

Відповідно до виписки банку від 01.11.2022 відповідачем оплачено виконані роботи позивачу лише 21.10.2022 в загальній сумі 284 483, 80 грн.

Так, за несвоєчасне виконання свого грошового зобов`язання за договором, а саме: своєчасну оплату виконаних робіт та своєчасне повернення суми забезпечення договору, позивач просить суд стягнути з відповідача 20 598, 21 грн інфляційних втрат за загальний період з червня 2022 року по травень 2023 року та 3 % річних за загальний період з 16.06.2022 по 30.04.2023 в сумі 2 561, 48 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Суд звертає увагу на те, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 № 910/13071/19.

Перевіривши розрахунок 3 % річних наданий позивачем у загальному розмірі 2 561, 48 грн за загальний період з 16.06.2022 по 30.04.2023, суд визнає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також перевіривши розрахунок інфляційних втрат наданий позивачем за загальний період червня 2022 року по травень 2023 року в загальному розмірі 20 598, 21 грн, суд зазначає, що він виконаний невірно, оскільки позивачем невірно визначено період нарахування інфляційних втрат, як встановлено судом вище, суму забезпечення відповідач мав повернути 15.06.2022, а тому прострочення починається з 16.06.2022, також судом встановлено, що строк оплати виконаних робіт настав 23.06.2022, а тому прострочення виконання грошового зобов`язання починається з 24.06.2022, тобто в обох випадках прострочення грошового зобов`язання менше половини місяця, а тому за такий місяць інфляція не нараховується.

Враховуючи викладене вище, судом здійснено власний розрахунок інфляційних втрат, обмежуючись сумами та періодами визначеними позивачем, за загальний період з липня 2022 року по травень 2023 року, а саме наступним чином:

Сума боргу (грн)Період нарахування інфляційних втратІнфляція (грн)
284 483, 80липень 2022 року жовтень 2022 року18 023, 75
17 432, 94липень 2022 року травень 2023 року2 069, 91
Всього20 093, 66
За розрахунком суду розмір інфляційних втрат за загальний період з липня 2022 року по травень 2023 року складає 20 093, 66 грн, отже позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі визначеному судом.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надав.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 17 432, 94 грн основного боргу, 20 093, 66 грн інфляційних втрат та 2 561, 48 грн 3 % річних.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 237 - 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВБУДІНЖИНІРИНГ» до Управління капітального будівництва, житлово-комунального господарства та регіонального розвитку Пристоличної сільської ради про стягнення 40 592, 63 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління капітального будівництва, житлово-комунального господарства та регіонального розвитку Пристоличної сільської ради (08325, Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Фестивальна, будинок 39, ідентифікаційний код 43946694) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВБУДІНЖИНІРИНГ» (03113, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 68/1, офіс 62, ідентифікаційний код 40681788) 17 432 (сімнадцять тисяч чотириста тридцять дві) грн 94 коп. основного боргу, 20 093 (двадцять тисяч дев`яносто три) грн 66 коп. інфляційних втрат, 2 561 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одну) грн 48 коп. 3 % річних та 2 650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 64 коп. судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.М. Антонова