cправа № 5019/1274/11
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.,
розглянув у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нотапс"
про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісава" (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" (далі - ТОВ "Компанія "Нотапс"))
до Сільськогосподарського приватного підприємства "Зірка"
про стягнення 470 384,70 грн.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст судових рішень
1. ТОВ "Компанія "Нотапс", як новий кредитор, звернулося до Господарського суду Рівненської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Відділ ДВС) під час примусового виконання наказу від 27.07.2012.
2. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.08.2022 у задоволенні зазначеної скарги ТОВ "Компанія "Нотапс" відмовлено.
3. Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 17.11.2022 ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05.08.2022 скасував та ухвалив нове рішення, яким частково задовольнив скаргу ТОВ "Компанія "Нотапс".
4. Північно-західний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 19.05.2023 заяву ТОВ "Компанія "Нотапс" про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Стягнув з Відділу ДВС на користь ТОВ "Компанія "Нотапс" 8 975,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції.
5. 15.06.2023 Відділ ДВС звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2023, просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
6. Верховний Суд постановою від 28.08.2023 касаційну скаргу Відділу ДВС залишив без задоволення, а додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2023 - без змін.
Короткий зміст вимог заяви та заперечення на заяву
7. 12.09.2023 до Верховного Суду надійшла заява представника ТОВ "Компанія "Нотапс" адвоката Грищенка О.М. про покладення на Відділ ДВС судових витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на подання заяви.
- ТОВ "Компанія "Нотапс" в порядку, передбаченому статтями 42, 46, 123, 124, 126, 129, 344 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), у відзиві на касаційну скаргу від 13.07.2023 повідомило про те, що у майбутньому змушено бути понести витрати у справі №5019/1274/11 за касаційною скаргою Відділу ДВС на додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2023;
- ТОВ "Компанія "Нотапс" зробило відповідну заяву, передбачену ч.8 ст.129 ГПК;
- ТОВ "Компанія "Нотапс" понесло витрати у розмірі 8 900,00 грн відповідно до договору №11-07-2023/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 11.07.2023 (далі - Договір);
- виконання робіт в період із 11.07.2023 до 08.09.2023 деталізовані в акті здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.09.2023 до Договору;
- до судових витрат відносяться бонуси, передбачені договором про надання правничої допомоги, які ставляться в залежність від результатів розгляду справи
- у п.3.7. Договору сторони погодили та визначили, що розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (залишення без задоволення або відмова у задоволенні касаційної скарги Відділу ДВС на додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2023) визначається на рівні до двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
- витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
9. До заяви ТОВ "Компанія "Нотапс" надало копії:
- Договору із актом приймання-передачі документів;
- акту від 08.09.2023 здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до Договору.
10. Клопотання Відділу ДВС про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та/або відмову у задоволенні заяви про постановлення додаткового судового рішення не надходило.
Надходження клопотання до Верховного Суду
11. Верховний Суд ухвалою від 26.09.2023 поновив ТОВ "Компанія Нотапс" строк для подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №5019/1274/11, призначив заяву до розгляду у порядку письмового провадження.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Право особи на отримання правничої допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване ст.131-2 Конституції України, ст.16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
13. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК).
14. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст.123 ГПК).
15. Згідно з частинами 1, 2 ст.124 ГПК разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
16. Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.
17. Кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями ст.124 ГПК особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.
18. Відповідний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 14.02.2019 у справі №916/24/18, від 21.06.2022 у справі №908/574/20.
19. За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які позивач поніс у суді касаційної інстанції, має вирішуватися з урахуванням положень ч.2 ст.124 ГПК, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду.
20. ТОВ "Компанія "Нотапс" у першій заяві по суті у суді касаційної інстанції (відзив на касаційну скаргу) зазначило про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які воно понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, вказавши таке:
- орієнтовний розмір понесених судових витрат у справі №5019/1274/11 за касаційною скаргою Відділу ДВС на додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2023 у справі №5019/1274/11 не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, які пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону та/або Радами адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт);
- вартість однієї години надання правової допомоги складає від 1 100,00 грн до 1 300,00 грн (залежно від різного роду умов та чинників), участь у судовому засіданні складає від 2 000,00 грн до 2 500,00 грн (залежно від різного роду умов та чинників), а також додаткова оплата за прийняття позитивного для ТОВ "Компанія "Нотапс" судового рішення (відмову (у повному обсязі або частково) у задоволенні касаційної скарги Відділу ДВС на додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2023), яка не перевищуватиме двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
21. Тобто, ТОВ "Компанія "Нотапс" дотрималося вимог ч.1 ст.124 ГПК.
22. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (абз.2 ч.8 ст.129 ГПК).
23. Згідно з ч.2 ст.169 ГПК заяви, клопотання (з процесуальних питань) подаються в письмовій або в усній формі.
24. Таким чином, відшкодування судових витрат на правничу допомогу здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Аналогічні висновки наведені Верховним Судом в ухвалі від 01.02.2023 у справі №921/262/19 та додатковій постанові від 16.06.2021 у справі №918/132/20.
25. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.
26. У додатковій постанові від 17.12.2021 у справі №10/5026/290/2011 (925/1502/20) Верховний Суд зазначив, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
27. У зв`язку із викладеним, якщо справа в суді касаційної інстанції розглядається з повідомленням учасників справи, заява про відшкодування судових витрат в суді касаційної інстанції, за винятком витрат щодо сплаченого судового збору, має бути зроблена до закінчення проведення судового засідання в цьому суді, а відповідні докази - надані цією стороною або до закінчення судового засідання, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення (касаційним судом). Аналогічні висновки наведені Верховним Судом в ухвалі від 07.04.2020 у справі №910/2022/19 та в ухвалі від 03.03.2021 у справі №908/1238/18.
28. ТОВ "Компанія "Нотапс" у першій заяві по суті у суді касаційної інстанції (відзив на касаційну скаргу) зазначило, що зобов`язується з урахуванням ч.8 ст.129 ГПК у випадку понесення судових витрат повідомити про це суд.
29. Тобто ТОВ "Компанія "Нотапс" дотрималося вимог ч.8 ст.129 ГПК.
30. З огляду на це, Верховний Суд вважає за можливе здійснити перевірку наданих ТОВ "Компанія "Нотапс" доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції та надати їм оцінку.
31. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.129 ГПК, заявник надав засвідчені копії Договору із актом приймання-передачі документів; акту від 08.09.2023 здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правничої допомоги) відповідно до Договору.
32. Відповідно до п.3.1. Договору вартість послуг та роботи виконавця (адвоката), становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 1 500,00 грн; судові засідання - 2 000,00 грн; побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 1 300,00 грн/год; витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.
33. Замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи №5019/1274/11 за касаційною скаргою Відділу ДВС на додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2023 (п.3.2. Договору).
34. Згідно з п.3.7. Договору розмір гонорару виконавця (адвоката) у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (залишення без задоволення або відмову у задоволенні касаційної скарги Відділу ДВС на додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2023) визначається на рівні до двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
35. В акті здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.09.2023 вказано, що за період із 11.07.2023 до 08.09.2023 виконавець передав, а замовник прийняв такі роботи та послуги:
- зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи №5019/1274/11 в призмі існування та наявності відкриття касаційного провадження у справі №5019/1274/11 за касаційною скаргою Відділу ДВС на додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2023 (1 год.);
- організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань відзиву на касаційну скаргу Відділу ДВС на додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2023; підготовка щодо подання до відзиву на касаційну скаргу (4 години);
- додаткова оплата (гонорар) адвоката на підставі п.3.7. Договору у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі №5019/1274/11 за касаційною скаргою Відділу ДВС на додаткову постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 19.05.2023 - 2 400,00 грн;
- загальна вартість вказаних послуг склала 8 900,00 грн;
- замовник претензій згідно Договору до виконавця не має.
36. Згідно положень ч.3 ст.126 ГПК для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
37. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2019 у справі №922/445/19, Верховним Судом у постановах від 29.10.2020 у справі №686/5064/20, від 19.01.2022 у справі №910/789/21.
38. За змістом ч.4 ст.126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
39. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
40. Згідно з ч.5 ст.129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
41. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
42. Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
43. Верховний Суд у додатковій постанові від 03.10.2023 у справі №922/2417/22 вказав, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч.4 ст.126 ГПК (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 ГПК, а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
44. Колегія суддів виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які варто застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
45. Частини 4-6, 7, 9 ст.129 ГПК визначають випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.
46. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
47. Як вже вказувалась вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
48. У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.
49. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
50. Верховний Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
51. Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
52. Такі докази відповідно до ч.1 ст.86 ГПК суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
53. Керуючись критеріями, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, Верховний Суд враховує:
- ТОВ "Компанія Нотапс" як новий кредитор, звернулося до Господарського суду Рівненської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання наказу від 27.07.2012, за результатом перегляду якої у суді апеляційної інстанції подало заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу;
- складність справи (в касаційному порядку переглядалася додаткова постанова суду апеляційної інстанції про стягнення з Відділу ДВС на користь ТОВ "Компанія "Нотапс" 8 975,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанцій);
- перегляд Верховним Судом оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції про стягнення судових витрат здійснювався у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи;
- виконання робіт і послуг адвоката: складання відзиву ТОВ "Компанія "Нотапс" на касаційну скаргу Відділу ДВС; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт/надання послуг;
- пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи.
54. Відтак, Верховний Суд, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, відмовляє у стягненні з Відділу ДВС всього заявленого ТОВ "Компанія "Нотапс" розміру витрат на професійну правничу допомогу за перегляд справи у касаційній інстанції та обмежує його до розміру 4 450,00 грн.
55. Отже, враховуючи наведене, оцінивши доводи заяви позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з вищенаведених критеріїв їх оцінки та керуючись ст.129 ГПК, Верховний Суд дійшов висновку, що витрати ТОВ "Компанія "Нотапс" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з касаційним переглядом справи №5019/1274/11, підлягають частковому задоволенню у сумі 4 450,00 грн. В іншій частині заяви суд відмовляє у стягненні витрат з Відділу ДВС.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нотапс" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи №5019/1274/11 у суді касаційної інстанції, задовольнити частково.
3. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нотапс" в частині стягнення 4 450 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи №5019/1274/11 в суді касаційної інстанції відмовити.
4. Доручити Господарського суду Рівненської області видати відповідний наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя О. Кібенко
Судді С. Бакуліна