РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.11.2023Справа № 910/15026/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А, ідентифікаційний код: 30859524)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" (04073, м. Київ, пр -т Бандери Степана, 22, ідентифікаційний код: 36086124)

про стягнення 14 255,63 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УСГ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" про стягнення 14 255,63 грн штрафних санкцій за несвоєчасне виконання відповідачем обов`язків в частині виплати страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 суд відкрив провадження у справі №910/15026/23, розгляд якої вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.10.2023 через підсистему ЕСІТС "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач визнав позовні вимоги про стягнення з ТДВ "Експрес страхування" на користь ПрАТ "Страхова компанія "УСГ" 14 255,63 грн., а саме 12 909,33 грн. - інфляційних втрат та 1 346,30 грн. - 3% річних за період з 29.03.22 до 01.08.22. А також у зв`язку з визнанням позову просив суд повернути позивачу з Державного бюджету 50% сплаченого судового збору на підставі ст. 130 ГПК України та заявив клопотання щодо зменшення витрат на правничу допомогу адвоката позивача.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі № 910/5749/22 у липні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (надалі - відповідач) про стягнення 130 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 18.06.2021 о 19:50 в м. Києві по вул. Академіка Туполева на регульованому перехресті з вул. Естонська сталось ДТП за участі автомобіля «FORD», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «KIA» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталась в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «KIA» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва №761/23928/21. Внаслідок даної ДТП автомобілю марки «FORD», д.н.з. НОМЕР_1 були спричинені механічні пошкодження. 16.12.2021 ПАТ «СК» Українська страхова група» на підставі Звіту № 07212 від 04.08.2021 та зобов`язуючої пропозиції було складено страховий акт №ДККА-76358 відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 363714,94 грн. Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «KIA» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ТДВ «Експрес страхування», поліс №АР/5029226, позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 130000 грн.

04.08.2022 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» надійшла заява, у якій відповідач просить суд закрити провадження у справі №910/5749/22 в зв`язку з відсутністю предмету спорту, оскільки відповідачем було виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 130000 згідно платіжного доручення № від 01.08.2022 та просить суд повернути позивачу з Державного бюджету сплачений судовий збір.

05.08.2022 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» надійшла заява про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат, у якій позивач просить суд закрити провадження у справі №910/5749/22 у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості з виплати суми страхового відшкодування на суму 130 000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № від 01.08.2022.

Суд ухвалив закрити провадження у справі №910/5749/22 та стягнути Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А; ідентифікаційний код 30859524) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Позивач зазначає, оскільки відповідачем, відповідно до платіжного доручення № від 01.08.2023, було невчасно сплачено страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн., позивач нарахував до стягнення інфляційні втрати у розмір 12 909,33 грн та 3% річних у розмірі 1 346,30 грн.

При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач визнав наявну перед позивачем заборгованість у розмірі 14 255,63 грн., з яких: 12 909,33 - інфляційні втрати, 1 346,30 грн. - 3% річних.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відзив на позовну заяву, у якому відповідач визнав позовні вимоги поданий уповноваженим представником відповідача, за Довіреністю № 504/22 від 28.12.2022, адвокатом Беляєвою Ю.Л., що не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги те, що визнання позову уповноваженим представником відповідача відповідає вимогам ст. 191 Господарського процесуального кодексу України та такі дії останнього не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ".

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" також встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, враховуючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Що стосується витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано Договір № 1-12/2022-К про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2022, Акт виконаних робіт до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 1-12/2022-К від 20 грудня 2022 року від 19.09.2023, Платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 5121 від 19.09.2023, довіреність № 0122-139 від 23.12.2022 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 10423/10.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У поданому клопотанні щодо зменшення витрат на правову допомогу відповідач зазначає, що із наданих позивачем документів, вбачається, що розмір заявлених витрат є не виправданим, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Заявлені витрати на послуги адвоката є завищеними та становлять надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ", з покладенням на відповідача судових витрат у розмірі 2 000,00 грн.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес страхування" (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, 22, ідентифікаційний код: 36086124) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (03038, м. Київ, пр. Івана Федорова, 32-А, ідентифікаційний код: 30859524) інфляційні втрати у розмірі 12 909 грн 33 коп., 3% річних у розмірі 1 346 грн 30 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 342 грн 00 коп.

3. Повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "УСГ" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А, ідентифікаційний код: 30859524) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 342 грн 00 коп., сплачений згідно з платіжною інструкцією № 5124 від 19.09.2023.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.11.2023.

Суддя Л. Г. Пукшин