РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.10.2023Справа № 910/10275/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберіс 2019"

до Державного підприємства спеціального зв`язку

про стягнення 3400000 грн.

за участі представників:

від позивача: Гунда О.Т.

від відповідача: Мазуренко С.С., Козинець Ю.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Іберіс 2019" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства спеціального зв`язку про стягнення відшкодування в розмірі 3400000 грн. за втрачені відправлення, передані відповідачу за реєстрами від 23.02.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

10.07.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що не вручення відправлень 24.02.2022 сталося не з вини відповідача, та з 25.02.2022 відповідач призупинив роботу підприємства. Разом із цим, унаслідок ракетного удару 02.03.2022 пошкоджено виробничу будівлю відповідача, що мало наслідком проникнення невстановлених осіб та викрадення, в тому числі, вмісту поштових відправлень позивача. Відтак, відповідач наголосив на наявності підстав для звільнення його від відповідальності за втрачені відправлення, з огляду на настання форс-мажорних обставин.

У відповіді на відзив позивач звернув увагу, що відповідачем не дотримано алгоритму вручення відправлень 24.02.2022, у той час як наданий акт про спробу вручення не може бути належним доказом. Одночасно, позивач навів заперечення проти настання обставин непереборної сили, оскільки відповідач мав виконати свої зобов`язання за договором раніше настання таких обставин.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зауважив, що вчиняв всі можливі дії для вручення відправлень в умовах оголошення воєнного стану 24.02.2022, на підтвердження чого долучено відповідні докази.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.12.2020 між позивачем (відправник) та відповідачем (виконавець) укладено договір на послуги поштового зв`язку спеціального призначення (з договірною оціночною шкалою), за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого відправник здає виконавцю відправлення, які відповідають вимогам спеціального зв`язку. Виконавець приймає від відправника відправлення спеціального зв`язку для перевезення і доставки їх адресатам в міста і пункти, які обслуговує спецзв`язок України.

Відповідно до пункту 3.2 договору акт на виконання послуг спецзв`язку надається відправнику шляхом направлення на стресу за додаткову плату згідно тарифів ДПСЗ або в приміщенні спецзв`язку протягом 2-х робочих днів по закінченню кожного місяця та відповідний рахунок на оплату.

Згідно з пунктом 4.1. договору виконавець за невиконання чи неналежне надання послуг спеціального зв`язку несе перед відправником таку матеріальну відповідальність: за повну втрату цінного відправлення - відшкодування в розмірі суми оголошеної цінності відправлення, вартості послуг спецзв`язку та штрафу розмірі 25 відсотків вартості цих послуг; за часткову втрату (пошкодження) вкладення цінного відправлення з описом вкладення - повернення (відшкодування) вартості або його пошкодженої частини згідно з описом, вартості послуг та штраф у розмірі 25 відсотків вартості цих послуг. У разі пересилання відправлення без опису розмір відшкодування визначається пропорційно масі втраченої або пошкодженої частини вкладення незалежно від її фактичної вартості, але не більше оголошеної цінності відправлення. В цьому випадку вартість одиниці маси визначається шляхом ділення суми оголошеної цінності на чисту масу вкладення; за повну втрату відправлення без оголошеної цінності - відшкодування вартості послуг спецзв`язку та штрафу розмірі 100 відсотків вартості цих послуг; за часткову втрату вкладення відправлення без оголошеної цінності - відшкодування його вартості пропорційно масі втраченої (пошкодженої) частини вкладення, розмір якого обчислюється шляхом ділення розміру тарифу за пересилання на чисту масу вкладення та штраф у розмірі 100 відсотків вартості послуг; за порушення контрольних термінів доставки відправлення - штраф у розмірі 25 відсотків вартості послуги за пересилання. Вартість попередньо оплачених відправником послуг, що фактично не були йому надані, відшкодовується відправникові у повному обсязі на підставі розрахункового документа про оплату цих послуг.

У пункті 4.2. договору зазначено, що виконавець не несе матеріальної відповідальності, зокрема, у таких випадках: за вкладення в відправлені коли воно було прийняте від відправника закритим, оболонка відправлення', печатка чи пломба відправника не пошкоджені, а вага відправлення відповідає вазі, визначеній під час його прийняття для пересилання; якщо відправлення в установленому законодавством порядку підлягає вилученню, конфіскації або знищенню; за втрату або пошкодження-вкладення сталися внаслідок дії непереборних сил (землетрус, ураган, повінь, тощо); за нестачу або пошкодження вкладення відправлення сталися внаслідок порушення відправником вимог законодавства, зокрема щодо обмеження у пересиланні предметів і речей, упакування відправлень; за вкладення коли відправлення видане одержувачу під розписку про одержання та без вираження ним зауважень і застережень під час одержання відправлення; якщо заяву про розшук відправлення подано до виконавця після 6/24 місяців з дня приймання його для пересилання та доставки в залежності від важливості відправлення.

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 договору останній набуває чинності з дати підписання і діє протягом одного року. Якщо за один місяць до завершення терміну дії договору ні одна із сторін не заявить про його припинення, договір вважається кожного разу продовженим на попередніх умовах на той же термін.

Із матеріалів справи слідує, що 23.02.2022 позивачем надано для пересилання цінні відправлення №508 від 23.02.2022 на суму 91000 грн. із м. Луцька на адресу: п-т Степана Бандери, 36, м. Київ, ТРЦ Блокбастер, магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6; № 645 від 23.02.2022 на суму 1614000 грн. із м. Дніпра на адресу: вул. Борщагівська, 154, м. Київ, ТОВ «Плеяда»; № 683, № 684, № 685 від 23.02.2022 на суму 1405000 грн. із м. Маріуполя на адресу: вул. Борщагівська, 154, м. Київ, ТОВ «Плеяда»; № 703 від 23.02.2022 на суму 100000 грн. із м. Харкова на адресу: вул. Борщагівська, 154, м. Київ, ТОВ «Іберіс 2019»; № 604 від 23.02.2022 на суму 190000 грн. із м. Запоріжжя на адресу: вул. Борщагівська, 154, м. Київ, ТОВ «Іберіс 2019». Дані обставини підтверджуються реєстрами форми 1К.

Послуга за першим класом надається в межах України з терміном доставки на другий день (без урахування вихідних та святкових днів) згідно з витягом із переліку приймання спеціальних відправлень за класами у м. Луцьк, затв. в.о. директора Волинського обласного вузла спеціального зв`язку 10.01.2022 року; витягом із переліку приймання спеціальних відправлень за класами у м. Запоріжжя, затв. директором Запорізького обласного вузла спеціального зв`язку 10.01.2022 року; витягом із переліку приймання спеціальних відправлень за класами у м. Дніпро, затв. в.о. директора Дніпропетровського обласного вузла спеціального зв`язку 18.01.2022 року; витягом із переліку приймання спеціальних відправлень за класами у м. Харків, затв. в.о. директора Харківського ОВСЗ 12.01.2022 року.

Відтак, станом на 24.02.2022 цінні відправлення позивача доставлено до Головної структури ДПСЗ (м. Київ, пл. Вокзальна, буд. 3) для подальшого вручення адресатам.

24.02.2022 відповідачем складено акт щодо спроби вручення цінних відправлень позивача, в якому зазначено, що контактні номери телефонів отримувачів, зазначених позивачем у реєстрах 1К, не відповідали, у зв`язку з чим можливість вручення не могла бути узгоджена, що унеможливило доставку даних цінних відправлень. Відповідний акт підписаний начальником цеху доставки ОСОБА_3, заступником начальника цеху доставки ОСОБА_4, начальником цеху експедиції ОСОБА_5.

25.02.2022 розпорядженням № 4/1 роботу Головної структури Державного підприємства спеціального зв`язку тимчасово, на період до припинення загроз, спричинених проведення активних бойових дій в передмісті та місті Києві, призупинено, здійснення приймання та доставки відправлень по місту Києву тимчасово призупинено.

Надалі, 02.03.2022 у результаті ракетного удару по місту Києву пошкоджено виробничу будівлю відповідача за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, буд. 3, а саме вибито шибки та віконні рами, пошкоджено стелі, підлогу, меблі, комп`ютерну та офісну техніку, виведено з ладу внутрішньооб`єктову сигналізацію та систему зовнішнього та внутрішнього відеоспостереження.

За даним фактом відповідачем подано повідомлення про злочин до Солом`янського УП ГУНП України у м.Києві, яке в подальшому направлено листом від 25.04.2022 ГУ Національної поліції у м. Києві до Шевченківського УП ГУНП у м.Києві для долучення до матеріалів ЄРДР №0043 від 02.03.2022 року.

09.03.2022 оперативним черговим підприємства виявлено факт проникнення невстановленої особи (осіб) на територію і в приміщення виробничої будівлі ДПСЗ (м. Київ, пл. Вокзальна,3), де розміщена Головна структура підприємства, та крадіжки майна (вмісту поштових відправлень).

Відомості щодо вчинення даного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2022 № 0000053.

На підставі розпорядження від 13.04.2022 № 6/1 поновлено з 14.04.2022 поновлено роботу Головної структури Державного підприємства спеціального зв`язку.

14.04.2022 відповідачем складено акт обстеження майна ДПСЗ, пошкодженого в результаті ракетного удару 02.03.2022, в якому зазначено про пошкодження, серед іншого, внутрішньооб`єктивої сигналізації та систему зовнішнього та внутрішнього відеоспостереження.

Листом від 05.07.2022 Державне бюро розслідувань повідомило відповідача про отримання листа у кримінальному провадженні № 0000053 від 09.03.2022 щодо процесуального статусу відповідача в кримінальному провадженні, як потерпілого.

У відповідь на запит відповідача Шевченківське УП ГУНП у м.Києві листом від 31.08.2022 № 9728/125/56-22 повідомило, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 02.03.2022 унаслідок влучення ракети пошкоджено, зокрема, приміщення будівлі ДПСЗ за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 3, із рядом пошкоджень, зазначених відповідачем у листі від 31.08.2022 № 02-04/1084 (вибито шибки та віконні рами, пошкоджено стелі, підлогу, меблі, комп`ютерну та офісну техніку, виведено з ладу внутрішньооб`єктову сигналізацію та систему зовнішнього та внутрішнього відеоспостереження).

20.10.2022 Київською торгово-промисловою палатою України відповідачу видано сертифікат № 3000-22-1202 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану в Україні та протиправні дії третіх осіб, яким передувало пошкодження виробничої будівлі Державного підприємства спеціального зв`язку внаслідок ракетного удару по місту Києву, що спричинило зникнення вкладень у цінні відправлення, та унеможливило виконання обов`язку надання послуг поштового зв`язку спеціального призначення по забезпеченню перевезення та доставки відправлень №508 оціночною вартістю 91 000,00грн., 645 оціночною вартістю 1 614 000,00 грн., № 683 оціночною вартістю 440 000,00грн., № 684 оціночною вартістю 495 000,00грн., № 685 оціночною вартістю 470000,00 грн., № 703 оціночною вартістю 100000 грн., № 604 оціночною вартістю 190 000,00грн. у термін 24.02.2022 за договором від 03.12.2020 № 6518, укладеним із ТОВ "Іберіс 2019".

Поряд із цим, 29.04.2022 та 31.05.2022 позивач звертався до відповідача з листами № 29, 31, у відповіді від 03.06.2022 на які відповідач повідомив про надходження 24.02.2022 відправлень позивача та їх зберігання у виробничій будівлі підприємства, з якої 09.03.2022 відправлення були викрадені.

У свою чергу, позивач звернувся до відповідача з претензією від 28.07.2022 № 14 щодо відшкодування вартості втрачених відправлень на суму 3400000 грн.

Листом від 10.08.2022 № 11-02/982 відповідач відмовив у задоволенні претензії з огляду на відсутність вини відповідача у викраденні невстановденими особами відправлень.

02.05.2023 відповідачем отримано від Державного бюро розслідувань лист щодо завершення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000053 від 09.03.2022 року.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до пункту 5 Порядку доставки та вручення відправлень спецзв`зку (розміщений за веб-адресою https://dpsz.ua/pages/Porjadok-dostavki-ta-vruchennja-vidpravlen-spetszvzku/) відправлення, адресовані юридичним особам, вручаються їх представникам, уповноваженим на одержання відправлень (працівникам канцелярії, експедиції тощо), під печатку або на підставі довіреності, оформленої в установленому порядку. В разі відсутності у одержувача в момент доставки печатки відправлення категорії К, Б, СЛ, ДК, ДБ, Доп, Доп Цін, що адресовані юридичним особам, крім банківських установ, вручаються їх представнику після пред`явлення ним документа, що посвідчує особу.

Із матеріалів справи слідує, що передані 23.02.2022 позивачем для пересилання першим класом цінні відправлення №508, 645, 683-685, 703, 604 мали бути доставлені за адресами доставки 24.02.2022 року.

Разом із цим, 24.02.2022 відповідачем складено акт щодо спроби вручення цінних відправлень позивача, в якому зазначено, що контактні номери телефонів отримувачів, зазначених позивачем у реєстрах 1К, не відповідали, у зв`язку з чим можливість вручення не могла бути узгоджена, що унеможливило доставку даних цінних відправлень. Відповідний акт підписаний начальником цеху доставки ОСОБА_3, заступником начальника цеху доставки ОСОБА_4, начальником цеху експедиції ОСОБА_5.

У свою чергу, позивачем надані до суду пояснення працівників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 перебував всю добу 24.02.2022 на робочому місці, однак жодних дзвінків від відповідача в офіс чи ОСОБА_2 не надходило та представники відповідача для вручення відправлень не приїзджали.

У той же час, указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

25.02.2022 розпорядженням № 4/1 роботу Головної структури Державного підприємства спеціального зв`язку тимчасово, на період до припинення загроз, спричинених проведення активних бойових дій в передмісті та місті Києві, призупинено, здійснення приймання та доставки відправлень по місту Києву тимчасово призупинено.

Отже, на наступний день після не вдалої спроби вручення цінних відправлень позивачу, робота відповідача була призупинена та відновлена лише з 14.04.2022 року.

У пункті 1 частини 1 статті 263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Стаття 623 Цивільного кодексу України зобов`язує сторону, яка порушила зобов`язання, відшкодувати завдані у результаті цього збитки.

Згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У частині 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Судом також ураховано, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами, адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21).

При цьому, воєнний стан як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ним обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Разом із цим, відповідачем до матеріалів справи долучено сертифікат від 20.10.2022 № 3000-22-1202, виданий відповідачу Київською торгово-промисловою палатою України, що підтверджує настання форс-мажорних обставин саме для випадку не можливості виконання господарського зобов`язання за договором на послуги поштового зв`язку спеціального призначення (з договірною оціночною шкалою) від 03.12.2020 року.

Як зазначено в сертифікаті від 20.10.2022 № 3000-22-1202, останнім засвідчено форс-мажорні обставини, а саме: військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану в Україні та протиправні дії третіх осіб, яким передувало пошкодження виробничої будівлі Державного підприємства спеціального зв`язку внаслідок ракетного удару по місту Києву, що спричинило зникнення вкладень у цінні відправлення, та унеможливило виконання обов`язку надання послуг поштового зв`язку спеціального призначення по забезпеченню перевезення та доставки відправлень №508 оціночною вартістю 91000 грн., 645 оціночною вартістю 1614000 грн., № 683 оціночною вартістю 440000 грн., № 684 оціночною вартістю 495000 грн., № 685 оціночною вартістю 470000 грн., № 703 оціночною вартістю 100000 грн., № 604 оціночною вартістю 190000 грн. у термін 24.02.2022 за договором від 03.12.2020 № 6518, укладеним із ТОВ "Іберіс 2019".

Також відповідачем до матеріалів справи долучено докази внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2022 № 0000053 відомостей про кримінальне правопорушення за фактом пошкодження 02.03.2022 у результаті ракетного удару по місту Києву виробничої будівлі відповідача за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, буд. 3, що спричинило вибиття шибок та віконних рам, пошкодження стелі, підлоги, меблів, комп`ютерної та офісної техніки, виведення з ладу внутрішньооб`єктову сигналізацію та систему зовнішнього та внутрішнього відеоспостереження.

Унаслідок такого пошкодження будівлі та виведення з ладу сигналізації та відеоспостереження, невстановлена особа (особи) проникли на територію і в приміщення виробничої будівлі відповідача (м. Київ, пл. Вокзальна,3), та здійснили крадіжку, зокрема, вмісту поштових відправлень позивача, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2022 № 0000053.

У пункті 4.2. договору на послуги поштового зв`язку спеціального призначення (з договірною оціночною шкалою) від 03.12.2020 зазначено, що виконавець не несе матеріальної відповідальності, зокрема, за втрату або пошкодження-вкладення, що сталися внаслідок дії непереборних сил.

При цьому, в договорі не передбачено порядку та строків надання стороною договору сертифікату (чи інших доказів) на підтвердження настання форс-мажорних обставин.

Так, для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтями 617 ЦК України, 218 ГК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками.

Згідно ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Протиправна поведінка є різновидом правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки людини нормою права.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач мав довести, що його (відповідача) поведінка була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що настання форс-мажорних обставин, а саме пошкодження виробничої будівлі Державного підприємства спеціального зв`язку внаслідок ракетного удару 02.03.2022 по місту Києву, що спричинило подальше викрадення вкладень у цінні відправлення позивача, свідчить про відсутність протиправної поведінки відповідача та вини в завданні позивачу збитків.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку відмовити в покладенні на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування за втрачені цінні відправлення №508, 645, 683-685, 703, 604 позивача в розмірі 3400000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберіс 2019" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 06.11.2023 року.

Суддя К.В. Полякова