СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Харків Справа №922/1075/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача Гнатенко С.І. (адвокат), свідоцтво №859 від 28.12.2010 року, довіреність №40-21/8 від 29.12.2022 року;

відповідача (в режимі відеоконференції) Шеремет М.П. (адвокат), ордер серія АІ №1399003 від 23.05.2023 року, свідоцтво №8287/10 від 08.10.2019 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Старк» (вх.№1782Х/1) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 року у справі №922/1075/23,

за позовом Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод», (39621, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. І. Приходька, 141),

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Старк», (63631, Харківська обл.., Куп`янський р-н, с. Старовірівка, вул. Кар`єрна, бул- № 1-Б),

про розірвання договору та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 року у справі №922/1075/23 (повний текст складено 09.08.2023 року, суддя Присяжнюк О.О.) заяву Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат від 01.08.2023 року (вх.№20257) задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо комерційна фірма «Старк» (63631, Харківська обл., Куп`янський р-н, с. Старовірівка вул. Кар`єрна, буд. №1-Б, , індивідуальний податковий номер 43) на користь Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» (39621, Полтавська обл., м.Кременчук, вул. І. Приходька, буд. 141, , р/р НОМЕР_1 , у АТ «Таскомбанк», МФО 339500, ІПН 60) витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.

Відповідач з вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті додаткового рішення норм права, просить:

- скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 року;

- прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі;

- розглянути справу в порядку письмового провадження без виклику сторін;

- судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні, а заявником не надано документи, які підтверджують судові витрати. Так, позовна заява підписана адвокатом Гнатенко С. - 14.03.2023 року, додані до неї докази також засвідчені адвокатом Гнатенко С. - 14.03.2023 року. Разом з тим, матеріали судової справи містять довіреність видану адвокату Гнатенко С. - 29.12.2023 року. Тобто обсяг наданих адвокатом Гнатенко С. послуг визначений пунктами детального опису робіт надавався неуповноваженою на те особою, так як у відповідності до довіреності доданої до позовної заяви, час з якого адвокат мав право здійснювати повноваження щодо представництва інтересів позивача ще не настав.

У позовній заяві адвокат Гнатенко С. посилається на договір про надання правової допомоги укладений 12.10.2020 року між Акціонерним товариством «Кременчуцький сталеливарний завод» та Адвокатським об`єднанням Адвокатською компанією «Житніков, Бороденко і партнери», однак довіреність на представництво інтересів позивача видана виключно адвокату Гнатенко С. Належних та допустимих доказів надання правової допомоги саме Адвокатським об`єднанням Адвокатською компанією «Житніков, Бороденко і партнери» позивачем не надано, а матеріали справи не містять. Так само не надано доказів уповноваження Адвокатським об`єднанням Адвокатською компанією «Житніков, Бороденко і партнери» саме адвоката Гнатенко С. на здійснення представництва інтересів позивача в суді від імені адвокатського об`єднання за даною справою. Вказує, що договір про надання правової допомоги від 12.10.2020 року взагалі закінчив свою дію 31.12.2022 року.

Зазначає скаржник, що досліджуючи зміст детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, то визначені роботи є надуманим, вказівка витраченого часу необґрунтовано збільшено, а певні роботи не відносяться до витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Старк» на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 року у справі №922/1075/23. Встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також встановлено учасникам справи строк для подання до суду клопотань, заяв, документів та доказів в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання на 02.10.2023 року і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку.

Вказана ухвала суду була направлена на адреси сторін засобами поштового зв`язку та на електронну пошту, які зазначені у документах, що надані до суду.

Від позивача 26.09.2023 року надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11659), в якому зазначає, що згоден з додатковим рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване додаткове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі та з метою повного і всебічного розгляду справи по суті, враховуючи неможливість закінчення розгляду справи в даному судовому засіданні, колегія суддів з огляду на приписи ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголосила протокольну перерву у розгляді справи до 19.10.2023 року.

Після перерви судове засідання 19.10.2023 року продовжено та представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні.

Представник позивача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

У провадженні Господарського суду Харківської області знаходилась справа №922/1075/23 за позовом Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Старк», в якій просило суд:

- розірвати договір поставки товару №0130-СН від 20.12.2021 року укладений між Акціонерним товариством «Кременчуцький сталеливарний завод» та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Старк», з підстав істотного порушенням умов укладеного договору з боку відповідача;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Старк» на користь Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» попередню оплату за договором поставки товару №0130-СН від 20.12.2021 року у сумі 168912,00 грн.; штрафні санкції у сумі 47243,42 грн.; витрати па професійну правничу допомогу у сумі 25000,00 грн.; втрати на оплату судового збору у сумі 5926,33 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.07.2023 року у справі №922/1075/23 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Розірвано договір поставки товару №0130-СН від 20.12.2021 року, укладений між АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Старк» з підстав істотного порушенням умов укладеного договору з боку відповідача.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Старк» на користь Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» попередню оплату за договором поставки товару №0130-СН від 20.12.2021 року у сумі 168912,00 грн., інфляційні втрати у загальному розмірі 41995,58 грн., 3% річних у загальному розмірі 5247,84 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 5926,33 грн.

01.08.2023 року від Акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» надійшла заява про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій представник позивача просить суд за результатами розгляду заяви прийняти додаткове рішення, яким покласти на відповідача судові витрати: з оплати професійної правничої допомоги адвоката в сумі 25000,00 грн.

Разом з тим, від представника Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Старк» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до нуля.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Також, судова колегія зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Як вбачається із матеріалів справи, в якості доказів понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано до суду копію договору про надання правової допомоги б/н від 12.10.2020 укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням Адвокатська Компанія «Житніков, Бороденко і партнери» разом із листом-повідомленням про прийняття доручення Клієнта (позивача) згідно договору про надання правової допомоги б/н від 12.10.2020 року, в якому визначено, що представництво інтересів клієнта буде здійснювати адвокат Гнатенко С., довіреність від позивача на ім`я адвоката Гнатенко С. від 22.12.2022 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, детальний опис виконаних робіт (наданих адвокатських послуг); акт здачі-приймання наданих послуг.

Слід відзначити, що твердження заявника апеляційної скарги про закінчення строку дії договору не підтверджуються матеріалами справи. Так у договорі про надання правової допомоги від 12.10.2020 року, а саме в пункті 4.1 визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2021 року. Якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить про намір припинити його дію договір вважається продовженим на наступний рік на тих самих умовах.

Матеріали справи не містять доказів того, що договір про надання правової допомоги від 12.10.2020 року припинив свою дію, або сторонами заявлялись наміри про припинення його дії.

У листі-повідомленні про прийняття доручення клієнта (позивача) згідно договору про надання правової допомоги б/н від 12.10.2020 року визначено, що представництво інтересів клієнта буде здійснювати адвокат Гнатенко С., а датою довіреності за якою у тому числі діяв адвокат Гнатенко С. є 22.12.2022 року.

Дослідивши детальний опис виконаних робіт (наданих адвокатських послуг) та акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 26.07.2023 року, проаналізувавши їх зміст при вирішенні питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що даний акт підписаний уповноваженими сторонами, та підтверджує те, що Адвокатською Компанією «Житніков, Бороденко і партнери» виконано, а клієнтом - Позивачем отримано та прийнято юридичні послуги та виконані роботи по наданню правничої допомоги за договором про надання правової допомоги б/н від 12.10.2020 року.

Із наданого акту вбачається, що об`єднанням надано, а клієнтом прийнято наступні послуги визначені:

- участь у судових засіданнях Господарського суду Харківської області у справі №922/1075/23 (25.04.2023, 09.05.2023, 06.06.2023, 27.06.2023, 25.07.2023);

- складання тексту позовної заяви розірвання договору, стягнення попередньої оплати та штрафних санкцій за договором №0130-СН від 20.12.2021 року;

- складання документів по суті справи (заява про розподіл судових витрат).

Загальна вартість професійної правничої допомоги становить 25000,00 грн.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Наразі, наданих АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» доказів достатньо для встановлення самого факту надання адвокатом професійної правничої допомоги у даній справі.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат необхідно врахувати правову позицію, висловлену Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, згідно якої у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Крім того, в постанові від 22.06.2021 року у справі №906/698/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статі 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване додаткове рішення, встановив, що заявлені Акціонерним товариством «Кременчуцький сталеливарний завод» до відшкодування витрати про надання правової (юридичної) допомоги адвокатом у сумі - 25000,00 грн. підтверджені належними доказами, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг (враховуючи складання адвокатом відзиву на позов, надання нових доказів, участь в судових засіданнях та інш.) та відповідають критерію розумності їхнього розміру.

Щодо аргументу відповідача, що час затрачений адвокатом на ведення цієї справи не відповідає дійсності, колегія суддів вважає за необхідне звернутися до висновку Верховного Суду викладеного, зокрема у справі №816/2096/17 від 16.05.2019 року та у справі №823/2638/18, згідно якого від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Колегія суддів також враховує, що дійсно участь представника у судових засіданнях є правом, а не обов`язком. Разом з тим, процесуальним кодексом надано право сторони приймати участь у судовому процесі з метою доведення правової позиції та для справедливого вирішення справи і ухвалення законного рішення і він ним скористався. Послуги з правової допомоги складають комплекс дій адвоката, в тому числі щодо прибуття до суду, очікування початку судового засідання, участь у судовому засіданні. Весь цей час адвокат зайнятий виключно справою клієнта, отже вимушений враховувати затрачений час в договорі про надання правової допомоги.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

У той час, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.

Отже, з огляду на викладене вище, враховуючи обставини даної справи, предмет та підстави позовних вимог, а також час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, що викладені в акті про надання юридичних послуг та більш ширше викладені в детальному описі виконаних робіт (наданих адвокатських послуг щодо співмірності заявлених витрат, на переконання суду, розмір заявлених витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 25000,00 грн. не є завищеним та неспіврозмірним.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Старк» є необґрунтованою, а викладені в ній доводи спростовуються матеріалами справи та носять суто суб`єктивних характер щодо правовідносин ринку учасників правової допомоги.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишення в силі додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 року у справі №922/1075/23.

Керуючись статтями 129, 240, 244, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Старк» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 року у справі №922/1075/23 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 06.11.2023 року (після виходу судді Хачатрян В.С. з відпустки та судді Россолова В.В. з лікарняного та відпустки).

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов