ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"02" листопада 2023 р. м. Київ Справа № 911/2098/23
Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні
у справі № 911/2098/23
За позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сузір`я»
до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»
про стягнення 158 994,65 грн
Без виклику учасників справи;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/2098/23 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сузір`я» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення 158 994,65 грн.
Розгляд справи № 911/2098/23 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у справі № 911/2098/23 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сузір`я» 131 565,71 грн інфляційних втрат, 24 311,40 грн 3 % річних та 2 631,37 грн судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Питання щодо розподілу судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, не вирішувалось при ухваленні рішення за результатами розгляду справи № 911/2098/23, зважаючи на не подання позивачем доказів понесення судових витрат станом на час прийняття рішення.

Водночас, у позовній заяві позивачем зазначено, що позивач та Адвокатське об`єднання «ВР Партнерc» дійшли згоди про те, що попередній розрахунок судових витрат за договором про надання правової допомоги орієнтовно складає 20 000,00 грн. Остаточний розмір витрат на професійну правничу допомогу буде визначений відповідно до ст. 126 ГПК України;

09.10.2023 до суду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сузір`я» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, а також долучив до заяви докази понесення адвокатських витрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.10.2023 у справі № 911/2098/23 поновлено Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Сузір`я» строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення; прийнято заяву СТОВ «Сузір`я» № б/н від 06.10.2023 (вх. № суду 19053/23 від 09.10.2023) про ухвалення додаткового рішення до розгляду; розгляд клопотання постановлено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи.

З метою повідомлення сторін про прийняття заяви позивача про ухвалення додаткового рішення до розгляду, ухвала суду від 16.10.2023 була направлена на офіційні електронні адреси сторін, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками.

19.10.2023 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що суддя Сокуренко Л.В, починаючи з 25.10.2023 до 01.11.2023 включно перебувала у відпустці, тому заява позивача про ухвалення додаткового рішення розглянута судом після виходу судді на роботу.

Розглянувши подану позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи і матеріали, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

09.10.2023 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Сузір`я» звернулося до Господарського суду Київської області із заявою № б/н від 06.10.2023 (вх. № суду 19053/23 від 09.10.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2098/23.

За приписами ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд у постанові № 922/376/20 від 06.10.2020 зазначив, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас, в даному випадку, до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2023 у даній справі ухвалено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, при цьому повний текст рішення складено та підписано 05.10.2023.

Судом встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення та докази понесення адвокатських витрат позивачем подано до відділення поштового зв`язку 06.10.2023, що підтверджується поштовим конвертом, в якому надійшла заява, із відтиском календарного штемпелю відділення поштового зв`язку.

Таким чином, строк на подання клопотання про ухвалення додаткового рішення та доказів щодо розміру понесених судових витрат, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України, Товариством з обмеженою відповідальністю «Сузір`я» пропущено.

Проте судом встановлено, що у заяві про ухвалення додаткового рішення позивач зазначив, що 18.09.2023 Господарський суд Київської області у справі № 911/2098/23 позовну заяву позивача про стягнення з ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» 3% річних та інфляційних втрат задоволено частково, а копію рішення адвокат Васюк М.М. отримав 05.10.2023 на електронну пошту, на підтвердження чого надав копію витягу з електронної пошти. Таким чином, як зазначає позивач, оскілки він про результат розгляду справи № 911/2098/23 дізнався лише 05.10.2023 з електронної пошти, останній просить суд поновити пропущений строк для подачі доказів понесення витрат на правничу допомогу за наслідками розгляду справи № 911/2098/23.

Відповідно ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 3 ст. 119 ГПК України встановлено, що якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що рішення у даній справі, ухвалене судом за результатом розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, було отримано позивачем 05.10.2023, що підтверджується копією витягу з електронної пошти позивача та довідкою про доставку електронного листа, а заяву про ухвалення додаткового рішення позивачем разом із доказами понесення адвокатських витрат подано до відділення поштового зв`язку 06.10.2023, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та наявність підстав для поновлення позивачу строку на подання вказаної заяви.

Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору позивачем подано орієнтовний розрахунок розміру судових витрат, відповідно до якого позивач планував понести витрати у розмірі 20 000,00 грн на послуги адвоката.

Частинами 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Наразі, обґрунтовуючи розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн, заявником долучено до матеріалів справи копії:

- договору про надання правової допомоги № 156 від 30.05.2022;

- додатка № 2 від 31.05.2023 до договору про надання правової допомоги № 156 від 30.05.2022;

- акта наданих послуг від 06.10.2023 згідно договору про надання правової допомоги № 156 від 30.05.2022 на суму 20 000,00 грн;

- звіту про обсяг наданих послуг від 06.10.2023 згідно договору про надання правової допомоги № 156 від 30.05.2022;

- ордеру про надання правничої (правової) допомоги серія АІ № 1422108 від 07.07.2023;

- свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 9191/10 від 31.07.2020.

Слід зазначити, що ч. 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених

Згідно приписів ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний розподілити судові витрати за наслідками розгляду господарського спору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи № 911/2098/23, судом встановлено наступне.

30.05.2022 між Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» (далі Адвокатське об`єднання) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Сузір`я» (далі клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 156 (далі договір), пунктом 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, Адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту визначені цим договором юридичні послуги (правову допомогу) щодо захисту інтересів, прав та свобод останнього у будь-яких органах державної влади. органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах. організаціях всіх форм власності та підпорядкування, у тому числі, але не виключно, в органах досудового розслідування, прокуратури, служби безпеки України, державній фіскальній службі України, органах МВС, Антимонопольному комітеті України, у судах загальної юрисдикції та спеціалізованих судах України всіх рівнів та інстанцій у тому числі Верховному Суді, Конституційному Суді України. Європейському суді з прав людини, третейських судах, відділах, управліннях та департаменті державної виконавчої служби, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення) міськрайонних управлінь юстиції, Міністерстві юстиції України, органах нотаріату, Вищій раді правосуддя, Вищій кваліфікаційній комісії суддів, у пенітенціарних установах та установах відбування покарань, органах статистики, поштових відділеннях, банківських установах тощо. Для чого клієнт надає право Адвокатському об`єднанню користуватися всіма правами, передбаченими чинним в Україні законодавством, як стороні по справі/провадженню чи будь-яким іншим учасникам процесу.

Відповідно до п. 5.1 договору, плата за надані Адвокатським об`єднанням послуги за цим договором встановлюється відповідно до виставлених останнім актів наданих послуг згідно переліку зазначених у додатках, що є невід`ємною частиною договору.

Судом встановлено, що 31.05.2023 між клієнтом та Адвокатським об`єднанням укладено Додаток № 2 до договору, в п .1 якого сторони дійшли згоди, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання послуг, згідно цього договору складається з загальної кількості годин, витрачених Адвокатським об`єднанням на надання послуг. 1 година наданої правової допомоги Адвокатським об`єднанням клієнту за цим договором складає 2 000,00 грн. Гонорар (вартість послуг) за цим договором оплачується клієнтом протягом 30 робочих днів з дати набрання чинності судового рішення у справі на підставі виставленого рахунку.

Відповідно до п. 2 Додатку № 2, послуги, які Адвокатське об`єднання надає клієнтові за цим договором (перелік не є вичерпним): - юридичний аналіз документів, які надані клієнтом та формування правової позиції; підготовка та подання позовної заяви про стягнення 3% річних та інфляційних втрат з Державного підприємства та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до Господарського суду Київської області; отримання інформації в суді щодо руху справи та ознайомлення з матеріалами справи; надання клієнту інформації щодо руху справи в Господарському суді Київської області; надання клієнтові усних консультацій з приводу вчинених процесуальних дій в рамках справи; участь в судових засіданнях у справі; інше.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому 06.10.2023, за наслідками розгляду справи, між сторонами складено та підписано Акт наданих послуг згідно договору, за яким Адвокатське об`єднання надало клієнтові наступну професійну правничу допомогу: проведення правового аналізу наданих документів клієнтом, аналіз законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики, формування позиції та консультування клієнта у справі № 911/2098/23; підготовка та подання позовної заяви про стягнення 3% річних та інфляційних втрат з Державного підприємства та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до Господарського суду Київської області від 07.07.2023 у справі № 911/2098/23. Виконавець: Васюк М.М.; вартість: 20 000,00 грн.

Відповідно до змісту Акта, вартість 1 години наданих послуг (надання професійної правничої допомоги) клієнту Адвокатського об`єднання складає 2 000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 20 000,00 грн.

Також в матеріалах справи наявний Звіт про обсяг наданих послуг від 06.10.2023, відповідно до змісту якого Адвокатським об`єднанням витрачено на надання професійної правничої допомоги 10 годин 00 хв. витраченого часу.

Вказані документи підписані представниками сторін та скріплені відтисками печаток клієнта та Адвокатського об`єднання без зауважень та заперечень.

При цьому судом враховано, що ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 6 вказаної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, 19.10.2023 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому відповідач зазначає, що заявлений до стягнення розмір судових витрат становить 12,8 % від розміру задоволених вимог. На думку відповідача, за обсягами та змістом позовна заява СТОВ «Сузір`я» до ДП «Укрспирт» про стягнення інфляційних втрат не є складною та фактично становить розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, що не потребує значного часу для їх розрахунку. Згідно пояснень відповідача, заборгованість ДП «Укрспирт» перед СТОВ «Сузір`я» не сплачена у зв`язку з відсутністю у ДП «Укрспирт» фінансової можливості. Як зазначає відповідач, ДП «Укрспирт» тривалий час не здійснює виробничу діяльність, триває процес приватизації окремого майна підприємства. ДП «Укрспирт» має заборгованість із заробітної плати в розмір 4 365 550,69 грн та податковий борг в розмір 62 132 216,55 грн, на підтвердження чого надав до клопотання лист ДПС від 10.10.2023 щодо податкового боргу ДП «Укрспирт».

Враховуючи вищевикладене з приводу заяви СТОВ «Сузір`я» про відшкодування 20 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу, відповідач зазначив наступне: - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн не відповідають критерію розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору у цій справі з урахуванням ціни позову, оскільки складають понад 12,8 % від ціни позову; - заявлений позивачем розмір його витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю наданих послуг та з витраченим адвокатом часом; - заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру; - покладення витрат у заявленому позивачем розмірі становитиме для ДП «Укрспирт», як для держаного підприємства, яке не здійснює виробничу діяльність та перебуває в процесі приватизації надмірні витрати; - справедливий розмір судових витрат за надану професійну допомогу на думку ДП «Укрспирт» становить 1 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд у задоволенні заяви СТОВ «Сузір`я» про стягнення з ДП «Укрспирт» витрат на професійну правову допомогу відмовити.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, докази, якими позивач обґрунтовує розмір понесених витрат на послуги адвоката та обставини даної справи, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Суд зазначає, що за своєю категорією вказана справа є малозначною та підлягала вирішенню у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання; спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору, даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності; у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо факту невиконання зобов`язання та нарахування 3% річних та інфляційних втрат, судова практика є сталою; застосування великої кількості законів та підзаконних актів спірні правовідносини не передбачають; матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час, а також не містять відзиву, у відповідь на який позивач мав би подати відповідь на відзив.

Суд також погоджується з твердженням відповідача, що наявний в матеріалах справи розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних не потребує значного часу для кваліфікованого юриста.

З матеріалів справи також вбачається, що представником позивача було подано до суду лише одну заяву по суті спору, а саме позовну заяву; вказаний документ не є об`ємними за змістом.

З урахування вищенаведеного, суд не погоджується з тим, що витрати на оплату правничої допомоги, понесені позивачем, в даному випадку мають повністю покладатись на відповідача, оскільки розмір таких витрат не є співмірним із складністю справи, розумним, дійсно необхідним, неминучим та пропорційним предмету спору.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, виходячи з приписів чинного господарського процесуального законодавства стосовно необхідності розподілу судових витрат пропорційно задоволених вимог, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатських послуг і виконаних робіт у межах розгляду справи № 911/2098/23, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, а також те, що обставини справи свідчать, що справа є малозначною і підготовка до її розгляду не потребувала аналізу великої кількості доказів та законодавства, значних затрат часу та правових знань, суд вважає, що розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу адвоката в цьому випадку підлягає до стягнення з відповідача в сумі 10 000,00 грн.

Керуючись приписами ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1 Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сузір`я» № б/н від 06.10.2023 (вх. № суду 19053/23 від 09.10.2023) про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Клопотання Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (місцезнаходження: вул. Гагаріна, буд. 16, м. Бровари, Київська обл., 07400; ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сузір`я» (місцезнаходження: вул. Спортивна, смт Широке, Широківський район, Дніпропетровська обл., 53700; ) 10 000,00 грн адвокатських витрат.

3. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 06.11.2023.

Суддя Л.В. Сокуренко