СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Харків Справа № 922/3150/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Пуль О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу позивача-Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"(вх. № 1963 Х/2-3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.09.23 (постановлену у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Лавренюк Т.В., повний текст складено 07.09.23) у справі № 922/3150/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" , м. Київ

до Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків

про стягнення 891 474 194,56 грн.

УХВАЛИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про стягнення 617 163 937,09 грн. основного боргу за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 10.05.2019 № 0521-02041 та нарахованих на нього 65 504 590,43 грн. пені, 37 704 438,65 грн. штрафу, 32 013 163,51 грн. 3% річних, а також 139 088 064,91 грн. інфляційних втрат.

06.09.23 відповідач звернувся до господарського суду Харківської області з клопотанням, в якому просив зупинити провадження у справі до закінчення розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22, пославшись на те, що предметом правового регулювання як у справі № 911/1359/22 так і у справі № 922/3150/23 є відносини, пов`язані з наданням послуг з постачання та розподілу електричної енергії, а заперечення проти позову в частині нарахування та стягнення пені у справі № 911/1359/22, як і у даній справі, обґрунтовані в тому числі постановою НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, якою надано настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.09.23 у справі № 922/3150/23 клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволено та зупинено провадження у справі № 922/3150/23 до закінчення розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

В обґрунтування ухвали суд послався на наявність передбачених п. 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України підстав, які надають суду право для зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду, з огляду на подібність правовідносин у цих справах, оскільки предметом правового регулювання як у справі № 911/1359/22 так і у справі № 922/3150/23 є відносини, пов`язані з наданням послуг з постачання та розподілу електричної енергії та заперечення проти позову в частині нарахування та стягнення пені по справі № 911/1359/22, як і у даній справі, обґрунтовані в тому числі постановою НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, якою надано настанови зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подав на зазначену ухвалу до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та передати справу на розгляд господарського суду Харківської області.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач послався на неврахування судом першої інстанції відсутності в даному випадку визначених п. 5 ч. 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України умов для обов`язкового зупинення провадження у справі, а саме того, що сама по собі пов`язаність даної справи та справи № 911/1359/22 не свідчить про об`єктивну неможливість її розгляду до прийняття рішення в зазначеній іншій справі, враховуючи при цьому те, що наявні у даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а у разі визнання в рамках справи № 911/1359/22 протиправною та скасування постанови НКРЕП № 332 будуть наявні підстави лише для перегляду рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 922/3150/23 між суддями від 21.09.23 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вх. № 1963 Х/2-3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.09.23 у справі № 922/3150/23 та ухвалено здійснити її розгляд без повідомлення учасників справи.

27.10.23 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу ( вх. № 13167), згідно з яким він просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, зважаючи на таке.

Як зазначено вище, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з наявності передбачених п. 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України підстав для зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду, з огляду на подібність правовідносин у цих справах.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеним висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли саме вони можуть бути усунені.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

Стаття 228 Господарського процесуального кодексу України на відміну від статті 227 цього Кодексу визначає підстави, за яких суд має право, а не зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За приписами п.11 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, Постановою Верховного Суду від 26.07.2023 у справі № 922/1948/22 зазначено, що НКРЕКП (регулятор) прийняв постанову від 25.02.2022 № 332 (у редакції від 26.04.2022) в межах своїх повноважень, тому має застосовуватися, у тому числі пп.16 п.1, відповідно до якого зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

При цьому, Верховний Суд в ухвалі від 09.08.2023 у справі № 911/1359/22 вказав, що положення постанови НКРЕКП № 332 (пп.16 п.1), які містять рекомендації та настанови учасникам ринку електроенергії на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, не можуть мати наслідком відмову в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій, адже розглядаючи вимоги про стягнення штрафних санкцій, суд повинен встановити правомірність їх нарахування та заявлення до стягнення відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства (ЦК та ГК, як закону), норми якого не можуть бути нівельовані постановою НКРЕКП № 332, як підзаконним актом.

Ухвалою Верховного Суду від 09.08.2023 справу № 911/1359/22 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.07.2023 у справі № 922/1948/22 (позиції щодо остаточної відмови в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій на підставі постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022).

Ухвалою Верховного Суду від 25.08.2023 у справі № 911/1359/22 прийнято до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 911/1359/22 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023, справу призначено до розгляду справу.

Предметом правового регулювання як у справі № 911/1359/22, так і у справі № 922/3150/23 є відносини, пов`язані з наданням послуг з постачання та розподілу електричної енергії та заперечення проти позову в частині нарахування та стягнення пені по справі № 911/1359/22, як і у даній справі, обґрунтовані в тому числі постановою НКРЕКП № 332 від 25.02.2022, якою надано настанови зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

З наведеного вбачається подібність правовідносин у даній справі та у справі № 911/1359/22, рішення у якій знаходиться на перегляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

При цьому колегія суддів враховує, що рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти не тільки такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також рішення, правовідносини в яких мають однакове матеріально-правове регулювання. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц, від 12.10.21 у справі № 233/2021/19.

В цих постановах Велика Палата Верховного Суду наголосила, що для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін подібні правовідносини, зокрема пункту 1 частини другої статті 389 (пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України; пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України) та пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України (пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України; пункту 5 частини першої статті 339 КАС України) таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад саме цих правовідносин (як-от участь банку або іншої фінансової установи у кредитних правовідносинах, що слідує зі змісту частини першої статті 1054 ЦК України) та/чи їх специфічний об`єкт (об`єктом правовідносин за кредитним договором є кошти). Подібність спірних правовідносин, виявлена одночасно за трьома критеріями, означатиме тотожність цих відносин (однакового виду суб`єкти, однаковий вид об`єкта й однакові права та обов`язки щодо нього). Але процесуальний закон не вимагає встановлювати тотожність.

Тому, у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.

Враховуючи викладене, а також те, що єдність судової практики є складовою принципу правової визначеності та фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя, в той час як застосування судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність визначених п. 7 ч. 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України правових підстав для зупинення провадження у справі № 922/3150/23 до закінчення розгляду Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Натомість доводи апеляційної скарги стосуються інших, ніж наведених вище та передбачених п. 7 ч. 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України правових підстав, які надають суду право зупинити провадження у справі, на наявність яких суд першої інстанції послався в обгрунтування оскаржуваної ухвалі, а саме, стосуються відсутності в даному випадку передбачених п 5 ч. 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі - об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, а тому вказані доводи не можуть спростовувати законність та обгрунтованість зазначеної ухвали.

З наведеного вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 271, п. 1 ч.1 статті 275, статтею 276, статтями 281, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 07.09.23 у справі № 922/3150/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль