УХВАЛА

30 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 914/539/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий суддя, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройкомплекс Інжиніринг"

на додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Плотніцький Б.Д., судді: Кравчук Н.М., Матущак О.І.)

від 02.10.2023

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройкомплекс Інжиніринг"

про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу

у справі № 914/539/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройкомплекс Інжиніринг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "8848"

про стягнення 100 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 10.05.2023 у справі №914/539/23 залишено без змін.

Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 у справі №914/539/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройкомплекс Інжиніринг" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №914/539/23 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю " 8848" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройкомплекс Інжиніринг" витрати на оплату професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 3 000,00 грн.

Не погоджуючись з додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 у справі №914/539/23, Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройкомплекс Інжиніринг" подало касаційну скаргу на зазначене судове рішення.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 100 000,00 грн, що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ст.12 Господарського процесуального кодексу України справа 914/539/23 є малозначною.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 293 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

У поданій касаційній скарзі скаржник посилається на те, що спір стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Розглянувши наведені аргументи, що викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі, оскільки доводи скаржника та аналіз судового рішення, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності, не дають підстав для висновку про те, що спір у справі стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Разом з тим, доводи заявника, викладені у касаційній скарзі, зводяться до висловлення незгоди з прийнятим судовим рішенням, викладення власного бачення у питанні застосування правових норм, є проханням про повторний перегляд заяви про ухвалення додаткового рішення та переоцінку встановлених судом апеляційної інстанції обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Використання оціночних чинників, як-то: "винятковість значення справи для скаржника", "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі та відхилено доводи касаційної скарги про те, що спір у справі має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, то суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройкомплекс Інжиніринг" на додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 у справі №914/539/23, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною 5 статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини 3 статті 287, статтею 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Стройкомплекс Інжиніринг" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 у справі №914/539/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна

О. Кібенко