ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023 Справа № 914/2270/23

За позовом: Приватного підприємства «Колос-Лан», с. Болган Піщанського району Вінницької області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінерго Агро Інвест», м. Львів,

про: стягнення заборгованості у розмірі 1 397 506,84 грн

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання Р.Р. Волошин

За участю представників сторін:

позивача: Волошенюк О.В. - представник;

відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Приватного підприємства «Колос-Лан» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінерго Агро Інвест» про стягнення заборгованості у розмірі 1 397 506,84 грн.

Ухвалою суду від 26.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.09.2023. У зв`язку з неявкою представників сторін в судове засідання, ухвалою суду від 07.09.2023 розгляд справи відкладено на 29.09.2023.

Ухвалою суду від 29.09.2023 закрито підготовче провадження у справі № 914/2270/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.10.2023.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо поставки оплаченого обладнання.

В судове засідання 26.10.2023 представник відповідача не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. Причини неявки в судове засідання не повідомив.

Господарським судом Львівської області було вжито заходів щодо належного повідомлення відповідача про рух позовної заяви, шляхом направлення копії ухвал суду засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача, вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: 79005, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 224, офіс 3, а також, на електронну адресу: .

Поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі надіслане на адресу відповідача повернулося до суду 31.08.2023, причина повернення «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, відповідно до позицій, висловлених у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Негативні наслідки неодержання товариством звернення до нього за юридичною адресою, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на нього (аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 910/719/19).

Таким чином, суд констатує, що відповідач є належним чином повідомленим про розгляд справи судом, останньому забезпечено право на реалізацію його прав та виконання процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.07.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відсутність будь-яких заяв або клопотань відповідача, з урахуванням направлення судом на поштову та електронну адреси відповідача копії ухвал суду у справі, свідчить про незацікавленість відповідача у розгляді справи.

В судовому засіданні 26.10.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 лютого 2022 між ТОВ «ГРІНЕРГО АГРО ІНВЕСТ» (надалі іменується «Постачальник» та/або «Відповідач») та ПП «КОЛОС - ЛАН» (надалі іменується «Замовник» та/або «Позивач») був укладений Договір на виготовлення та поставку обладнання № 21 (надалі іменується «Договір»).

Відповідно до пункту 1.1. Договору Постачальник/Відповідач зобов`язується в терміни та умовах, визначеними у цьому Договорі, виготовити і поставити, а Замовник/Позивач сплатити і прийняти Обладнання, найменування, кількість, номенклатура, технічні характеристики, ціна якого детально зазначені у Специфікаціях до цього Договору, що є його невід`ємними частинами.

Як зазначає позивач, 10 лютого 2022р. Сторони узгодили Специфікацію № 1 до Договору, дату якої помилково зазначили як « 10 грудня 2022р.».

Так як у розділі 2 «ВАРТІСТЬ І ПОРЯДОК РОЗРАХУНКІВ» й розділі 3 «ТЕРМІНИ ВИГОТОВЛЕННЯ ТА ПОСТАВКИ ОБЛАДНАННЯ» Сторони домовились, що ці питання узгоджуються шляхом підписання відповідної Специфікації, то у Специфікації № 1 були викладені такі умови, а саме:

2. Умови оплати:

- попередня оплата, що складає 31% від загальної вартості Обладнання 496 620,00 грн. - Замовник сплачує протягом трьох банківських днів з моменту підписання Договору на виготовлення та поставку обладнання згідно Специфікації № 1 до Договору № 21 від 10.02.2022 та на підставі виставленого Постачальником рахунку;

- оплата, що складає 19% від загальної вартості Обладнання 302 380,00 грн. - Замовник сплачує протягом 40 банківських дня з моменту здійснення попередньої оплати у розмірі 31%.

- оплата, що складає 25% від загальної вартості Обладнання 400 500,00 грн - Замовник сплачує до 15 грудня 2022 року;

- залишок у розмірі 400 500,00 грн. Замовник сплачує до 01 травня 2023р.

3. Термін виготовлення та поставки Обладнання складає 100 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати у розмірі 31% від загальної вартості Обладнання.

У Специфікації № 2 від 10 лютого 2022р. Сторони узгодили комплектацію Обладнання.

14 лютого 2022р. Позивач отримав від Відповідача Рахунок-фактуру № СФ-00025 до Договору на суму 1 602 000,00 грн.

Позивач у повному обсязі виконав свої грошове зобов`язання щодо сплати 496 620,00 грн в якості попередньої оплати, що підтверджується ПД № 113 від 15.02.2022 на суму 500 000,00 грн.

Умову щодо оплати 19% від загальної вартості Обладнання у розмірі 302 380,00 грн протягом 40 банківських дня з моменту здійснення попередньої оплати у розмірі 31 % Позивач виконав частково, що підтверджується ПД № 218 від 29.04.2022 на суму 100 000,00 грн.

08 серпня 2022р. Сторони підписали Додаткову угоду № 01/22 до Договору, якою виклали пункти 2, 3, 4, 5 Специфікації № 1 від 10 грудня (лютого) 2022р. у новій редакції, а саме:

пункт 2. Умови оплати.

На момент підписання цієї Додаткової угоди Замовником здійснено оплату за Обладнання в сумі 600 000,00 грн;

200 000,00 грн - до 10 серпня 2022р.;

300 000,00 грн. - до 10 вересня 2022р.;

100 000,00 грн. - до 10 жовтня 2022р.;

100 000,00 грн. - до 10 листопада 2022р.;

100 000,00 грн. - до 10 березня 2023р.;

200 000,00 грн. - до 10 квітня 2023р.

пункт 3. Термін виготовлення та поставки Обладнання - до 20 жовтня 2022р.

пункт 4. Адреса відвантаження: Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Володимира Івасюка, 26.

пункт 5. Вартість Обладнання включає: інсталяцію та пуско-налагоджувальні роботи.

Доставка Обладнання Замовнику здійснюється за домовленістю Сторін.

Позивач/Замовник виконав свої грошові зобов`язання, що підтверджується такими платіжними дорученнями, а саме:

№ 113 від 15.02.2022 на суму 500 000,00 грн;

№ 218 від 29.04.2022 на суму 100 000,00 грн;

№ 394 від 10.08.2022 на суму 200 000,00 грн;

№ 461 від 22.09.2022 на суму 300 000,00 грн;

№ 522 від 20.10.2022 на суму 100 000.00 грн.

Всього на суму: 1 200 000,00 грн.

Проте, як зазначає позивач, Відповідач/Постачальник не виконав свого договірного зобов`язання й не поставив Позивачу/Замовнику Обладнання до 20 жовтня 2022р.

Відповідно до п. 3.2. Договору, Постачальник зобов`язаний у письмовій формі за 3 робочих дні до фактичної передачі Обладнання, сповістити Замовника про готовність Обладнання до відвантаження в погодженому Сторонами пункті постачання, а також надіслати інші повідомлення, які необхідні Замовнику для здійснення необхідних мір для прийняття Обладнання.

Однак, як зазначає позивач, Відповідачем/Постачальником порушено й цей пункт Договору, так як жодних повідомлень Позивач/Замовник не отримував.

За приписами п. 7.2. Договору, у разі порушення термінів виготовлення та поставки Обладнання, Постачальник сплачує Замовнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла на момент заборгованості, від вартості Обладнання за кожен день затримки

22 березня 2023р. Позивач надіслав на адресу Відповідача Вимогу щодо негайного повернення ПП «КОЛОС - ЛАН» коштів у розмірі 1 200 000,00 грн, отриманх в якості попередньої оплати за непоставлене Обладнання й сплати на користь ПП «КОЛОС - ЛАН» пені у розмірі 166 783,56 грн.

Факт направлення вищезазначеної Вимоги на адресу Відповідача підтверджується описом вкладення до цінного листа, накладною та фіскальним чеком.

Відповіді на вказану вимогу не отримано, повернення коштів відповідачем не здійснено, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду з матеріально- правовою вимогою про стягнення з відповідача сплачених коштів за договором виготовлення та поставки обладнання від 10.02.2022 у розмірі 1200000,00 грн попередньої оплати за неотримане обладнання та 197 506,84 грн пені.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір виготовлення та поставки обладнання від 10.02.2022.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вказано вище, договором сторони погодили передоплату продукції, згідно умов оплати.

Так, додаткову угоду №01/22 до Договору підписано сторонами 08.08.2022. Позивачем здійснено сплату 1 200 000,00 грн декількома платежами, у межах визначеного договором строку. Із наведеного вбачається належне та своєчасне виконання позивачем свого договірного обов`язку.

Натомість, як стверджує позивач, на виконання умов договору відповідач обладнання не поставив.

Жодними доказами не спростовується, що позивачем оплачено обладнання, яке відповідач зобов`язався поставити з моменту передоплати.

Як зазначено вище, факт поставки позивачу обладнання відповідачем не підтверджено.

Оскільки відповідач не довів перед судом належного виконання взятого на себе зобов`язання щодо поставки обладнання, то вимоги позивача про стягнення з відповідача суми сплачених коштів за договором поставки в розмірі 120000,00 грн підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Відповідно до ст.251, 252 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначений актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно із ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як вже зазначалось, за; приписами п. 7.2. Договору, у разі порушення термінів виготовлення та поставки Обладнання, Постачальник сплачує Замовнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла на момент заборгованості, від вартості Обладнання за кожен день затримки.

Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, шо платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, проте, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується неня.

Згідно з позицією Великої Палати Верхового Суду, наведеною у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц, оскільки пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені Законом України «Про захист прав споживачів» за неналежне надання виконавцем банківських послуг споживачеві, то нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України.

За визначенням статей 549 та 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

З огляду на порушення відповідачем строків поставки товару, що ним не заперечується та підтверджується матеріалами справи, виходячи з погоджених сторонами умов Договору, суд, перевіривши розрахунок пені наявний у матеріалах справи, дійшов висновку що розмір пені, яка підлягає до стягнення з відповідача складає 395 013,70 грн, однак, беручи до уваги, що суду не надано право виходити за межі позовних вимог, то до стягнення підлягає пеня у сумі 197 506,84 грн, у межах заявлених вимог, у зв`язку із чим суд задовольняє вимоги у цій частині.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами не спростовані відповідачем.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На думку суду надані позивачем докази, про які суд вказував вище, є вірогідними. Відповідач не подав доказів на спростування вірогідності доказів наданих позивачем та не подав доказів, які б суд міг визнати більш вірогідними ніж ті, що наявні у матеріалах справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 20550,00 грн, в межах суми сплаченого судового збору. Беручи до уваги те, що позивачем слід було сплатити судовий збір в розмірі 20 962,20 грн, то суд ухвалив стягнути з відповідача 412,60 грн в дохід Державного бюджету України.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінерго Агро Інвест» (79040, місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 224, офіс 3, ) на користь Приватного підприємства «Колос-Лан» (24712, Вінницька область, Піщанський район, с. Болган, вул. Коцюбинського, буд. 3в, код ЄДРПОУ 37908,00 грн попередньої оплати за неотримане обладнання, 197 506,84 грн пені та 20550,00 грн відшкодування витрат судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінерго Агро Інвест» (79040, місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 224, офіс 3, ) в дохід Державного бюджету України 412,60 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06.11.2023.

Суддя Березяк Н.Є.