УХВАЛА

07.11.2023Справа № 922/2606/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича

до 1) Фізичної особи-підприємця Кутєпова Валерія Миколайовича

2) Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій"

про визнання недійсним свідоцтва та зобов`язання вчинити дії

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники: згідно з протоколом судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Романов Ігор Юрійович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кутєпова Валерія Миколайовича та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання незаконним рішення, визнання недійсним свідоцтва, зобов`язання вчинити дії та стягнення 150 000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 15.08.2006 відповідачем було зареєстровано знак для товарів і послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво України № НОМЕР_1 ), однак, така реєстрація, за твердженням позивача, порушує норми законодавства та права позивача як виробника товарів під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Враховуючи зазначене, позивач просив суд визнати незаконним рішення Державної служби інтелектуальної власності України за заявкою № m200506093 від 03.06.2005 про реєстрацію знаку для товарів та послуг "Панна" за Кутєповим Валерієм Миколайовичем , а свідоцтво України на знаки для товарів та послуг № 65348 від 15.08.2006 повністю недійсним; зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про визнання недійсним повністю свідоцтва № 65348 від 15.08.2006 та здійснити відповідну публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність", а також стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.09.2018 матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича передано за підсудністю на розгляд Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі №922/2606/18 (суддя Зеленіна Н.І.) відмовлено у відкритті провадження за позовом Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича до Фізичної особи-підприємця Кутєпова Валерія Миколайовича та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 , зобов`язання вчинити дії та стягнення 150 000,00 грн. моральної шкоди та повернуто заявнику позовні матеріали.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.01.2019 апеляційну скаргу ФОП Романова Ігоря Юрійовича задоволено; ухвалу господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі №922/2606/18 скасовано, а справу скеровано до Господарського суду міста Києва для розгляду позовної заяви ФОП Романова Ігоря Юрійовича до ФОП Кутєпова Валерія Миколайовича , Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 , зобов`язання вчинити дії та стягнення 150 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 15.01.2019 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича передано для розгляду судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 суд ухвалив: позовну заяву Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича залишити без руху.

05.02.2019 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 суд ухвалив, зокрема: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 10.10.2023 судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2023.

У судовому засіданні 17.10.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

27.10.2023 (направлено засобами поштового зв`язку 23.10.2023) через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 суд ухвалив: призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 07.11.2023.

У судове засідання 07.11.2023 прибув представник позивача, представники відповідачів у судове засідання не прибули.

Представник позивача заперечив проти задоволення заяви відповідача 1 про ухвалення додаткового рішення.

Суд, розглянувши заяву відповідача 1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат відповідача 1 на професійну правничу допомогу, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, у заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач 1 просить суд винести додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 200,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Перевірка поданих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №927/26/18, від 07.04.2020 у справі №910/2022/19, від 21.06.2022 у справі № 08/574/20).

За приписами ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється, у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів.

Зважаючи на положення ч. 8 ст. 129 ГПК України, Верховний Суд у своїх судових рішеннях дотримується позиції, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17).

Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (постанова ВС від 14.01.2019 у справі №927/26/18).

З огляду на викладене, суд зазначає, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст. ст. 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками, зокрема: зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21.06.2022 у справі №908/574/20, від 17.12.2021 у справі №10/5026/290/2011(925/1502/20).

Незаявлення до ухвалення судового рішення про необхідність розподілу витрат на правничу допомогу в суді та про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат (аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №911/2130/21).

Так, у відзиві на позовну заяву відповідач 1 зазначав, що остаточний розрахунок із підтвердженням витрат на професійну правничу допомогу він зобов`язується надати до закінчення розгляду справи по суті, разом з тим, будь-яких заяв (як усних, так і письмових) про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення, відповідач 1 не робив, що, зокрема, підтверджується протоколом та технічним записом судового засідання від 17.10.2023.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави для здійснення розподілу понесених відповідачем 1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 200,00 грн.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 123, 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті додаткового рішення про стягнення з Фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Юрійовича на користь Фізичної особи-підприємця Кутєпова Валерія Миколайовича судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 200 (тринадцять тисяч двісті) грн 00 коп. - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева