УХВАЛА

31 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/6760/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.,

розглянувши заяву ОСОБА_1

про відвід колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.

у справі за позовом ОСОБА_2

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдінг Компанія "Інтермет" (далі - ТОВ "Інтермет"),

2) ОСОБА_3 ,

3) ОСОБА_1 ,

4) ОСОБА_4 ,

5) ОСОБА_5 ,

6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метизи"

про відшкодування збитків у розмірі 1 706 470,15 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 18.11.2021, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022, позов задовольнив.

2. 19.09.2023 ОСОБА_1 через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

3. Верховний Суд колегії суддів Касаційного господарського суду Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Кондратова І.Д. ухвалою від 16.10.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) як таку, що оформлена з порушенням вимог п.2 ч.4 ст.290 цього Кодексу, та на підставі ч.3 ст.292 ГПК, оскільки визнав неповажними наведені скаржником підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження; надав скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

4. 30.10.2023 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліна С.В., Кондратова І.Д. від розгляду справи №904/6760/21. Цього ж дня надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та про долучення доказів сплати судового збору.

5. Вказану заяву, із посиланням на пункти 3, 5 ч.1 ст.35 ГПК, мотивовано наявністю прямої чи побічної заінтересованості суддів у результаті розгляду справи та наявністю інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

6. Заявник, зокрема, зазначає:

1) встановивши раніше бездіяльність суду апеляційної інстанції щодо ненаправлення належним чином у передбачений законом спосіб копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , який брав участь у справі, проте жодного разу не був присутній в судовому засіданні, суд не зазначив про цей факт, вказавши лише на належність формального повідомлення учасника за зареєстрованою адресою у випадку невручення чи повернення поштової кореспонденції, та упереджено визнав неповажними причини неотримання оскаржуваного судового рішення; встановлене судом неотримання ОСОБА_1 кореспонденції до березня 2022 року хоча формально і вважається належним повідомленням, проте фактично свідчить про його необізнаність про розгляд справи;

2) в ухвалі від 03.04.2023 у цій справі Верховний Суд встановив, що відправка вихідної поштової кореспонденції Центральним апеляційним господарським судом з 25.05.2022 не здійснювалася, ОСОБА_1 копія постанови рекомендованим листом не направлялася, в порядку, передбаченому ст.242 ГПК, не вручалася; проте в ухвалі від 16.10.2023 суд не вказав про цей факт, пославшись лише на факти неотримання відповідачем іншої судової кореспонденції за адресою реєстрації, що немає відношення до вручення оскаржуваного судового рішення; вказане свідчить про упереджене ставлення суду та небажання поновлювати строки на касаційне оскарження;

3) недоречним та упередженим є вказівка в п.38 ухвали від 16.10.2023 про те, що адресу: АДРЕСА_1 вказує сам скаржник у касаційній скарзі як адресу його реєстрації; ОСОБА_1 досі формально зареєстрований в Україні за цією адресою; разом з тим суд не вказав, що поряд із зазначеною адресою реєстрації, скаржник вказав адресу перебування, де фактично проживає за кордоном: АДРЕСА_2; суд, знаючи вказану адресу за кордоном, не направив йому копію ухвали від 16.10.2023 за цією адресою; у зв`язку із зазначеним не є релевантною згадана судом в ухвалі від 16.10.2023 судова практика про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (суду);

4) недоречним, безпідставним та таким, що свідчить про упередженість суду та його побічну заінтересованість у результаті розгляду справи шляхом відстоювання свого ж раніше винесеного судового рішення за результатами касаційного перегляду даної справи є згадування судом в ухвалі від 16.10.2023 про те, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022 у справі №904/6760/21 вже перебували на розгляді Верховного Суду за касаційною скаргою ТОВ "Інтермет";

5) навіть якщо наведені в заяві про відвід обставини не можуть свідчити про можливу необ`єктивність чи упередженість суддів, то, з урахуванням Бангалорських принципів поведінки суддів, з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін та інших учасників судового процесу щодо неупередженості суду касаційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади в Україні, колегія суддів підлягає самовідводу.

7. Розглянувши вказану заяву, Верховний Суд вважає її необґрунтованою з огляду на таке.

8. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч.1 ст.39 ГПК).

9. Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК.

10. В силу положень частин 2 та 3 ст.38 ГПК з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

11. Відповідно до ч.1 ст.35 ГПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

12. Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.

13. Водночас приписами ч.4 ст.35 ГПК імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

14. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

15. Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

16. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п.1 ст.6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

17. В заяві про відвід колегії суддів заявник посилається на постановлення цією колегією ухвали від 16.10.2023 про залишення касаційної скарги заявника без руху та мотиви визнання неповажними наведених заявником підстав для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження.

18. Верховний Суд в ухвалі від 16.10.2023 встановив, що клопотання про поновлення процесуального строку мотивоване тим, що скаржник повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної не отримував, участі в розгляді справи судом апеляційної інстанції не брав; у зв?язку із військовою агресією проти України в березні 2022 року виїхав у статусі біженця за кодон до Іспанії, де перебуває і зараз; перебуваючи за кордоном не мав доступу до веб-порталу судової влади та не міг бути обізнаним про розгляд справи та ухвалення оскаржуваного рішення; позивач і скаржник не повідомляли судам адреси електронної пошти останнього, а про ухвалення оскаржуваної постанови довідався від ОСОБА_3 , яка надіслала йому на адресу електронної пошти вимогу в порядку регресу.

19. Верховний Суд також встановив, що поштові відправлення, які направлялися на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до березня 2022 року, поверталися до суду першої інстанції у зв`язку із "закінченням терміну зберігання".

20. На підставі зазначеного Верховний Суд, пославшись на пункти 4, 5 ч.6 ст.242 ГПК та відповідні висновки Верховного Суду: 1) якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі; 2) направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (суду), дійшов висновку, що відповідні поштові відправлення вважаються врученими, а скаржник вважається повідомленим про вчинення відповідних дій/прийняття рішень, а, отже, є повідомленим про розгляд цієї справи.

21. В подальшому Верховний Суд, пославшись на ст.2, ч.1 ст.3 Закону "Про доступ до судових рішень", п.1 ч.1 ст.42, ч.1 ст.43 ГПК, рішення Європейського суду з прав людини від 04.12.1995 у справі "Ciricosta and Viola v. Italy" (сторона зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи), звернув увагу на те, що оскаржувана постанова була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.09.2022 та на можливість ознайомлення з матеріалами справи через систему "Електронний суд" або шляхом направлення таких матеріалів на адресу електронної пошти, а також відхилив доводи про відсутність за кордоном доступу до веб-порталу судової влади у зв`язку із їх необґрунтованістю.

22. У рішеннях Європейського суду з прав людини принцип правової визначеності трактується у світлі дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (пункти 51, 52 рішення від 03.12.2003 у справі "Ryabykh v. russia" (заява №52854/99)).

23. При цьому якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" (заява №3236/03)).

24. У цьому контексті Верховний Суд в ухвалі від 16.10.2023 звернув увагу, що з дня складення та підписання повного тексту оскаржуваної постанови (19.09.2022) до дня звернення скаржника із касаційною скаргою (19.09.2023) пройшло 12 місяців, а також додатково звернув увагу, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022 у справі №904/6760/21 вже перебували на розгляді Верховного Суду за касаційною скаргою ТОВ "Інтермет".

25. У зв`язку з цим, ухвалою Верховного Суду від 16.10.2023 визнано неповажними наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків касаційної скарги.

26. Доводи про ненаправлення копії ухвали від 16.10.2023 за адресою заявника за кордоном Верховний Суд відхиляє, оскільки вказана ухвала була направлена, зокрема, представнику заявника адвокату Ямковому В.І.

27. Відповідно до ч.7 ст.242 ГПК якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

28. Отже, доводи заяви про відвід колегії суддів ґрунтуються на власній оцінці викладених заявником обставин та припущеннях, є необґрунтованими та такими, що зводяться до оцінки процесуальних дій колегії суддів при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження.

29. Враховуючи викладене, наведені ОСОБА_1 мотиви для відводу колегії суддів зводяться до незгоди з процесуальним рішенням, прийнятим за результатом розгляду матеріалів його касаційної скарги, а саме з ухвалою Верховного Суду від 16.10.2023 про залишення касаційної скарги без руху, та не містять обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, а також не доводять, що колегія суддів прямо чи побічно заінтересована в результаті розгляду цієї справи.

30. Згідно з ч.3 ст.39 ГПК якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліна С.В., Кондратова І.Д. від розгляду справи №904/6760/21 визнати необґрунтованою.

2. Передати справу №904/6760/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

І. Кондратова