ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 Справа № 917/379/23

за позовною заявою Керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області, вул.Старо-Троїцька, 13, м.Лубни, Полтавська область, 37500, ел.адреса: в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Лубенської міської ради Полтавської області, вул.Я.Мудрого,33, м.Лубни, 37500, ел.адреса:

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул.Уютна, 23, м.Полтава, 36039, ел.адреса:

2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

ІІІ особи 1. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мусіївське", вул.Лісна,10, с.Мусіївка, Лубенський район, Полтавська область,37830

2. Фермерське господарство "Мгарське", вул.Грушевського,37, м.Лубни, Полтавська область, 37500

про визнання договорів оренди недійсними, припинення державної реєстрації та повернення земель

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Лубенської міської ради Полтавської області звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 , в якому просить суд:

1. Визнати недійсним договір оренди землі, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 з припиненням на майбутнє б/н від 12.07.2016 щодо земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0001, площею 37,7197 га.

2. Визнати недійсним договір оренди землі, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 з припиненням на майбутнє б/н від 16.05.2016 щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0032, площею 12,72 га.

3. Визнати недійсним договір оренди землі, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 з припиненням на майбутнє б/н від 16.05.2016 щодо земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0108, площею 25 га.

4. Зобов`язати ОСОБА_1 повернути Лубенській міській раді Полтавської області земельні ділянки кадастровий номер :08:001:0001, площею 37,7197 га; кадастровий номер :05:001:0032, площею 12,72 га; кадастровий номер :07:002:0108, площею 25 га.

5. Припинити ОСОБА_1 право оренди земельних ділянок: кадастровий номер :08:001:0001 загальною площею 37,7197 га; кадастровий номер :05:001:0032 загальною площею 12,72 га; кадастровий номер :07:002:0108 загальною площею 25 га.

Прокурор в обгрунтування позову посилається на те, що укладення спірних договорів здійснено без дотримання порядку встановленого ст. 116, 121, 123, 134 Земельного кодексу України, ст.ст. 7,12 Закону «Про фермерське господарство», а відтак з порушенням вимог законодавства, що є підставою для визнання договорів спірних земельних ділянок недійсними.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.03.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 11.04.2023.

29.03.2023 за вхід. №3979 від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову.

10.04.2023 за вхід. №4428 від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мусіївське" надійшли пояснення щодо позову. Третя особа просить суд відмовити у задоволенні позову.

26.06.2023 за вхід. №7915 від Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мусіївське" надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

17.07.2023 за вхід. №8801 від прокуратури надійшли заперечення на клопотання третьої особи про закриття провадження у справі.

Суд ухвалою від 10.08.2023 відмовив у задоволенні клопотання про закриття провадження.

26.06.2023 за вхід. №7947 від Лубенської окружної прокуратури Полтавської області надійшли заперечення на пояснення СТОВ "Мусіївське".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.08.2023 року закрито підготовче провадження у справі та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 19.09.2023.

У судовому засіданні 19.09.2023 оголошено перерву до 24.10.2023.

У судовому засіданні 24.10.2023 оголошено вступну та резолютивну частин рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Розпорядженням голови Лубенської районної державної адміністрації від 31.05.2012 №271 надано ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 46,4 га для ведення фермерського господарства в оренду на території Мгарської сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів.

У подальшому ОСОБА_3 засновано селянське (фермерське) господарство «Мгарське» та зареєстровано його в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.10.2015.

За результатами розгляду клопотань ОСОБА_4 наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі ГУ Держгеокадастру) від 28.09.2015 № 1609/0/75-15-сг надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 37,72 га для ведення фермерського господарства в оренду на території Березотіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів;

- наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі ГУ Держгеокадастру) від 28.09.2015 № 1610/0/75-15-сг надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 14 га для ведення фермерського господарства в оренду на території Березотіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів;

- наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі ГУ Держгеокадастру) від 28.09.2015 № 1610/0/75-15-сг надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 25 га для ведення фермерського господарства в оренду на території Березотіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів.

В подальшому ГУ Держгеокадастру у Полтавській області прийнято накази: № 4644-сг від 08.07.2016 № 3923-сг від 30.12.2015 № 3893/0/75-15-сг від 29.12.2015 №1853-сг від 21.07.2014, якими затверджено документацію із землеустрою, розроблену на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, та передано в оренду ОСОБА_2 земельні ділянки державної власності загальною площею 121,8397 га, розташовані за межами населених пунктів Березотіцької та Мгарської сільських рад Лубенського району Полтавської області для ведення фермерського господарства.

На підставі вищевказаних наказів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_3 укладено 4 договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, а саме:

б/н від 12.07.2016 щодо земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0001, площею 37,7197 га;

б/н від 16.05.2016 щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0032, площею 12,72 га;

б/н від 16.05.2016 щодо земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0108, площею 25 га.

б/н від 24.07.2014 щодо земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0020, площею 46,4 га.

Право оренди по усім вищевказаним договорам зареєстровано із внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Прокурор зазначає, що дані договори оренди укладено із порушенням Земельного кодексу України та Закону України «Про фермерське господарство», а тому вони є незаконними.

Так, враховуючи вимоги статей 7,12 Закону «Про фермерське господарство», статей 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України, громадянин право на отримання земельної ділянки державної власності може використати один раз, додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримувати на конкурентних засадах через участь у торгах. Таким чином, з урахуванням вимог статей 7, 12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України ОСОБА_1 24.07.2014 використав своє право на отримання земельної ділянки державної власності для ведення фермерського господарства, отримавши для вказаних цілей земельну ділянку площею 46,4 га, а додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство може отримувати на конкурентних засадах через участь у торгах.

Крім того, прокурор вказує на те, вищезазначені договори оренди земельних ділянок укладені без проведення нормативної грошової оцінки, про що зазначено в договорах оренди землі і це також є підставою для визнання їх недійсними.

Також, встановлено, що ОСОБА_5 отримані в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства не використовує, а передав спірні земельні ділянки в суборенду, зокрема за договорами суборенди : б/н від 22.02.2017 з СТОВ «Мусіївське» щодо земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0001, площею 37,7197 га; б/н від 23.02.2017 з СТОВ «Мусіївське» щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0032, площею 12,72 га; б/н від 23.02.2017 з СТОВ «Мусіївське» щодо земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0108, площею 25 га. б/н від 23.02.2017 з СТОВ «Мусіївське» щодо земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0020, площею 46,4 га.

Як стверджує прокурор у позові, укладення договорів суборенди вказує про недобросовісність дій ОСОБА_6 при отриманні спірних земельних ділянок з метою уникнення процедури земельних торгів та розширення площ земельних ділянок, які він передав у суборенду іншому суб`єкту господарювання.

Прокурор звернувся з позовом про визнання недійсним договір оренди землі з припиненням на майбутнє б/н від 12.07.2016 щодо земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0001, площею 37,7197 га., договір оренди землі з припиненням на майбутнє б/н від 16.05.2016 щодо земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0032, площею 12,72 га., договір оренди землі з припиненням на майбутнє б/н від 16.05.2016 щодо земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0108, площею 25 га., укладених між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_1 , зобов`язання ОСОБА_1 повернути Лубенській міській раді Полтавської області земельні ділянки кадастровий номер :08:001:0001, площею 37,7197 га; кадастровий номер :05:001:0032, площею 12,72 га; кадастровий номер :07:002:0108, площею 25 га. та припинити ОСОБА_1 право оренди земельних ділянок: кадастровий номер :08:001:0001 загальною площею 37,7197 га; кадастровий номер :05:001:0032 загальною площею 12,72 га; кадастровий номер :07:002:0108 загальною площею 25 га.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з Конституцією України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Земельного кодексу України,, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння,. користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

За приписами статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю насувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України. Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних. Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Згідно з статтею 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і її порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами У країни і договором оренди землі.

Згідно з статтею 6 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно з ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини першої статті 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної власності у користування здійснюється органами виконавчої влади на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом виконавчої влади, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України.

Згідно частини другої статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко- економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, стаття 123 Земельного кодексу України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інших, крім установлених цією статтею, матеріалів і документів; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Положення статей 22, 31, 93, 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначають, що землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди.

Відповідно до частини першої та другої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 134 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений Законом України «Про фермерське господарство».

Так, згідно з абзацом 1 частини першої статті 7 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Частиною другою статті 7 цього Закону передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки, Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону.

Статтею 12 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що землі фермерського господарства можуть складатись із:

а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;

в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Отже, Відповідач 1 мав передбачені нормами Земельним кодексом України повноваження (право розпоряджатись землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, в т.ч. на прийняття рішення про надання дозволу Відповідачу 2 на розроблення документації із землеустрою та за наслідком затвердження розробленого проекту землеустрою та прийняття рішення про надання земельних ділянок в оренду.

Результатом зазначеного стало укладання між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 договорів оренди землі, предметом яких є саме платне та строкове користування Відповідачем 1 спірними земельними ділянками.

Так, норми статей 7, 12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 116, 121, 123, 134 ЗК України не обмежують кількість земельних ділянок, які громадянин може отримати для створення фермерського господарства без конкурентних засад.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно до частини першої статті 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно п. 9 договору оренди землі б/н від 16.05.2016 щодо оренди земельної ділянки площею 25 га з кадастровим номером :07:002:0108, - орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 68 505,02 гривень в рік, що становить 8% від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по області визначеної за матеріалами нормативної грошової оцінки земель 1995 року з урахуванням індексації такої оцінки станом на 01.01.2016 на коефіцієнт 4,7964 та коефіцієнта для ріллі 1,756.

Згідно п. 9 договору оренди землі б/н від 16.05.2016 щодо оренди земельної ділянки площею 12,72 га з кадастровим номером :05:001:0032, - орендна тата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 34 855,35 гривень в рік, що становить 8% від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по області визначеної за матеріалами нормативної грошової оцінки земель 1995 року з урахуванням індексації такої оцінки станом на 01.01.2016 на коефіцієнт 4,7964 та коефіцієнта для ріллі 1,756.

Згідно п. 9 договору оренди землі б/н від 12.07.2016 щодо оренди земельної ділянки площею 37,7197 га з кадастровим номером :08:001:0001, - орендна тата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 86 918,35 гривень в рік, що становить 8% від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по області визначеної за матеріалами нормативної грошової оцінки земель 1995 року з урахуванням індексації такої оцінки станом на 01.01.2016 на коефіцієнт 4,7964 та коефіцієнта для ріллі 1,756.

Таким чином, в договорах оренди землі зазначено як розмір орендної плати, так і порядок розрахунку розміру такої орендної плати у відповідності до розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У постанові Вищого господарського суду України від 29.10.2014 по справі № 916/1048/14, в якій зазначено що - чинне законодавство не пов`язує дійсність договору оренди землі із наявністю або відсутністю затвердженої у встановленому законом порядку технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель, також це не було істотною умовою договору оренди землі, відсутність якої може свідчити про недотримання відповідачами вимог чинного законодавства при укладенні спірного договору оренди землі.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 212/7294/15-ц.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із п.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 02.11.2023

Суддя Кльопов І.Г.