ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1542/23

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

до

Садівницького товариства «Рябина» (08714, Київська область, Обухівський район, с. Старі Безрадичі, код: 23568832)

про визнання недійсним та скасування рішень загальних зборів учасників товариства,

за участю представників учасників справи:

від позивачів: ОСОБА_2 ;

від відповідача: Новосьол Ю.В., Лиштва Ю.В.;

До Господарського суду Київської області 22.05.2023 надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі по тексту ОСОБА_1 /позивачка) до Садівницького товариства «Рябина» (надалі по тексту СТ «Рябина»/товариство/відповідач) про визнання недійсним та скасування рішень загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом № 3 від 07.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/1542/23 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.06.2023. Цією ж ухвалою суд витребував від відповідача належним чином завірену копію протоколу загальних зборів членів СТ «Рябина», що було складено за результатами проведення загальних зборів останнього від 07.05.2023.

До суду 13.06.2023 від відповідача, на виконання вимог суду, надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а 16.06.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

На адресу суду 06.07.2023 від позивачки надійшла відповідь на відзив, а 10.07.2023 від позивачки надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій конкретизовано номер протоколу, яким оформлено спірні рішення.

До суду 20.07.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Від представника позивачки 31.07.2023 до суду надійшли письмові заперечення, в яких зазначено про відсутність підстав для прийняття до уваги документів та доказів, долучених відповідачем до заперечень на відповідь на відзив, а також зазначено про відсутність у ОСОБА_3 повноважень на здійснення представництва інтересів товариства в суді, оскільки спірним рішенням його звільнено з посади голови правління товариства.

На адресу суду 09.08.2023 від відповідача надійшли письмові пояснення, щодо спростування тверджень представника позивачки, викладених у письмових запереченнях, що надійшли на адресу суду 31.07.2023.

Ухвалою суду від 16.08.2023, із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті, який судом неодноразово відкладався та остаточно був призначений на 27.09.2023.

До суду 27.09.2023 від відповідача надійшов текст виступу у судових дебатах, а також попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу.

В судове засідання з`явились представники сторін. Представник позивачки наполягав на задоволенні позову, а представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Садівницьке товариство «Рябина» є об`єднанням громадян і неприбутковою організацією, що здійснює свою діяльність на земельній ділянці, наданій у користування для організації колективного саду розпорядженням Ради Міністрів України від 08.12.1987 № 332, рішенням виконавчого комітету Обухівської районної ради депутатів трудящих (Державний Акт на право користування землею, зареєстрований у книзі записів державних актів на право користування землею 1988 року за № 98) та рішенням Безрадичівської сільської ради народних депутатів Обухівського району Київської області від 05.10.1987 № 7, загальною площею 30 гектарів, виділених із земель колгоспу імені Тельмана с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, з кількістю ділянок 268.

07.05.2023 відбулись загальні збори членів товариства із наступним порядком денним: 1. Затвердження дійсної кількості членів товариства; 2. Прийняття рішень з питань порядку проведення Загальних зборів членів товариства. Обрання Голови та секретаря Загальних зборів. Обрання лічильної комісії та затвердження її складу; 3. Прийняття в члени товариства осіб, що подали заяви та виключення з членів товариства; 4. Звіт голови правління та членів правління; 5. Вибори голови правління товариства; 6. Ухвалення нової редакції Статуту; 7. Вибори членів правління; 8. Вибори ревізійної комісії. 9. Погодження бюджету на 2023-2024 роки; 10. Сплата членських внесків та за використану електроенергію; 11. Поточні питання.

Рішення прийняті на цих зборах оформлені протоколом від 07.05.2023 № 3.

Зі змісту протоколу № 3, вбачається, що реєстраційною комісією встановлено, що для участі у зборах зареєструвалося 85 членів ттовариства. Також зазначено, що внаслідок проведеної правлінням роботою з визначення дійсної кількості членів товариства було встановлено, що такою дійсною кількістю членів є 108 осіб. Та саме від цієї кількості членів товариства було визначено кворум для проведення цих зборів.

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державну реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі ЄДР) загальна кількість членів товариства становить 228.

Позивачка звернулася до суду із розглядуваним позовом та просить визнати недійсним рішення загальних зборів товариства, оформлені протоколом від 07.05.2023 № 3, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є дійсним членом товариства, не була повідомлена належним чином про час та місце проведення загальних зборів, збори проведено за відсутності необхідного кворуму.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що ним було дотримано порядок повідомлення дійсних членів товариства про проведення загальних зборів у зручний для них спосіб, позивачка була повідомлена про проведення зборів персональним поштовим повідомленням. Кворум, необхідний для визначення правомочності зборів необхідно обраховувати не від загальної кількості членів товариства, що відображено в ЄДР (228 осіб), а від кількості дійсних членів товариства, яка була встановлена правлінням товариства (108 осіб), внаслідок проведеної роботи з актуалізації відповідних даних. Оспорюваним рішенням права та інтереси позивачки порушено не було, її посилання на не повідомлення інших членів товариства не відповідають дійсності та не можуть братися до уваги з метою перевірки факту порушення її суб`єктивного права. Крім того, відповідач посилався на не доведення позивачкою того, що вона є дійсним членом товариства.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом положень частини першої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у Господарському кодексі України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).

Зазначені норми кореспондуються із положеннями статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію».

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України «Про кооперацію» кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2, 23 Закону України «Про кооперацію»).

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів члена товариства. Також слід перевірити дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивачки про такі збори.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Разом з тим, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 927/546/18, від 28.01.2021 у справі № 910/15906/19, від 07.09.2021 у справі № 916/2506/20.

Позивачка обґрунтовує порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів своїм членством у товаристві, на підтвердження чого посилається на копію членської книжки від 2011 року, відомостями, зазначеними в членській книжці, про сплату нею членських внесків, а також рішенням Господарського суду Київської області від 01.09.2022 у справі № 911/2606/21.

Відповідач в перебігу розгляду справи заперечував членство позивачки у товаристві, стверджуючи, що загальними зборами відповідне рішення не приймалося.

Згідно приписів ст. 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

За змістом положень п. 18, 21 Статуту товариства, в редакції затвердженій протоколом № 5 від 22.12.2016: прийняття в члени садівницького товариства проводиться правлінням на підставі письмової заяви особи, що вступає в члени, з наступним затвердженням цього рішення загальними зборами. Правління видає кожному члену товариства на протязі місяця з дня прийому членську книжку.

До матеріалів справи позивачкою долучено копію членської книжки 2011 року, в якій зазначено наступну інформації: розмір садової ділянки 0,12 га, ділянка № НОМЕР_2 , 160, також з копії членської книжки вбачається наявність прикріпленого фото, а також відтиску печатки Товариства.

Поряд із цим, із копії цієї членської книжки вбачається відсутність підпису голови правління та секретаря, дата видачі книжки містить лише рік її видачі.

В матеріалах справи дійсно відсутнє рішення, яким позивачку було б прийнято до складу членів товариства.

До того ж, суд керується наявною у матеріалах справи редакцією Статуту товариства 2016 року, коли як членська книжка ймовірно видана у 2011 році, що унеможливлює встановлення судом чинного станом на дату видачі членської книжки, порядку прийняття особи до складу членів товариства.

Крім того, відповідачем в перебігу розгляду справи не зазначалося, що ті земельні ділянки, що зазначені в членській книжці, позивачці не належать, та фактичні дії відповідача, зокрема щодо вжиття заходів до персонального повідомлення позивачки про проведення загальних зборів, свідчать скоріше про визнання відповідачем її членства у товаристві, що з огляду на наявність оформленої, хоча і з певними недоліками, членської книжки дає суду підстави для висновку, що слід виходити з того, що позивачка скоріше є членом товариства, оскільки неспростовних даних зворотного, в матеріалах справи не має.

Відмова у задоволенні позову лише суто з мотивів не доведення позивачкою її членства у товаристві, могло б призвести до невиправданого позбавлення останньої, якщо вона дійсно є членом товариства, права захищати свої інтереси в суді в аспекті рішень, що приймаються загальними зборами. Тож правові наслідки того, що суд в наступному виходитиме з того, що позивачка скоріше є членом товариства будуть менш обтяжливими для тих завдань, що стоять перед правосуддям, ніж якби суд виходив з недоведеності позивачкою свого членства у товаристві.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне зазначити, що положення Статуту в редакції 2016 року містить неактуальні, станом на цей час, положення щодо членства, адже не враховує порядок набуття та припинення членства у випадку, наприклад, зміни власника земельної ділянки. Наразі, Статут містить, зокрема такі застарілі та неактуальні положення, як, до прикладу, п. 22 Статуту, що передбачає виділення членам товариства садових ділянок, п. 23.2 про право приватизувати надану земельну ділянку.

При цьому, з обставин справи вбачається, що більшість спірних питань точиться навколо зміни власників земельних ділянок внаслідок вчинення ними відповідного правочину або в порядку спадкування.

Менше з тим, для цілей розгляду цієї справи, суд виходитиме з того, що позивачка все ж є членом товариства, та, відповідно, має право на звернення до суду із розглядуваним позовом, за суб`єктними ознаками.

Суд вбачає недоречним та безпідставним з метою підтвердження членства позивачки у товаристві посилання на обставини справи № 911/2606/21, що перебувала у провадженні Господарського суду Київської області, адже в частині членства у цій справі суд виходив лише з того, що членство позивачки не заперечувалося товариством.

Втім, такі висновки суду, у згаданій справі, не утворюють преюдицію, що унеможливлювала б право відповідача на спростування членства позивачки у товаристві в майбутньому.

Втім, в межах розглядуваної справи відповідач, належним чином, свої аргументи про членство позивачки у товаристві не підтвердив, а його власна непослідовна поведінка, в цій частині, позбавляє суд можливості прийняти його заперечення до уваги.

Щодо дотримання порядку повідомлення про проведення зборів.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Як зазначає відповідач, інформація про проведення загальних зборів членів Товариства була розміщена в місцях загального користування (оголошення розміщалися на стовпах, парканах), а щодо 29 осіб відповідні повідомлення було направлено цінними листами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, в якості доказів надсилання на адресу позивачки повідомлення про проведення загальних зборів 07.05.2023, надав опис вкладення у лист та поштову накладну АТ «Укрпошта» від 26.04.2023 № 980.

Поряд із цим, позивачка заперечує факт отримання зазначеного листа.

Суд виходить з того, що порядок повідомлення членів товариства про проведення загальних зборів, має визначатися органом, що організовує проведення відповідних зборів таким чином, щоб найкраще забезпечити реальне повідомлення членів товариства про проведення зборів.

Суд не виключає, що розміщення інформації в місцях загального користування може бути одним із способів такого повідомлення, втім з огляду на неможливість ідентифікації дати, коли відповідні оголошення було розміщено, такий спосіб повідомлення завжди перебуватиме під загрозою бути поставленим під сумнів з боку зацікавлених осіб.

Втім, в межах цієї справи, суд виходить з того, що позивачка у належний спосіб була повідомлена про проведення зборів, адже відповідне повідомлення було направлено на її адресу засобами поштового зв`язку за 10 днів до проведення зборів, яке не було отримано позивачкою не з вини відповідача.

Поряд із цим, суду не зрозуміло, чому відповідне повідомлення направлялося саме за 10 днів? Чому відповідач не здійснює відповідного повідомлення заздалегідь, для того щоб уникнути суперечливості у питанні дотримання порядку повідомлення членів товариства про проведення зборів, принаймні в частині строків такого повідомлення.

В аспекті того, що позивачка була повідомлена про проведення зборів, шляхом направлення за 10 днів до проведення зборів цінного листа, суд вважає неважливими причини неотримання такого листа позивачкою та в цій частині, вважає, що порушення порядку повідомлення позивачки про проведення зборів допущено не було.

Щодо того, чи було дотримано вимоги закону відносно повідомлення інших членів товариства, суд не вдається до змістовного аналізу цих обставин, адже прав та охоронюваних законом інтересів позивачки зазначене питання не стосується та на правильне вирішення цієї справи, зазначені обставини не впливають.

До того ж, оскільки порушення порядку повідомлення члена товариства про проведення загальних зборів не є безумовною підставою для визнання недійсним, прийнятого на зборах рішення, суд не вважає за необхідне більше зосереджуватися на цьому питанні та переходить до оцінки аргументів сторін щодо дотримання вимог закону про наявність на зборах необхідного кворуму, для того щоб вважати проведені збори такими, що проведені повноважним складом учасників.

Щодо наявного кворуму для проведення зборів.

Так, відповідно до частини 9 статті 15 Закону України «Про кооперацію» загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених.

Тобто, суд має співставити загальну кількість членів товариства із кількістю членів, що безпосередньо взяли участь у зборах (були зареєстровані для участі в них).

Як зазначає відповідач, докази чого долучено до матеріалів справи, на засіданні правління 02.04.2023 (протокол № 12) було прийнято рішення про проведення чергових загальних зборів товариства 07.05.2023.

Згідно протоколу засідання правління № 13 від 25.04.2023, керуючись інформацією сформованою за результатами Акту ревізії дійсних членів товариства від 25.04.2023, було прийнято рішення про затвердження списку дійсних членів товариства у кількості 108 осіб, керуватися фактичною кількістю членів товариства при скликанні зборів, затвердити порядок денний зборів та інші рішення, направлені на підготовку та проведення зборів 07.05.2023.

Отже, відповідач при проведенні зборів, на яких були зареєстровані 85 членів товариства, виходив з того, що дійсна, фактична кількість членів товариства становить 108 осіб.

Позивачка ж, в перебігу розгляду справи наполягала на тому, що треба виходити із кількості членів товариства 228 осіб, тобто із кількості членів товариства, що зазначена в ЄДР.

Надаючи доводам сторін, в цій частині, належну юридичну оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Як вже зазначалося, згідно відомостей, що містяться в Єдиному державну реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань загальна кількість членів товариства становить 228.

Суд погоджується із твердженнями відповідача про те, що зазначена кількість членів товариства, ймовірно, була визначена ще на стадії утворення товариства, та в силу різних причин, вона може не відповідати дійсній кількості чинних членів товариства, яка має братися до уваги для обрахунку необхідного кворуму.

Суд не заперечує право відповідача проводити необхідну ревізію дійсної кількості членів на підставі актуальних даних, внаслідок чого така встановлена фактична кількість членів та їх персональний склад може не збігатися із кількістю та складом членів, що міститься в ЄДР.

Не дивлячись на те, що кількість членів товариства, що міститься в ЄДР є офіційно підтвердженою, втім не завжди можна вважати виправданим керуватися саме цією кількістю, якщо товариство продемонструвало та довело, що дійсна кількість членів товариства є іншою.

Сторонами до матеріалів справи не було долучено загального персонального списку членів у кількості 228 осіб.

Як вбачається зі змісту акту ревізії дійсних членів товариства від 25.04.2023, фактична кількість членів товариства визначалася за наступними критеріями: 1) відповідність положенням Статуту, 2) наявність рішення загальних зборів щодо прийняття у членство, 3) наявність первинного акту на право власності на ділянку після її приватизації. Право приватизації земельної ділянки мали лише члени товариства.

У відповідному списку проаналізовано перелік з 213 осіб, із зазначенням номеру земельної ділянки, її площі та позначки про членство.

Прочерком було позначено осіб, що, за оцінкою відповідача, членами товариства не є, особи ж, що є членами товариства позначені приміткою «Член СТ Рябина».

За п. 126 зазначеного списку зазначено позивачку, номери земельних ділянок 158, АДРЕСА_2 та в графі членство зазначено прочерк. Хоча, як вже зазначалося, відповідач направляв на її адресу повідомлення про проведення зборів 07.05.2023.

На прикладі позивачки, судом вбачається, що в процесі перевірки актуального складу членів товариства відповідачем було застосовано надто суб`єктивний критерій оцінки членства осіб в товаристві, який не в повній мірі є таким, що відповідає необхідним вимогам для перевірки факту членства у товаристві.

З огляду на зазначені вище та застосовані відповідачем критерії для оцінки членства осіб, що зазначені у переліку, вбачається, що, серед іншого, відповідач не вважав членом товариства, особу, щодо якої було відсутнє рішення загальних зборів про прийняття у членство.

Втім, залишилось не зрозумілим, таке рішення відсутнє у розпорядженні правління, що могло бути обумовлене діями попереднього складу правління, що, наприклад, не зберегло такі рішення, чи не передало його новому складу правління чи таке рішення взагалі ніколи не приймалося.

Крім того, судом було проведено співставлення списку осіб, що зазначено в акті ревізії та список членів товариства, зареєстрованих для участі у загальних зборах 07.03.2023 та таке співставлення призвело до висновків, що принаймні 12 осіб, що позначені в списку, відображеному в акті ревізії, як особи, що членами товариства не є, втім були зареєстровані для участі у зборах.

Тобто, дійсна кількість членів товариства, встановлена актом ревізії визначена без урахування зазначених осіб, проте, для визначення кворуму, таких осіб було включено у розрахунок, що, на думку суду, спотворює правильність визначення як загальної кількості дійсних членів товариства, так і визначення необхідного кворуму.

Це стосується, зокрема ОСОБА_4 (ділянка № 7), ОСОБА_5 (ділянка № НОМЕР_3 ), ОСОБА_6 (ділянка № НОМЕР_4 ), ОСОБА_7 (земельна ділянка № НОМЕР_5 ), ОСОБА_8 (земельна ділянка № 164), ОСОБА_9 (ділянка № НОМЕР_6 , 180), ОСОБА_10 (ділянка № НОМЕР_7 ), ОСОБА_11 (ділянка № НОМЕР_8 ), ОСОБА_12 (ділянка № НОМЕР_9 ), ОСОБА_13 (ділянка № НОМЕР_10 ), ОСОБА_14 (ділянка № НОМЕР_11 ), ОСОБА_15 (ділянка № НОМЕР_12 ).

Судом встановлені також інші невідповідності щодо 5 осіб, які зареєструвалися для участі у зборах. Так, в списку осіб, що зареєструвалися для участі у зборах містяться прізвища: ОСОБА_16 (п/н 13), ОСОБА_17 (п/н 59), ОСОБА_18 (п/н 84), хоча в акті ревізії дійсних членів товариства вказані особи не зазначені, та в списку присутніх щодо цих осіб не має вказівки на належну їм земельну ділянку. Членом товариства значиться ОСОБА_19 , хоча зареєструвалась на зборах ОСОБА_20 за п/н 85, яка членом товариства не є. Щодо ділянки № НОМЕР_13 в акті ревізії значиться ОСОБА_21 , як такий, що не є членом товариства, хоча в списку присутніх по ділянці 212 зареєструвався ОСОБА_22 (за дорученням).

Крім того, зі списку осіб, що зареєструвалися для участі у зборах вбачається, що від імені 30 осіб участь у зборах приймали представники за дорученням. При цьому самих доручень відповідачем до матеріалів справи не надано, що унеможливлює перевірку судом дійсно наявного волевиявлення члена товариства на представництво його інтересів на зборах, що були проведені 07.05.2023.

З огляду на загальну кількість осіб, що зареєструвалися на зборах (85 осіб) сумнівним та/чи недоведеним вбачається участь 47 осіб (12 осіб, які в загальному списку (213 осіб) позначені, як особи, що не є членами товариства, 3 особи, які взагалі в загальному списку не значаться, відсутність правових підстав для участі у зборах ОСОБА_20 та ОСОБА_22 (щодо ділянки № 212), 30 осіб приймали участь за дорученням, копії яких до матеріалів справи не долучені), що, навіть по відношенню до визначеної правлінням товариства дійсної кількості членів товариства 108 осіб, дає підстави для висновку про недоведеність відповідачем наявності на зборах 07.05.2023 необхідного кворуму для того, щоб вважати зазначені збори повноважними.

А з огляду на сумнівність критеріїв, які відповідач застосував для визначення дійсної кількості членів товариства, та виявлені судом суперечливості навіть у визначеному товариством переліку дійсних членів, суд позбавлений можливості самостійно обрахувати необхідний кворум.

Суд вважає, що задля запобігання відповідним порушенням у майбутньому, товариству необхідно або виходити із кількості членів товариства, яка зазначена в ЄДР (228 осіб) або представити відомості, що будуть свідчити про те, що дійсна кількість членів товариства дійсно становить менше зазначеної в ЄДР.

Наразі, якщо виходити із кількості членів товариства, зазначеної в ЄДР, необхідного кворуму для повноважності зборів, що відбулися 07.05.2023 не було. А неможливість визначення дійсної кількості членів товариства, що може відрізнятися від того, що зазначено в ЄДР, позбавляє суд можливості встановити необхідну кількість членів, що мали бути присутніми на зборах, для того щоб вважати їх повноважними.

Суд вважає, що з огляду на триваючі численні судові спори між членами товариства та самим товариствам, давність утворення товариства та ймовірну неактуальність інформації щодо членства, тривалу невизначеність та суперечливість загальної кількості членів товариства, останньому, в порядку підготовки до проведення зборів, було необхідно чи є необхідним здійснити в майбутньому наступні дії:

1. Встановити дійсну кількість земельних ділянок у товаристві, та за принципом приналежності права власності таких земельних ділянок, встановити реєстр власників земельних ділянок;

2. Виходити, з того, що особа, що є власником земельної ділянки, розташованої на території товариства, є членом товариства або потенційним членом товариства та усі рішення, що приймаються зборами товариства входять до кола їх прав та інтересів, що прямо чи опосередковано надає таким особам право доводити в судовому порядку незаконність прийнятих рішень, хоча б з суто формальних міркувань (на кшталт, неповідомлення про проведення зборів). Тобто виходити із презумпції членства у товаристві, ніж відсутності такого статусу.

Посилання відповідача на те, що одним із критеріїв перевірки членства у товаристві є прийняття зборами рішення про прийняття такої особи у члени товариства є помилковим, з огляду на те, про що зазначає сам відповідач, що частина відповідних рішень, що могла бути прийнята у минулому могла бути не переданою попереднім складом органів управління такого товариства, новообраному складу.

Хоча на членство особи у товаристві не можуть впливати суб`єктивні дії чи бездіяльність органів управління товариства;

Такий спосіб дозволить уникнути чи значно мінімізувати непорозуміння щодо визначення загальної кількості членів товариства, адже суперечливість у визначенні такої кількості, якщо виходити, що дійсна кількість є значно меншою, ніж та що зазначена в ЄДР, завжди ставитиме під сумнів будь-яке рішення загальних зборів, як таке, що прийнято неповноважним складом, що і надалі породжуватиме судові спори, щодо таких рішень.

Суд вважає, що товариством вже проведено певну роботу у цьому напрямку, проте, наявні недоліки щодо визначення дійсної кількості членів товариства, не дозволяють суду виходити із тієї кількості членів товариства, що була ним визначена в акті ревізії.

Неможливість визначення дійсної кількості членів товариства призводить до неможливості визначення необхідного кворуму для того щоб вважати збори, проведені 07.05.2023 повноважними, що зумовлює висновки суду про недійсність рішень, прийнятих загальними зборами товариства, оформлені протоколом № 3 від 07.05.2023, адже неможливість встановлення необхідного кворуму є безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів товариства.

Решта аргументів сторін на висновки суду не впливають, вирішального значення для справи не мають та з цих причин окремо судом не коментуються.

Як вбачається з позову, позивачка просила визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів товариства.

Поряд з цим, суд зазначає, що не відповідає законодавству одночасне визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів. Такі вимоги за своєю суттю є альтернативними, оскільки мають різні правові наслідки, зокрема, через різницю у часі дії такого акта.

У разі визнання рішення недійсним у суду немає потреби скасовувати його, оскільки визнання його недійсним означає, що він не створює правових наслідків з моменту його вчинення. Скасування ж рішення означає втрату чинності таким актом на майбутнє з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

З огляду на викладене, застосовуючи належний спосіб захисту порушеного права, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та ухвалює рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, оформлені протоколом № 3 від 07.05.2023.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом № 3 від 07.05.2023.

3. Стягнути з Садівницького товариства «Рябина» (08714, Київська область, Обухівський район, с. Старі Безрадичі, код: 23568832) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 2684,00 гривень судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2023.

Суддя Р.М. Колесник