У Х В А Л А

30.10.2023 м. КиївСправа № 910/16449/23

Суддя Сергій Балац, розглянувши

заяву: товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "РІК-АВТОГАРАНТ";

до: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП";

про: видачу наказу про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "РІК-АВТОГАРАНТ" (далі - Заявник) звернулося до господарського суду із заявою до приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА ГРУПА "Ю.БІ.АЙ-КООП" (далі - Боржник) про видачу наказу про стягнення заборгованості.

Так, Заявником заявлені вимоги про стягнення з боржника заборгованості за укладеним між сторонами договором про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) від 03.10.2016 № ФП-07/2016 та договорів факультативного перестрахування/ретроцесії ковер-нота, які діють на підставі основного договору, а саме:

- ковер-нот від 06.06.2019 № 096/10/19, за страховим актом від 04.05.2020 № 029/20 КТЗ;

- ковер-нот від 26.07.2019 № 133/10/19, за страховим актом від 13.07.2020 № 045/20 КТЗ;

- ковер-нот від 19.05.2020 № 070/10/20, за страховим актом від 23.12.2020 № 086/20 КТЗ;

- ковер-нот від 03.01.2020 № 003/10/20, за страховим актом від 02.10.2020 № 067/20 КТЗ;

- ковер-нот від 22.07.2019 № 120/10/19, за страховим актом від 23.10.2020 № 076/20 КТЗ;

- ковер-нот від 09.01.2020 № 005/10/20, за страховим актом від 08.10.2020 № 072/20 КТЗ;

- ковер-нот від 26.12.2019 № 216/10/19, за страховим актом від 30.10.2020 № 077/20 КТЗ;

- ковер-нот від 02.06.2020 № 083/10/20, за страховим актом від 12.11.2020 № 078/20 КТЗ;

- ковер-нот від 05.04.2019 № 048/10/19, за страховим актом від 17.11.2020 № 079/20 КТЗ;

- ковер-нот від 28.04.2020 № 064/10/20, за страховим актом від 22.03.2021 № 018/21 КТЗ;

- ковер-нот від 18.09.2020 № 195/10/20, за страховим актом від 22.06.2021 № 048/21 КТЗ;

- ковер-нот від 05.06.2020 № 088/10/20, за страховим актом від 08.04.2021 № 023/21 КТЗ;

- ковер-нот від 20.03.2020 № 044/10/20, за страховим актом від 20.03.2020 № 044/20 КТЗ;

- ковер-нот від 23.10.2020 № 217/10/20, за страховим актом від 23.02.2021 № 012/21 КТЗ;

- ковер-нот від 11.08.2020 № 151/10/20, за страховим актом від 08.02.2021 № 009/21 КТЗ;

- ковер-нот від 04.02.2020 № 014/10/20, за страховим актом від 19.04.2021 № 028/21 КТЗ;

- ковер-нот від 22.07.2020 № 129/10/20, за страховим актом від 24.03.2021 № 020/21 КТЗ;

- ковер-нот від 14.09.2020 № 181/10/20, за страховим актом від 16.04.2021 № 027/21 КТЗ;

- ковер-нот від 25.05.2020 № 077/10/20, за страховим актом від 17.03.2021 № 017/21 КТЗ;

- ковер-нот від 19.10.2020 № 213/10/20, за страховим актом від 16.04.2021 № 026/21 КТЗ;

- ковер-нот від 11.08.2020 № 153/10/20, за страховим актом від 16.04.2021 № 025/21 КТЗ;

- ковер-нот від 09.02.2021 № 030/10/21, за страховим актом від 11.10.2021 № 071/21 КТЗ;

- ковер-нот від 14.01.2021 № 011/10/21, за страховим актом від 10.11.2021 № 077/21 КТЗ;

- ковер-нот від 26.06.2020 № 107/10/20, за страховим актом від 23.12.2021 № 087/21 КТЗ;

- ковер-нот від 02.10.2020 № 202/10/20, за страховим актом від 06.09.2021 № 062/21 КТЗ.

Приписами пункту 5 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, та встановлення обставин спливу позовної давності щодо заявленої вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності). Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 Господарського процесуального кодексу України). Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині або у випадку заявлення вимог поза межами позовної давності, навіть щодо частини періоду нарахування в межах певного виду вимог, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав. При цьому, законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд, буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

Положеннями статті 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу наказу про стягнення заборгованості засобами поштового зв`язку 19.10.2023.

Приймаючи до уваги дати виникнення у боржника грошового зобов`язання та дату звернення заявника до суду із заявою про видачу наказу, з моменту виникнення права частини вказаних вище вимог пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для таких вимог.

Оскільки процесуальним законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та видачі судового наказу в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, суд дійшов висновку про відмову у видачі наказу про стягнення з боржника заборгованості за договором про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) від 03.10.2016 № ФП-07/2016 та договорів факультативного перестрахування/ретроцесії ковер-нота, які діють на підставі основного договору.

Керуючись ст. 257 Цивільного кодексу України, п. 5 ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

У видачі наказу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац