УХВАЛА

м. Київ

05.10.2023Справа № 910/5900/19
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі № 910/5900/19 за нововиявленими обставинами у справі

за позовом Компанії Acting Project Investments s.r.o.

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Солтрейд"

2) Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"

про виділ частини об`єкта, будівництво якого не завершено, визнання права власності на виділену частину об`єкта та припинення права спільної часткової власності

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: Носенко Т.С.;

від відповідача-2: Богомазов П.С.;

від третьої особи: Головіна О.І.

ВСТАНОВИВ:

07.05.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Acting Project Investments s.r.o. з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Солтрейд" та Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про виділ частини об`єкта, будівництво якого не завершено, визнання права власності на виділену частину об`єкта та припинення права спільної часткової власності.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачі в порушення норм чинного законодавства України та домовленостей між сторонами ухиляються від вчинення дій, направлених на завершення будівництва, введення об`єкта в експлуатацію та реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно, що належить на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачам, у зв`язку з чим позивач просить суд виділити частину об`єкта, будівництво якого не завершено (кадастровий номер :78:223:0012) у розмірі 91,684 %, визнати за позивачем право власності на виділену частину об`єкта та припинити право спільної часткової власності.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2020, позов задоволено повністю.

18.08.2022 через відділ автоматизованого документообігу суду від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі № 910/5900/19 за нововиявленими обставинами.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/622/22 від 18.08.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/5900/19, для розгляду заяви Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 за нововиявленими обставинами у справі № 910/5900/19, у зв`язку з відпусткою судді Плотницької Н.Б.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2022 справу № 910/5900/19 для розгляду заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 за нововиявленими обставинами у справі №910/5900/19 передано судді Андреїшиній І.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2022 заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі №910/5900/19 за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2023 у справі №910/5900/19 ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.08.2022 у справі №910/5900/19 скасовано; справу № 910/5900/19 направлено до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо відкриття провадження про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 за нововиявленими обставинами.

09.05.2023 матеріали справи №910/5900/19 надійшли до Господарського суду міста.

За наслідками автоматизованого розподілу справа № 910/5900/19 передана на розгляд судді Андреїшиній І.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 задоволено самовідвід судді Андреїшиної І.О. від розгляду справи № 910/5900/19. Матеріали судової справи № 910/5900/19 передано уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2023 справу № 910/5900/19 для розгляду заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 за нововиявленими обставинами у справі №910/5900/19 передано судді Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 за нововиявленими обставинами у справі №910/5900/19 та відкрито провадження за нововиявленими обставинами, судове засідання призначено на 15.06.2023.

Розгляд справи № 910/5900/19 у судовому засіданні 15.06.2023 відкладено на 29.06.2023.

19.06.2023 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла ухвала Касаційного господарського суду від 15.06.2023, якою витребувано, зокрема, з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5900/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2023 зупинено провадження у справі № 910/5900/19 до перегляду в касаційному провадженні постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2023 та повернення матеріалів справи № 910/5900/19, матеріали справи № 910/5900/19 направлено до Касаційного господарського суду.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2023 у справі № 910/5900/19 залишено без змін.

15.08.2023 матеріали справи надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 поновлено провадження у справі № 910/5900/19, розгляд справи призначено на 05.10.2023.

Розглянувши у судовому засіданні 05.10.2023 заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі № 910/5900/19 за нововиявленими обставинами, суд зазначає таке.

Подана заява мотивована наявністю нововиявлених обставин, якими, на думку заявника, є встановлені постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.07.2022 у справі №214/4606/20 факти. Зокрема заявник вказує на те, що позивач у цій справі № 910/5900/19 - компанія Acting Ptoject Investments s.r.o., та два відповідачі - ТОВ "Солтрейд" та БП "Солідарність" у формі ТОВ належать та підконтрольні двом фізичним особам - членам однієї сім`ї - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; в усіх трьох названих суб`єктів господарювання - один кінцевий бенефіціарний власник.

Заявник стверджує, що про зазначені обставини дізнався лише 01.08.2022 - з дати публікації в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови Дніпровського апеляційного суду у справі № 214/4604/20.

Частиною першою статті 320 ГПК України, зокрема, визначено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, серед іншого, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 320 ГПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Нововиявленою обставиною є не факт ухвалення судового рішення, не саме це рішення як юридичний факт, а обставина, яку в ньому встановив суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 752/4995/17).

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дія чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі № 640/25034/19).

Суд відзначає, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: - по-перше, їх існування на час розгляду справи, - по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, - по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Тож, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Водночас нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Проте, суд наголошує, що необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, існування обставин на час розгляду справи, по-друге те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Суд зазначає, що зазначені заявником обставини не має усіх необхідних ознак нововиявленої в розумінні чинного процесуального закону, а також істотності для розгляду справи, яка б в установленому порядку спростовувала факти, що були покладені в основу судового рішення у справі № 910/5900/19.

За переконанням суду, постанова Дніпровського апеляційного суду від 26.07.2022 у справі № 214/4604/20 про скасування заходів забезпечення позову не могла встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період з 1996 по 2014 без реєстрації шлюбу, оскільки матеріали справи не містять рішення суду, зокрема, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині судового рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1)відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2)задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3)скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду; 3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду.

Приймаючи до уваги недоведення відповідачем наявності одночасно всіх трьох умов, які є необхідними для існування нововиявлених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволені заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі № 910/5900/19 за нововиявленими обставинами та залишення в силі цього судового рішення.

Згідно з вимогами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду покладаються на заявника.

Керуючись ст. 234, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі № 910/5900/19 за нововиявленими обставинами - відмовити повністю.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 у справі № 910/5900/19 залишити в силі.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст складено та підписано 06.11.2023.

Суддя С. В. Стасюк