ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"30" жовтня 2023 р. Справа № 906/812/23.

Господарський суд Житомирської області у складі

судді: Вельмакіної Т.М.,

розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Федоренка Ігоря Вікторовича про розстрочення виконання судового рішення

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрогобицький м`ясокомбінат"

до Фізичної особи-підприємця Федоренка Ігоря Вікторовича

про стягнення 127875,16 грн (з урахуванням ухвал суду від 13.07.2023 та від 18.09.2023)

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 03.10.2023 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Федоренка Ігоря Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрогобицький м`ясокомбінат" (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Трускавецька, буд.114, ід. код 30899640): 20997,11 грн 3% річних, 106461,66 грн інфляційних втрат, 14482,43 витрат на професійну правничу допомогу, 1911,88 грн судового збору. У стягненні 416,39 грн 3% річних відмовлено.

12.10.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява від 12.10.2023 про розстрочення виконання рішення суду, згідно якої останній просить суд розстрочити ФОП Федоренко Ігорю Вікторовичу ) заборгованість, присуджену на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрогобицький м`ясокомбінат", згідно рішення Господарського суду Житомирської області від 03.10.2023 у справі №906/812/23, шляхом погашення боргу рівними платежами протягом п`яти місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 17.04.2023 заяву ФОП Федоренка Ігоря Вікторовича про розстрочення виконання рішення суду у справі №906/812/22 прийнято до розгляду та призначено судове засідання для її розгляду на 30.10.2023.

30.10.2023 від представника стягувача надійшло клопотання, згідно якого остання не заперечує щодо задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду та просить суд провести судове засідання без її участі (а.с. 208-210).

Розглянувши заяву боржника та документи в її обґрунтування, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3, 4 статті 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приписами ч.5 ст.331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Суд зазначає, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Положення ст.331 ГПК України при цьому не містять конкретного переліку обставин для розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку можливість вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в господарській справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання судового рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, питання про розстрочення виконання рішення повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін. А тому під час розгляду заяви про розстрочення рішення мають бути досліджені та оцінені доводи та заперечення як боржника, так і стягувача. Важливо також дотримуватися розумного строку розстрочення.

При цьому суд зауважує, що вирішення питання про розстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, а відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні вказаної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення належать хвороба боржника або членів його сім`ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи - боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочку виконання рішення у справі, боржник вказав, що добросовісно погасив основну суму заборгованості під час розгляду справи, яка утворилася внаслідок введення на території України військового стану. Пояснив, що на даний час перебуває у скрутному фінансовому становищі, у зв`язку із збитками, які мають місце при здійсненні фінансово-господарської діяльності, що вбачається з наявної дебіторської заборгованості контрагентів. Зазначив, що частина заборгованості є безнадійною, а щодо іншої частини, вживаються заходи з її погашення, тому потрібен час для повного розрахунку з ТОВ "Дрогобицький м`ясокомбінат". До заяви додано довідку про стан дебіторської заборгованості та, копії договорів, накладних, товарно-транспортних накладних по операціям з контрагентами (а.с. 180-201).

Враховуючи зазначене, а також повне погашення відповідачем суми основного боргу, який заявлявся до стягнення у даній справі; наведену у клопотанні від 30.10.2023 позицію стягувача про відсутність заперечень щодо розстрочення виконання рішення суду; зважаючи на фінансовий стан боржника, а також інтереси кожної із сторін, суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення на 5 місяців сприятиме дотриманню справедливого балансу між інтересами сторін, який, зокрема, полягає у можливості боржника виконати свої зобов`язання перед стягувачем без ризику банкрутства (обумовленого рядом об`єктивних обставин у здійсненні господарської діяльності.

Натомість, розстрочення рішення суду надасть можливість стягувачу у нетривалий проміжок часу одержати виконання від боржника рішення суду без ускладнень, які можуть виникнути у разі одночасного стягнення з боржника всієї суми заборгованості при виконанні рішення суду у повному обсязі.

Суд також враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява 60858/00).

Надаючи оцінку обставинам, які склалися на стадії примусового виконання рішення суду в умовах воєнного стану, той факт, що через механізм розстрочення виконання рішення суду боржник лише намагається отримати легітимну можливість його поступового виконання, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду на п`ять місяців, з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, оскільки загальну суму заборгованості у розмірі 127458,77 грн неможливо поділити на п`ять платежів рівними частинами, а у тексті поданої заяви боржник зазначив, що оплата буде здійснюватися рівними частинами щомісяця в період з 01.11.2023 по 30.03.2024, суд вирішив встановити наступний графік сплати заборгованості: 25491,75 грн - до 30.11.2023; 25491,75 грн - до 30.12.2023; 25491,75 грн - до 30.01.2024; 25491,75 грн - до 29.02.2024; 25491,77 грн - до 30.03.2024.

Згідно з ч.7 ст.331 ГПК України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись статтями 233-235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Федоренка Ігоря Вікторовича про розстрочення виконання судового рішення задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення суду від 03.10.2023 у справі №906/812/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрогобицький м`ясокомбінат" до фізичної особи-підприємця Федоренка Ігоря Вікторовича на п`ять місяців, з дня набрання рішенням законної сили, а саме:

- 25491,75 грн - до 30.11.2023;

- 25491,75 грн - до 30.12.2023;

- 25491,75 грн - до 30.01.2024;

- 25491,75 грн - до 29.02.2024;

- 25491,77 грн - до 30.03.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Ухвалу підписано 01.11.2023

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу

2,3 - сторонам (рек.) - відповідачу оригінал