ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.11.2023 Справа № 914/3305/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва

розглянув заяву Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , смт. Бориня, Турківський район, Львівська область, заборгованості в сумі 2 583, 48 грн на підставі договору на право тичасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення літнього майданчика №Ф-235-2023 (П) від 12.05.2023, довідки про заборгованість з орендної плати №4-2302-47321 від 19.10.2023.

Розглянувши матеріали заяви, суд зазначає про відсутність підстав для її задоволення, та зазначає таке.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України містить імперативну вимогу про зазначення у заяві про видачу судового наказу відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Процесуальні наслідки недодержання вимог ст. 150 Господарського процесуального кодексу України визначено у п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

18 жовтня 2023 року введено в дію Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX, яким внесено зміни, зокрема, до положень Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Крім цього, п. 4 ч. 8 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Проте, заявником подано заяву про видачу судового наказу в письмовій формі через канцелярію суду, а не через електронний кабінет.

Відтак, з огляду на недодержання заявником імперативних вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України про зазначення у заяві про видачу судового наказу відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу на підставі у п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 151, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 2 583, 48 грн відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.