ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3764/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерне товариство "Укргазвидобування"
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток"
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" 461 973,08 грн заборгованості за договором оренди комплексного об`єкту №4/М-о від 19.07.2021, яка складається з суми сплаченого податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 1-4 квартали 2022 року та 1-2 квартали 2023 року.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 25.08.2023 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 922/3764/23 та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.08.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Учасники справи були своєчасно повідомленні про відкриття провадження.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Про розгляд справи Господарським судом Харківської області обізнаний.

Відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між АТ "Укгазвидобування", в особі начальника відділу майнових прав та управління діяльністю непрофільних активів Філії Газопромислове управляння "Щебелинкагазвидобування" АТ "Укргазвидобування" Полупана Віталія Дмитровича, який діє на підставі довіреності № 2-850д від 02.07.2021 року та ТОВ "Агрохолдинг Восток", в особі директора Проніна Сергія Віталійовича, було укладено Договір оренди №4/М-О від 19.07.2021 року (далі Договір-М) комплексу нежитлових будівель МТФ-1 колишнього СПГ "Восток", споруд та обладнання, перелік яких зазначений в Додатку №4, (далі Майно) площею 4667,6 кв.м., розміщених за адресою: Харківська область, Богодухівський (Валківський) район, смт Старий Мерчик, Миру вїзд, буд №№ 43, 43е, 43є, що перебуває на балансі Філії Газопромислове управління "Щебелинкагазвидобування" АТ "Укргазвидобування".

Відповідно до пункту 1.4 Договору-М, майно належить власнику на підставі наступних витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

№14766454 від 30.11.2018 р. (р.н. 212, номер запису про право власності 29209277, дата реєстрації 26.11.2018 p.);

№147664891 вiд 30.11.2018 р. (р.н. 212, номер запису про право власності 29209317, дата реєстрації 26.11.2018 р.);

№148432053 вiд 06.12.2018 р. (р.н. 212, номер запису про право власності 29186249, дата реєстрації 24.11.2018 р.);

№147659288 вiд 30.11.2018 р. (р.н. 212, номер запису про право власності 29208471, дата реєстрації 26.11.2018 р.);

№147666533 вiд 30.11.2018 р. (р.н. 212, номер запису про право власності 29209591, дата реєстрації 26.11.2018 p.);

№147660669 від 30.11.2018 р. (р.н. 212, номер запису про право власності 29208680, дата реєстрації 26.11.2018 р.);

№147660024 від 30.11.2018 р. (р.н. 212, номер запису про право власності 29208576, дата реєстрації 26.11.2018 р.;

Відповідно до пункту 1.5 Договору-М, земельна ділянка площею 12,9492 га з цільовим призначенням (код згiдно/КВЦПЗ) - 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, на якій розташоване Майно, надане Орендодавцю у постійне користування Валківською районною державною адмiнiстрацiєю, що посвідчується Державним актом Серія ЯЯ № 309136 вiд 28.02.2007 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по реєстрацію іншого речового права (р.н. 212) від 20.06.2019р. (кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0984).

Пунктом 3.6. Договору-М встановлено, що вартість комунальних послуг, а також інші витрати, пов`язані з утриманням приміщень (в тому числі витрати з охорони), що входять до складу орендованого майна, сплачує Орендар згідно договорів, які укладені з підприємствами на отримання послуг, або відшкодовує Орендодавцю на підставі окремо укладеного договору.

Відповідно до п. 5.12 Договору-М визначено обов`язок орендаря (відповідача) компенсувати орендодавцю (позивачу) плату земельного податку за земельну ділянку, що передається у користування з об`єктом, та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується, згідно виставлених рахунків.

Розділом 13 Договору-М перелічено додатки до нього:

Додаток №1 - Схематичний план земельної ділянки;

Додаток №2 - План-схема Майна, що передається в оренду;

Додаток №3 - Акт прийому-передачі Майна;

Додаток №4 - Перелік майна, що передається в оренду;

Додаток №5 - "Інформація про власників контрагента, включаючи кінцевого бенефіціарного власника (контролера)" (Форма).

Також 19.07.2023 сторонами було укладено Договір №4/м-в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна (далі Договір-в).

Пунктом 1.1 Договору-в визначено: Орендар відшкодовує Балансоутримувачу витрати, понесені на утримання Майна, переданого в оренду згідно договору №4/М-0 від 19.07.2021 року - комплексу житлових будівель МТФ-1 колишнього ПСГ «Восток», споруд та обладнання, (далі Майно) площею 4667,6 кв.м, розміщених за адресою: Харківська область, Богодухівський (Валківський) район, смт Старий Мерчик, Миру в`їзд, буд №№ 43,43e,43є, зокрема на комунальні послуги, за користування земельною ділянкою тощо.

Пунктом 2.1 Договору-в визначено: Сума витрат до відшкодування визначається сторонами Актом відшкодування витрат, складеним за формою, яка є невід`ємним Додатком №2 до цього Договору на підставі щомісячного розрахунку, що складається Балансоутримувачем відповідно п.2.4 Договору.

Пунктом 2.2 Договору-в визначено: Щомісячно, до 26-го числа місяця, наступного за розрахунковим Орендар відшкодовує Балансоутримувачу витрати, понесені Балансоутримувачем на утримання Майна згідно розрахунку на відшкодування витрат та підписаного Сторонами Акту відшкодування витрат, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Балансоутримувача.

Пунктом 2.3 Договору-в визначено: Щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим Балансоутримувач складає та надає Орендарю два примірники Акту відшкодування витрат для підписання та здійснення відшкодування. Орендар повертає Балансоутримувачу один примірник підписаного та скріпленого печаткою Акту відшкодування витрат протягом 5 робочих днів після отримання або в цей же строк надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання такого Акту за наявності заперечень.

Пунктом 2.4 Договору-в визначено: Розрахунок компенсації витрат визначених в п.1.1. Договору проводиться Балансоутримувачем наступним чином:

2.4.2. розмір компенсації зі сплати за користування земельною ділянкою визначається на підставі щомісячного розрахунку, складеного Балансоутримувачем з зазначенням розміру понесених витрат та документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку або право користування нею.

2.4.3. розмір компенсації інших витрат понесених Балансоутримувачем на утримання Майна, переданого, визначається Балансоутримувачем розрахунково з посиланням на відповідні первинні документи.

Розділом 8 Договору-в перелічено додатки до нього:

Додаток №1: "інформація про власників контрагента, включаючи кінцевого бенефіціарного власника (контролера)" (Форма);

Додаток №2: Акт відшкодування витрат (Форма).

Таким чином, при сукупному аналізі умов укладених між сторонами договорів вбачається, що сторони погодили обов`язок відповідача сплачувати податок на нерухоме майно згідно виставлених позивачем рахунків та наданого позивачем відповідачу Акту відшкодування витрат.

Враховуючи викладене, до предмету доказування у даній справі входить встановлення факту виставлення позивачем відповідачу рахунків на компенсацію оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та факту передачі орендарю складеного позивачем Акту відшкодування витрат .

Оскільки ні діючим законодавством, ні умовами договорів не передбачено особливого порядку виставлення рахунків та порядку передачі Акту відшкодування витрат, суд доходить висновку, що будь-яка вимога про компенсацію податку на нерухоме майно із зазначенням відповідної суми може вважатись моментом виставлення рахунку відповідно до п. 5.12 договору оренди комплексного об`єкту.

Позивачем подано до позову копії Додатку 2 до Податкової декларації на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік та Додатку 2 до Податкової декларації на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022 рік.

Також позивачем подано суду копії Актів відшкодування витрат згідно договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна №4/М-в від 19.07.2021, які не підписано відповідачем, від 31.03.2022 року (за 1 квартал 2022 року), від 30.06.2022 року (за 2 квартал 2022 року), від 30.09.2022 року (за 3 квартал 2022 року), від 31.12.2022 року (за 4 квартал 2022 року), від 31.03.2023 року (за перший квартал 2023 року) та від 30.06.2023 року (за другий квартал 2022 року). Дані акти за формою та підписантом відмінні від Додатку №2 до Договору-в. В актах зазначено відшкодування витрат понесених балансоутримувачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 1, 2, 3, 4 квартали 2022 року та за 1, 2 квартали 2023 року

Позивач в позові зазначає, що ним сплачено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки комплексу нежитлових будівель МТФ-1 за 1-4 квартали 2022 року та 1-2 квартали 2023 року в сумі 461 973,08 грн, що є ціною позову по справі.

Щодо строків компенсації відповідачем позивачу податку на нерухоме майно, враховуючи що здійснення таких оплат і визначення їх розміру нерозривно пов`язано із здійсненням позивачем активних дій по здійсненню відповідних розрахунків та складанню і передачі орендарю Акту відшкодування витрат, суд керується наступним.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У силу ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки положеннями цієї статті не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом. Волевиявлення щодо виконання боржником відповідного обов`язку має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі, доведеної до відома боржника.

Як вже було зазначено судом, позивач, в обґрунтування позовних вимог посилається на факт направлення ним на адресу відповідача листів №ШГВ1271- 003.1.2-12 від 12.04.2022, №ШГВ2001-003.1.2-13 від 13.07.2022, №ШГВ3276-003.1.1-14 від 13.10.2022, №ШГВ181-003.1.1-13 від 13.01.2023, №ШГВ1790/003.1.2-13 від 13.04.2023, №ШГВ5034/003.1.1-14 від 13.07.2023, якими направлені акти відшкодування витрат понесених Позивачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 1- 4 квартали 2022 від 31.03.2022, від 30.06.2022 від 30.09.2022 та 31.12.2022 р., та І-ІІ квартал 2023 від 31.03.2023, від 30.06.2023 на оплату.

Однак належних доказів направлення відповідних листів, до матеріалів справи позивачем не надано.

Натомість, в матеріалах справи міститься вимога №ШГВ5403/003.1.1-14 від 31.07.2023, яка разом з інформацією про розмір заборгованості та з доданими актами та іншими документами була направлена на адресу ТОВ "Агрохолдинг Восток", повідомлену відповідачем позивачу листом від 07.02.2022 та яка зазначена в ЄДРПОУ.

Таким чином, оскільки позивач довів факт пред`явлення ним вимоги до відповідача про компенсацію оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем обов`язку з відшкодування позивачу відповідного податку станом на момент пред`явлення позову настав.

Згідно з ч. 1 ст. 796 ЦК України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець.

Стаття 762 ЦК України встановлює, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Стаття 797 ЦК України встановлює, що плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Згідно пункту 3.6. Договору-М встановлено, що вартість комунальних послуг, а також інші витрати, пов`язані з утриманням приміщень (в тому числі витрати з охорони), що входять до складу орендованого майна, сплачує Орендар згідно договорів, які укладені з підприємствами на отримання послуг, або відшкодовує Орендодавцю на підставі окремо укладеного договору.

Пунктом 1.1 Договору-в визначено: Орендар відшкодовує Балансоутримувачу витрати, понесені на утримання Майна, переданого в оренду згідно договору №4/М-0 від 19.07.2021 зокрема на комунальні послуги, за користування земельною ділянкою тощо.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. ч. 1 - 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 1 ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 77 (допустимість доказів) ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідачем не оспорено вказану заборгованість, відзиву на позовну заяву не надано.

За змістом ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Визначений ст. 79 ГПК України стандарт доказування підкреслює необхідність зіставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто з уведенням у дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньої кількості доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами, тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів, видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що Відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Інших судових витрат позивачем заявлено не було.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, ст. ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" (63011, Харківська область, Валківський район, смт. Старий Мерчик, вул. Театральна, 8Б, ) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ) 461 973,08 грн основного боргу та 6 929,6,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство " Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдінг Восток" (63011, Харківська область, смт. Старий Мерчик, вул. Театральна, 8б, ).

Повне рішення складено "06" листопада 2023 р.

Суддя С.А. Прохоров