ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

31 жовтня 2023 р. Справа № 902/1115/22

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Шарафіна С.О., розглянувши в приміщенні суду у судовому засіданні матеріали у справі

за заявою: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" ()

про банкрутство

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 902/1115/22 за заявою ОСОБА_1 до ТОВ "Якимівський Граніт" про банкрутство.

Ухвалою суду від 14.03.2023 року відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Якимівський Граніт". Введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Демчана О.І..

16.03.2023 року оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №902/1115/22 про банкрутство ТОВ "Якимівський Граніт" та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

20.09.2023 року до суду від ОСОБА_2 надійшла заява № 09-06-23 від 09.06.2023 року (вх. № 01-36/979/23) про визнання кредиторських вимог до боржника в розмірі 546650,00 грн у справі № 902/1115/22.

Ухвалою суду від 22.09.2023 року призначено вказану вище кредиторську заяву у цій справі до розгляду в судовому засіданні на 31.10.2023 року.

03.10.2023 року до суду від арбітражного керуючого Демчана О.І. надійшло повідомлення № 02-116/48 від 29.09.2023 року про розгляд заяви ОСОБА_2 про грошові вимоги до боржника у справі № 902/1115/22.

На визначену дату - 31.10.2023 року в судове засідання представники учасників цієї справи не з`явилися.

Слід зазначити, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Відтак, суд оглянувши наявні матеріали справи, дійшов висновку про можливість розгляду кредиторської заяви ОСОБА_2 за відсутності представників учасників цієї справи.

Суд, розглянувши подану кредиторську заяву та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

За змістом кредиторської заяви ОСОБА_2 № 09-06-23 від 09.06.2023 року, доданих до неї доказів та наявних матеріалів справи вбачається, що 06.10.2021 між Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" укладено кредитний договір, шляхом приєднання до умов розділу 1.1 "Загальні положення" підрозділу 3.2.2. "Умови та правила надання послуг "КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на веб-сайті банку.

Для забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" за вказаним договором, 06.10.2021 між Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" та Фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір поруки № POR421, предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" зобов`язань за угодами-приєднання до підрозділу 3.2.2. "Умови та правила надання послуг "КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на веб-сайті позивача (надалі за текстом також - Угода 1), по сплаті процентної ставки та кредиту.

Факт укладення кредитного договору та договору поруки підтверджується рішенням Господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 по справі № 902/874/22, яким зазначені обставини встановлено.

Так, як вбачається з вказаного рішення, 07.10.2021 АТ КБ "Приватбанк" було перераховано на рахунок Товариства обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" 500 000,00 грн.

У зв`язку із несплатою ТОВ "Якимівський Граніт" кредитних платежів у встановленому кредитним договором порядку та строки, ОСОБА_2 , в якості поручителя за вказаним кредитним договором перераховано на рахунок ТОВ "Якимівський граніт" за період з 02.11.2021 по 28.06.2022 грошові кошти у загальному розмірі 546 650,00 грн із призначенням платежу "повернення кредиту ОСОБА_2 ", що підтверджується випискою по рахунку ТОВ "Якимівський Граніт" в АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_2 за період з 01.10.2021 р. по 10.08.2022 р..

Таким чином, ОСОБА_2 - майновим поручителем, фактично виконано обов`язок ТОВ "Якимівський Граніт" по сплаті заборгованості перед АТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором від 06.10.2021, забезпеченого договором поруки №POR421 від 06.10.2021, на суму 546 650,00 грн.

Водночас, зважаючи на те, що ОСОБА_2 перераховано на рахунок ТОВ "Якимівський Граніт" грошові кошти у загальному розмірі 546 650,00 грн в якості повернення кредиту, у ОСОБА_2 наявне право на зворотну вимогу (регрес) до ТОВ "Якимівський Граніт" у розмірі 546 650,00 грн.

На підставі викладеного, Заявник просить суд визнати грошові вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" у загальному розмірі 546 650,00 грн - регресні вимоги солідарного боржника, який виконав зобов`язання боржника за кредитним договором від 06.10.2021, укладеного шляхом приєднання до умов розділу 1.1. "Загальні положення", підрозділу 3.2.2. "Умови та правила надання послуг "КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на веб-сайті банку - IV черга задоволення та включити відповідні грошові вимоги кредитора до реєстру вимог кредиторів.

Наведені у заяві обставини підтверджені відповідними письмовими доказами.

Разом з цим, відповідно до повідомлення арбітражного керуючого Демчана О.І. №02-116/48 від 29.09.2023 року про розгляд заяви ОСОБА_2 про грошові вимоги до боржника у справі № 902/1115/22, вимоги ОСОБА_2 на загальну суму 546 650,00 грн виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, підтверджуються доданими до заяви із кредиторськими вимогами документами, строк позовної давності щодо цієї заборгованості не сплинув.

Отже, розпорядником майна заявлені грошові вимоги ОСОБА_2 визнаються у повному обсязі в загальному розмірі 546 650,00 грн, та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів боржника, у наступному порядку: 546 650,00 грн як вимоги, які включаються у четверту чергу реєстру вимог кредиторів (право вимоги в порядку регресу за кредитним договором № б/н від 06.10.2021).

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як вказувалось вище, 16.03.2023 року оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі № 902/1115/22 про банкрутство ТОВ "Якимівський Граніт" та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, встановлений ч. 1 ст. 45 КУзПБ строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника - ТОВ "Якимівський Граніт" у справі № 902/1115/22, сплинув 17.04.2023 року.

Водночас, Заява ОСОБА_2 № 09-06-23 від 09.06.2023 року про визнання кредиторських вимог до боржника у справі № 902/1115/22, надійшла до суду 20.09.2023 року за вх. № 01-36/979/23 (здана на відправку до органу поштового зв`язку 15.09.2023 року), тобто поза межами визначеного КУзПБ строку.

Слід зазначити, що згідно ч. 4 ст. 45 КУзПБ, для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Судом встановлено, що згідно матеріалів поданої кредиторської заяви ОСОБА_2 , заявлені грошові вимоги до боржника в розмірі 546 650,00 грн, виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Якимівський Граніт" (ухвала Господарського суду Вінницької області від 16.03.2023 року у справі № 902/1115/22), а отже є конкурсними, однак заявлені після закінчення строку, встановленого КУзПБ для їх подання.

Разом з цим, частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 грудня 2022 року року у справі № 918/1154/21, розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір, тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати, чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 902/90/21).

Водночас, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи і відомостями з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", в провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/874/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" до Фізичної особи ОСОБА_2 про солідарне стягнення 393 392,73 грн заборгованості за кредитним договором.

Так, рішенням суду від 07.03.2023 року у справі № 902/874/22 (роздруківка рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень додана до заяви), позов задоволено повністю. Вирішено, зокрема : стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 332 000,00 грн заборгованості по кредиту, 17 392,73 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 44 000,00 грн - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії; стягнути солідарно з Фізичної особи ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 332 000,00 грн заборгованості по кредиту, 17 392,73 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 44 000,00 грн - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Принагідно, суд зважає на те, що згідно відомостей з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" та Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення суду від 07.03.2023 року у справі № 902/874/22 в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 07.04.2023 року, а отже наразі є чинним.

Водночас, вказаним вище рішенням суду, серед іншого, були встановлені такі обставини та зроблені наступні висновки.

06.10.2021 між Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" (надалі за текстом також - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" (надалі за текстом також - Клієнт) укладено кредитний договір, шляхом приєднання до умов розділу 1.1. "Загальні положення", підрозділу 3.2.2. "Умови та правила надання послуг "КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на веб-сайті позивача.

Для забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" за Договором, 06.10.2021 між Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" (надалі за текстом також - Кредитор) та Фізичною особою ОСОБА_2 (надалі за текстом також - Поручитель) укладено договір поруки № POR421 (а.с. 33), предметом кого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Товариством обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" (надалі за текстом також -Боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до підрозділу 3.2.2. "Умови та правила надання послуг "КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на веб-сайті позивача (надалі за текстом також - Угода 1), по сплаті:

- процентної ставки за користування кредитом на таких умовах: за період користування кредитом згідно з п.3.2.2.3.2 Угоди 1 - перші 6 місяців 1,6 відсотка (одна ціла шість десятих) в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4 відсотка (одна ціла чотири десятих) від початкового розміру кредиту; за період користування кредитом згідно з п.3.2.2.3.3. Угоди 1 - 4,0 відсотки (чотири) в місяць від суми простроченої заборгованості;

- кредиту в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн.

Пунктом 1.5. договору поруки № POR421 від 06.10.2021 визначено, що у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Угодою 1, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

В матеріалах справи наявна банківські виписки (а.с. 28-32), з яких слідує, що 07.10.2021 позивачем було перераховано на рахунок Товариства обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" 500 000,00 грн; за період з 07.11.2021 по 07.02.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" перераховано на користь позивача 168000,00 грн по наданому кредиту та 32 000,00 грн по відсоткам за користуванням кредитом.

З огляду на наведене, заборгованість Товариства обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" по кредиту становить 332 000,00 грн.

Враховуючи несплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" заборгованості за Договором позивач звернувся із цим позовом про солідарне стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський граніт" та Фізичної особи ОСОБА_2 332 000,00 грн заборгованості по кредиту, 17392,73 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 44000,00 грн - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, встановлені вказаним вище рішення суду від 07.03.2023 року у справі №902/874/22 обставини щодо укладення 06.10.2021 між АТ КБ "Приватбанк" та Фізичною особою ОСОБА_2 (Поручитель) договору поруки №POR421 для забезпечення виконання зобов`язань боржника - ТОВ "Якимівський граніт" за вищезгаданим кредитним договором від 06.10.2021 року, є преюдиціальними в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України під час розгляду заяви ОСОБА_2 №09-06-23 від 09.06.2023 року про визнання кредиторських вимог до боржника у справі №902/1115/22.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_2 в якості поручителя за вказаним вище кредитним договором перераховано на рахунок ТОВ "Якимівський граніт" в період з 02.11.2021 по 28.06.2022 грошові кошти у загальному розмірі 546 650,00 грн із призначенням платежу "повернення кредиту ОСОБА_2 ", що підтверджується наявною в матеріалах справи завіреною копією Заключною випискою по рахунку ТОВ "Якимівський Граніт" в АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_2 за період з 01.10.2021 р. по 10.08.2022 р..

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 556 ЦК України, після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника.

До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Отже, зважаючи на викладені вище обставини, зокрема, щодо встановлення факту перерахуванням ОСОБА_2 на рахунок ТОВ "Якимівський Граніт" грошових коштів у загальному розмірі 546 650,00 грн в якості повернення кредиту, у ОСОБА_2 , згідно навених норм законодавства, виникло право на зворотну вимогу (регрес) до боржника - ТОВ "Якимівський Граніт" в розмірі 546 650,00 грн, які заявлені Заявником у цій справі до визнання.

При цьому, судом встановлено, що станом момент розгляду поданої кредиторської заяви, доказів щодо погашення Боржником регресних вимог ОСОБА_2 не надано.

Згідно ч. 6 ст. 45 КУзПБ, вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 № 09-06-23 від 09.06.2023 року (вх.№ 01-36/979/23) про визнання кредиторських вимог до боржника у справі № 902/1115/22, подана поза межами строку встановленого КУзПБ, однак заявлені кредиторські вимоги до Боржника в розмірі 546650,00 грн є конкурсними, підтверджені належними письмовими доказами та підлягають визнанню у повному обсязі, з віднесенням їх до четвертої черги задоволення вимог кредиторів згідно положень ст. 64 КУзПБ.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 18, 73, 74, 76-79, 86, 234-236 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву ОСОБА_2 № 09-06-23 від 09.06.2023 року (вх.№ 01-36/979/23) про визнання кредиторських вимог до боржника у справі № 902/1115/22, повністю.

2. Визнати грошові вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 07.07.1998) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Якимівський Граніт" (вул. Театральна, 68А, с. Якимівка, Вінницька обл., 22622; ) в загальному розмірі 546 650,00 грн - регресні вимоги солідарного боржника, який виконав зобов`язання боржника за кредитним договором від 06.10.2021, укладеного шляхом приєднання до умов розділу 1.1. "Загальні положення", підрозділу 3.2.2. "Умови та правила надання послуг "КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на веб-сайті банку (четверта черга задоволення).

3. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Демчану О.І. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Якимівський Граніт".

4. Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом та на електронні поштові адреси: арбітражному керуючому Демчану О.І. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; представнику ОСОБА_1 - адвокату Карасюку О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; представнику ОСОБА_1 - адвокату Бабенко Ю.В. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; представнику ТОВ "Якимівський Граніт" - керівнику ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; представнику ТОВ "Гранрозробка" - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала підписана суддею - 01.11.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).