ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"25" вересня 2023 р. Справа № 911/1185/23

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Будівельне управління № 7»

до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області

про визнання укладеним договору оренди землі на новий строк

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників сторін:

від позивача: Косьмін Д. В (ордер серія АА № 1289037 від 14.04.2023 року);

від відповідача: не з`явився.

обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Будівельне управління № 7» до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визнання укладеним договору оренди землі на новий строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2023 року відкрито провадження у справі № 911/1185/23, справу призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.05.2023 року.

У зв`язку з відрядженням судді Карпечкіна Т.П. підготовче засідання 22.05.2023 року не відбулося і було перенесено на 19.07.2023 року.

Відповідач в підготовче засідання 19.07.2023 року не з`явився, вимог ухвали Господарського суду від 21.04.2023 року не виконав.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.07.2023 року підготовче засідання відкладено на 09.08.2023 року.

Підготовче засідання, яке було призначено на 09.08.2023 року не відбулось у зв`язку з оголошенням у місті Києві сигналу «Повітряна тривога» та загрозою ракетних ударів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.08.2023 року підготовче засідання відкладено на 30.08.2023 року.

В підготовчому засіданні 30.08.2023 року позивач зазначив, що позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві підтримує. Також зазначив і про те, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Відповідач в підготовче засіданні 30.08.2023 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.09.2023 року.

В судовому засіданні 25.09.2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 25.09.2023 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 22.03.2010 року між Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області (ідентифікаційний код 04362489), правонаступником якої згідно Рішення 2 сесії VII скликання Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області № 6-2-VІІІ від 10.12.2020 року є відповідач, та Закритим акціонерним товариством «Будівельне управління № 7» (ідентифікаційний код 24220002), правонаступником якого згідно Рішення загальних зборів акціонерів (протокол № 15 від 11.05.2011 року), Рішення єдиного акціонера № 2/2019 від 16.10.2019 року, Рішення єдиного акціонера № 1 від 20.02.2020 року, є позивач, був укладений Договір оренди земельної ділянки (надалі за текстом Договір).

Відповідно до п. 1 вказаного Договору Орендодавець (відповідач) згідно рішення 19-ї сесії V скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 06.08.2009 року № 45 надає, а Орендар (позивач) приймає у строкове платне користування земельну ділянку під будівництво багатоповерхового житлового будинку, яка знаходиться в селі Петропавлівська Борщагівка, вулиця Велика Кільцева, 13, Києво-Святошинського району Київської області, в межах населеного пункту, кадастровий номер земельної ділянки :01:049:0056.

Відповідно до п. 4 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки 1 050 351,70 грн. Пунктом 6 Договору врегульовано, що даний Договір укладено на 10 (десять) років, а також що після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніш ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з п. 50 Договору строк його дії обчислюється з моменту його підписання Сторонами та державної реєстрації в порядку визначеному чинним законодавством.

Державна реєстрація Договору виконкомом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради відбулась 09.12.2010 року за № 18, тому строк дії Договору обчислюється за період з 09.12.2010 року по 09.12.2020 року.

Пунктами 8 та 9 Договору була встановлена орендна плата у розмірі 10% нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на рік, яку Орендар зобов`язаний вносити на рахунок Орендодавця щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця, при цьому в період дії Договору Сторонами було укладено декілька додаткових угод до нього, якими зокрема змінювався розмір орендної плати.

Як зазначає позивач, за весь період дії Договору усі його умови належно виконувались Сторонами, про що свідчить відсутність будь-яких претензій з цього приводу.

З метою використання земельної ділянки за її цільовим призначенням позивач 24.10.2011 року за № КС50 зареєстрував у визначеному законом порядку відповідну Декларацію про початок виконання будівельних робіт.

06.11.2020 року, дотримуючись умов Договору та положень чинного законодавства, Орендар (позивач) подав Орендодавцю (відповідачу) лист-повідомлення (вих. № 118 від 06.11.2020 року, зареєстрований у відповідача за вх. № 1866/1-11 від 06.11.2020 року) у якому повідомив про бажання скористатись своїм переважним правом на укладення Договору оренди землі на новий строк та надав проект такого Договору.

Однак, в порушення вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» Орендодавець (відповідач) не відповів на вказаний лист-повідомлення, Орендар декілька разів повторно направляв Орендодавцю аналогічні листи, але відповіді на жоден з них не отримав.

Не зважаючи на зволікання Орендодавця з вирішенням питання поновлення Договору оренди земельної ділянки (укладення Договору на новий строк), Орендар фактично продовжує користуватись земельною ділянкою та сплачувати орендну плату, встановлену умовами Договору та відповідним додатками до нього, Орендодавець приймає зазначені кошти, але тривалий час зволікає з укладенням Договору оренди землі на новий строк.

Враховуючи, що позивач дотримався процедури повідомлення Орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення Договору оренди землі на новий строк: більш ніж за місяць подав Орендодавцю лист-повідомлення про бажання скористатись своїм переважним правом на укладення Договору оренди землі на новий строк та надав проект такого Договору, однак відповідач, як Орендодавець, зволікає з вирішенням питання продовження дії Договору у визначеному ст. 33 Закону України «Про оренду землі» порядку, позивач у позові просить визнати поновленим Договір оренди земельної ділянки від 22.03.2010 року, укладений між Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області (правонаступник Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області) та Товариством з додатковою відповідальністю «Будівельне управління № 7» на той самий строк та на тих самих умовах, в запропонованій позивачем редакції, яка надсилалась відповідачу з листом-повідомленням та співпадає з попередньою редакцією Договору, зміни стосуються терміну дії Договору.

Відповідач, належним чином обізнаний з розглядом справи, в судові засідання не з`являвся, відзив на позов не подав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

В ході розгляду спору з врахуванням позовних вимог та наданих позивачем доказів, судом досліджено та встановлено наступні обставини.

Як визначено ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на момент виникнення переважного права), після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на момент виникнення переважного права) визначено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору (ч.3).

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч.4).

Згідно з ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на момент виникнення переважного права) визначено, що орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Пунктом 6 Договору врегульовано, що даний Договір укладено на 10 (десять) років, а також що після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніш ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно п. 50 Договору строк його дії обчислюється з моменту підписання Сторонами та державної реєстрації в порядку визначеному чинним законодавством.

Оскільки державна реєстрація Договору виконкомом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради відбулась 09.12.2010 року за № 18, строк його дії закінчувався 09.12.2020 року.

06.11.2020 року, дотримуючись умов Договору та положень чинного законодавства, Орендар (позивач) подав Орендодавцю (відповідачу) лист-повідомлення (вих. № 118 від 06.11.2020 року, зареєстрований у відповідача за вх. № 1866/1-11 від 06.11.2020 року) у якому повідомив про бажання скористатись своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та надав проект такого Договору.

Таким чином, позивач подав до відповідача лист-повідомлення (заяву) про поновлення Договору оренди землі в строк, визначений п. 6 Договору оренди та ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а також надав усі необхідні для цього документи.

Як свідчать долучені до позову документи, відповідну Заяву-повідомлення про поновлення Договору оренди в порядку ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач подав відповідачу 06.11.2020 року. Подання відповідної заяви відповідає строкам, визначеним п. 6 Договору оренди та ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Однак, в порушення визначеного ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» порядку, відповідач в місячний строк не надав відповідь на Заяву-повідомлення позивача про поновлення Договору оренди.

Згідно з ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на момент виникнення переважного права) відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Наведене свідчить про зволікання відповідачем у вирішенні питання про укладення Договору оренди землі на новий строк. Відповідні обставини відповідачем не спростовані, поважність причин зволікання з вирішенням питання про укладення Договору оренди землі на новий строк відповідачем не обґрунтована та не доведена.

З огляду на встановлені в ході розгляду спору обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність та зволікання з укладенням Договору оренди землі на новий строк, чим порушено визначене ст. 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, яка викладена в постанові від 10.09.2018 року у справі № 920/739/17, у відповідь на звернення орендаря має бути надіслано саме лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення і така відповідь має бути надана у місячний термін з моменту звернення орендаря за поновленням договору.

В пункті 5.7 постанови Верховного Суду від 10.09.2018 року у справі №920/739/17 зазначено, що у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення, поведінку Орендодавця не можна визнати добросовісною.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 24.06.2003 р. у справі «Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії» встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих муніципалітетом за орендним договором.

Крім того, у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

У справі Steel and others v. The United Kingdom Європейський суд з прав людини наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Також, як зазначає Верховний Суд у Постанові від 20.05.2020 року у справі №905/650/19, для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення».

З обставин спору вбачається, що позивач продовжував сумлінно виконувати свої зобов`язання за Договором оренди, вчасно сплачував орендну плату та здійснював господарську діяльність на території орендованої землі. В свою чергу, відповідач без заперечень приймав орендні платежі та не висловив заперечень щодо продовження позивачем користування земельною ділянкою.

Таким чином, з обставин спору вбачається, що відповідачем порушено право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення Договору оренди на новий строк. Недотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду питання про поновлення Договору оренди на новий строк породжує правову невизначеність та порушує принцип «належного урядування».

Враховуючи викладене, наявні підстави для захисту порушеного права позивача на поновлення Договору оренди землі шляхом визнання укладеним Договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 129, 231, ст. ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати поновленим Договір оренди земельної ділянки від 22.03.2010 року, укладений між Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області (правонаступник Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області) та Товариством з додатковою відповідальністю «Будівельне управління № 7» щодо земельної ділянки, яка знаходиться в селі Петропавлівська Борщагівка, вулиця Велика Кільцева, 13, Києво-Святошинського району Київської області, в межах населеного пункту, кадастровий номер земельної ділянки :01:049:0056, на той самий строк та на тих самих умовах, в запропонованій позивачем редакції.

3. Стягнути з Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області (08129, Київська обл., Бучанський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Ярослава Мудрого, 1а, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Будівельне управління № 7» (08131, Київська обл., Бучанський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул.. Соборна, 118, ) 2 684 (дві тисячі шістьсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 06.11.2023 р.

Суддя Т.П. Карпечкін