ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2023 р. Справа № 911/2025/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Євсікова О.О.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Киреєва Н.С. (у режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу SCOT FLENSBURG S.A.

на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 (суддя Кошик А.Ю.)

за заявою SCOT FLENSBURG S.A.

про забезпечення позову

у справі № 911/2025/23 Господарського суду Київської області

за позовом SCOT FLENSBURG S.A.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдлім"

про стягнення 102 486,87 дол. США за угодою про врегулювання спору від 23.05.2023

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Компанія SCOT FLENSBURG S.A. (позивач, заявник) звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдлім" (далі - ТОВ "Трейдлім", відповідач) про стягнення 102 486,87 дол. США за угодою про врегулювання спору від 23.05.2023.

2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов угоди про врегулювання спору, укладеної 23.05.2023 між позивачем та відповідачем, щодо перерахування коштів за визначеним угодою графіком.

3. Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.07.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі за № 911/2025/23.

Короткий зміст і підстави заяви про забезпечення позову

4. 01.08.2023 до Господарського суду Київської області надійшла заява SCOT FLENSBURG S.A. б/н від 01.08.2023 про забезпечення позову, в якій позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Трейдлім", у межах суми стягнення - 102 486,87 дол. США, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських та інших фінансово-кредитних установах.

5. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник послався на наявність обставин, що є об`єктивними факторами для обґрунтування потенційної неможливості виконання рішення суду. За доводами позивача, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача унеможливить або значно ускладнить ефективний захист та поновлення прав позивача у разі задоволення позовних вимог у даній справі. Заявник наголосив на тому, що заборгованість відповідача перед позивачем має безспірний характер, що підтвердив відповідач в угоді.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

6. Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.08.2023 відмовлено у задоволенні заяви SCOT FLENSBURG S.A. б/н від 01.08.2023 про забезпечення позову у справі № 911/2025/23.

7. Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності документально підтверджених фактів наміру відповідача щодо умисного ухилення від виконання зобов`язання та вчинення дій, які містять ознаки наміру ухилення від виконання рішення суду в разі задоволення позову. Тому, за висновками суду першої інстанції, відсутні підстави стверджувати про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову, заява фактично ґрунтується на припущеннях.

8. Як зазначив місцевий господарський суд, у поданій заяві заявник посилається лише на потенційну можливість виникнення заявлених у заяві обставин, зокрема, не викладено обставин та не надано доказів, які вказують на реальні наміри відповідача вчиняти відповідні дії, які можуть створити загрозу утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду.

9. Таким чином, за висновком суду першої інстанції, заявляючи про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник не навів обставин, з якими законодавство пов`язує необхідність для їх вжиття, та не підтвердив їх належними доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

10. Не погодившись з постановленою ухвалою, компанія SCOT FLENSBURG S.A. звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі № 911/2025/23 та постановити нову, якою заяву SCOT FLENSBURG S.A. про забезпечення позову задовольнити повністю.

11. Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що заява про забезпечення позову обґрунтована фактичними обставинами, підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які доводять, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також реальність ризику того, що грошові кошти, які наявні у відповідача, можуть зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення суду. Однак такі обставини були проігноровані судом першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

12. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 зазначену апеляційну скаргу SCOT FLENSBURG S.A. у справі № 911/2025/23 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 витребувано з Господарського суду Київської області копії матеріалів справи № 911/2025/23, необхідних для розгляду апеляційної скарги SCOT FLENSBURG S.A. на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження копій матеріалів з Господарського суду Київської області.

14. Після надходження копій матеріалів, необхідних для розгляду апеляційної скарги, з Господарського суду Київської області, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою SCOT FLENSBURG S.A. на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі № 911/2025/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 17.10.2023 об 11:00.

15. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 задоволено заяву SCOT FLENSBURG S.A. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

16. У зв`язку з відпусткою судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 № 09.1-08/4148/23 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/2025/23.

17. Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2023 для розгляду апеляційної скарги SCOT FLENSBURG S.A. у справі № 911/2025/23 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Євсіков О.О., Ходаківська І.П.

18. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 апеляційну скаргу SCOT FLENSBURG S.A. на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі № 911/2025/23 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Ходаківська І.П.; розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати за раніше визначеними датою та часом - 17.10.2023 об 11:00.

19. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги SCOT FLENSBURG S.A. до 24.10.2023 об 11:55; доведено до відома учасників апеляційного провадження, що їх явка в судове засідання не є обов`язковою.

Позиції учасників справи

20. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

21. Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду письмові пояснення у даній справі.

Явка представників учасників справи

22. У судовому засіданні 24.10.2023 взяв участь представник позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Представник у відповідача в судове засідання 24.10.2023 не з`явився. Представник відповідача 17.10.2023 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, призначеного на 24.10.2023, під розписку.

23. Станом на час судового засідання клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду не надходило.

24. Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи та, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника відповідача.

25. Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

26. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначив, що:

- багаторазові спроби врегулювати спір з відповідачем у досудовому порядку не дали результату. Законну вимогу позивача погасити борг відповідач не виконав, незважаючи на направлення представником позивача на адресу відповідача претензії, укладення угоди про врегулювання спору та направлення повідомлення про невиконання договірних зобов`язань. На переконання позивача, існують обґрунтовані та об`єктивні підстави вважати, що відповідач взагалі не має наміру виконувати наявні перед позивачем грошові зобов`язання, про що свідчить, зокрема, його тривале свідоме протиправне ігнорування виконання таких зобов`язань, які, фактично, мають безспірний характер. Навмисне ухилення відповідача від погашення простроченої заборгованості, визнаної та підтвердженої відповідачем, та подальше зволікання із забезпеченням дієвого захисту майнових інтересів позивача призведе до утворення безнадійної заборгованості. Оскільки відповідач не погасив борг добровільно, є обґрунтовані підстави вважати, що він також ухилятиметься від добровільного виконання судового рішення;

- із загальнодоступних джерел стало відомо, що у відповідача наявний податковий борг, що може свідчити про його скрутне фінансове становище та про можливість його подальшого погіршення у разі стягнення податкового боргу у примусовому порядку;

- з офіційного веб-порталу "Судова влада України" та Єдиного державного реєстру судових рішень позивачу стало відомо, що у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2141/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плац" до ТОВ "Трейдлім" про стягнення заборгованості у сумі 2 248 219,39 грн. Наявність вказаного спору може свідчити про те, що відповідач систематично ухиляється від виконання взятих на себе договірних зобов`язань і недобросовісно здійснює господарську діяльність не лише у відносинах з позивачем, а й з іншими контрагентами. Крім того, у разі задоволення позову у справі № 911/2141/23 з відповідача буде стягнуто грошові кошти в істотному розмірі, що свідчить про реальність ризику погіршення фінансового становища відповідача та втрати ним грошових коштів, за рахунок яких могло б бути виконане рішення у справі № 911/2025/23 та задоволено вимоги позивача;

- з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що відповідач є боржником за кредитним договором № К13339/2023 від 05.07.2023, укладеним між Публічним акціонерним товариством "МТБ Банк" (далі - ПАТ "МТБ Банк") та відповідачем, за яким сума основного зобов`язання становить 35 000 000,00 грн, строк виконання зобов`язання - до 04.07.2024. При цьому, іпотекодавцем є не відповідач, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Еквітас-Консалт". У разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач витрачатиме грошові кошти на виконання зобов`язання перед ПАТ "МТБ Банк", і тому існує реальний ризик, що на момент ухвалення рішення у справі № 911/2025/23 у відповідача не залишиться грошових коштів, які буде можливо стягнути на користь позивача;

- про наявність невиконаного зобов`язання відповідача перед ПАТ "МТБ Банк" у розмірі 45 500 000,00 грн свідчить накладення обтяжень на рухоме майно відповідача, що підтверджується витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. У разі виконання відповідачем вказаного зобов`язання його фінансовий стан погіршиться і у відповідача може не вистачити грошових коштів та майна для виконання рішення суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

27. Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

28. Так, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

29. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

30. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

31. Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

32. Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

33. Таким чином, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

34. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших осіб для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

35. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

36. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

37. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

38. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків вжиття таких заходів.

39. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

40. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

41. Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19 та від 26.10.2020 у справі № 907/477/20.

42. При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

43. Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

44. При цьому, під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок з доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому покладається саме на заявника.

45. Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

46. Дослідивши доводи позивача, наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову, та докази, надані в її обґрунтування, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення зазначеної заяви, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів належним чином не обґрунтована і документально не підтверджена.

47. Так, як правильно вказав суд першої інстанції, у даному випадку відсутні документально підтверджені факти наміру відповідача щодо умисного ухилення від виконання зобов`язання та вчинення дій, які містять ознаку наміру ухилення від виконання рішення суду в разі задоволення позову.

48. Додані позивачем до заяви про забезпечення позову документи не є належними доказами в розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, які б свідчили про вчинення відповідачем дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі.

49. З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що у поданій заяві про забезпечення позову заявник послався лише на потенційну можливість виникнення наведених у заяві обставин; водночас заявником не зазначено обставин та не надано доказів, які вказують на реальні наміри відповідача вчиняти відповідні дії, які можуть створити реальну загрозу утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду.

50. Крім того, судом першої інстанції слушно враховано, що накладення арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських та інших фінансово-кредитних установах, у межах суми стягнення, може призвести до блокування поточної господарської діяльності, однак у майбутньому не убезпечить від виконання чинних судових рішень перед іншими контрагентами.

51. Відтак, у поданій заяві про забезпечення позову позивач не обґрунтував належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України доцільність вжиття таких заходів, як і не довів належними засобами доказування, що відповідач вчиняє та/або намагається вчинити дії стосовно спірних коштів або вчиняє будь-які інші дії, які свідчать про намір уникнення від виконання у майбутньому рішення суду.

52. З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом, що в даному випадку заявник не надав доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову, а наведені в заяві про забезпечення позову обставини не є тими обставинами, які б свідчили про вчинення відповідачем реальних дій з метою унеможливлення виконання рішення суду.

53. Таким чином, заявником не доведено обставин реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову.

54. За таких обставин, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні доводи скаржника про те, що висновки суду першої інстанції щодо заяви SCOT FLENSBURG S.A. про забезпечення позову не ґрунтуються на обставинах справи.

55. Враховуючи викладене, встановивши, що заявником не наведено належних та допустимих у розумінні вказаних вище положень ГПК України обґрунтувань наявності обставин та, відповідно, необхідності вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви SCOT FLENSBURG S.A. про забезпечення позову у зв`язку з її необґрунтованістю.

56. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

57. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

58. Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

59. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

60. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

61. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними та відповідають дійсності, а тому ухвала Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі № 911/2025/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

62. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги SCOT FLENSBURG S.A. відсутні.

Судові витрати

63. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу SCOT FLENSBURG S.A. залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.08.2023 у справі № 911/2025/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали оскарження у даній справі повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 03.11.2023.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.О. Євсіков

І.П. Ходаківська