ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року м.Дніпро Справа № 904/4867/22 (904/1220/23)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: (доповідача) Верхогляд Т.А.

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Зелецький Р.Р.

представники сторін:

від скаржника: Стельмах Ю.М., представник ТОВ "Суффле Агро Україна";

інші представники сторін у судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2023 року (повний текст складено 01.05.2023 року) у справі №904/4867/22 (904/1220/23) (суддя Мартинюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", с.Крупець, Славутський район, Хмельницька область

до відповідача-1 Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-Агро", Дніпропетровська область, Криничанський район, село Маломихайлівка

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейн Опт", м. Житомир

про визнання договорів фіктивними,-

в межах справи №904/4867/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейн Опт", м. Житомир

до боржника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-Агро", Дніпропетровська область, Криничанський район, село Маломихайлівка

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2023 року у справі №904/4867/22 (904/1220/23) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейн Опт" про визнання договорів фіктивними залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що під час розгляду даної справи мала місце неявка представника позивача у судові засідання 10.04.2023 року та 25.04.2023 року, тому, за відсутності повідомлень позивачем наявності поважних причин його нез`явлення у вказані судові засідання, та враховуючи обізнаність його з датами та часом призначення судових засідань, наявні підстави для залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", не погодившись з ухвалою суду, звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Одночасно скаржник просить поновити строк на подання доказів (копій даних з ЄДРПОУ позивача, відповіді з Електронного суду №96504 від 09.05.2023 року, даних щодо офіційної електронної адреси та телефону адвоката Стельмаха Ю.М. з офіційного кабінету Електронного суду), доданих до апеляційної скарги, з посиланням на неповідомлення його про дату та час судового засідання судом першої інстанції.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що:

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що він належним чином повідомив кредитора про дату та час розгляду справи, направивши ухвали суду на електронну адресу, яка не є офіційною електронною адресою товариства чи його представника; при цьому у позові було чітко зазначено, що офіційна електронна адреса у позивача відсутня, а офіційна адреса його представника є відмінною від тієї, на яку судом направлялися процесуальні документи;

- телефонограма позивачу була передана не за номером, зазначеним ним у позовній заяві; представник позивача будь-яких повідомлень від суду не приймав;

- надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", а направлення документів на іншу електронну адресу не може ототожнюватися з офіційною електронною адресою у розумінні ст.6 ГПК України;

- отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на неофіційну електронну адресу представника не являється днем вручення судового рішення згідно зі ст.242 ГПК України;

- відсутність доказів отримання позивачем ухвал суду з повідомленням про дату та час розгляду справи є підставою, зокрема, для відкладення такого розгляду;

- ненадання відповідачем відзиву на апеляційну скаргу є свідченням визнання ним обставин, викладених у позовній заяві, тому суд повинен був розглянути справу за наявними у ній матеріалами, а не залишати позовну заяву без розгляду;

- у даному випадку суд допустив надмірний формалізм, обмеживши доступ апелянта до правосуддя, чим порушив приписи ст.6 Конвенції.

Учасники справи відзив на апеляційну скаргу не надали, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2023 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя -доповідач: Верхогляд Т.А., судді: ОСОБА_1., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено її розгляд у судовому засіданні на 21.08.2023 року.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для її розгляду визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Верхогляд Т.А. (доповідач), судді: Парусніков Ю.Б., Іванов О.Г.

21.08.2023 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 23.10.2023 року та призначено провести судове засідання з Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою суду від 18.10.2023 року розгляд справи призначено на 01.11.2023 на 14:00 год. у зв`язку з перебуванням у відпустці у період з 19.10.2023 року по 23.10.2023 року головуючого судді - доповідача Верхогляд Т.А.

У судове засідання 01.11.2023 року з`явився представник скаржника та надав відповідні пояснення.

Інші учасники справи процесуальним правом участі в судовому засіданні не скористались, явку повноважних представників не забезпечили, відзив на апеляційну скаргу не надали.

Враховуючи, що строк розгляду апеляційної скарги, передбачений ст.273 ГПК України, вичерпано, явку учасників справи суд апеляційної інстанціі не визнавав обов`язковою, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом даного апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.226 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Суффле Агро Україна" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 ТОВ "Акцент-Агро" та відповідача-2 ТОВ "Грейн Опт" про визнання договорів фіктивними.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10.04.2023 року.

Вказану ухвалу позивачу направлено за допомогою засобів електронного зв`язку 13.03.2023 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 року, яка також була направлена позивачу за допомогою засобів електронного зв`язку, відкладено підготовче засідання на 25.04.2023 року.

Повідомлення позивача про час та місце проведення судових засідань здійснювалось на адресу електронної пошти .

Матеріали справи містять довідки про доставку електронного листа позивачу на вказану електронну адресу (а.с.68, 89).

Крім того, згідно з матеріалами справи, про відкладення підготовчого засідання на 25.04.2023 року представника позивача - адвоката Стельмах Ю.М. суд повідомляв за допомогою засобів телефонного зв`язку на телефонний номер НОМЕР_1 , на підтвердження чого в матеріалах справи наявна телефонограма (а.с. 92).

У судове засідання 25.04.2023 року представники сторін не з`явились.

25.04.2023 року від відповідача-2 до суду надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з нез`явленням представника позивача, яке мотивовано тим, що позивач всупереч приписам процесуального законодавства без поважної на те причини не з`являється у судові засіданні, що відповідно до ст. ст. 202, 226 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Місцевим господарським судом, з посиланням на неявку позивача у судові засідання, про час та місце яких він був повідомлений належним чином, та неповідомлення ним про причини такої неявки, постановлено оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів не погоджується з висновками оскаржуваної ухвали та вважає необхідним зазначити наступне:

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до частин 1-4 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статті 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 42 цього Кодексу одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь у судовому засіданні, якщо інше не визначено законом. Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини 2 статті 42 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 120 та частини 3 статті 196 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, учасник справи має право брати участь у судових засіданнях (особисто або через представника), або не брати участі у судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Відповідно до частини 4 статті 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 226 ГПК України визначено випадки, за наявності яких суд залишає позов без розгляду.

Пунктом 4 частини 1 статті 226 ГПК України визначено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 року у справі № 905/458/21 зазначив про те, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання, за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Одночасно, за приписами частини 3 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 5 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач повноважного представника для участі у засіданнях 10.04.2023 року та 25.04.2023 року не направив, незважаючи на його належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, будь-яких заяв із зазначенням причин такої неявки, суду не направив.

Апеляційний суд не погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо належного повідомлення позивача та вважає їх передчасними з огляду на те, що у матеріалах справи відсутні належні докази на їх підтвердження.

За переконанням колегії апеляційного господарського суду, суд першої інстанції належним чином не повідомив позивача про дату і час розгляду справи у відповідності до вимог статей 120, 242 ГПК України.

Так, відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Між тим, довідки про доставку електронних листів позивачу підтверджують направлення судом ухвал від 13.03.2023 року та від 10.04.2023 року на електронну адресу, яка не є офіційною електронною адресою позивача. Докази направлення цих ухвал позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення у матеріалах справи відсутні.

При цьому позивач у позовній заяві зазначив, що офіційна електронна адреса у ТОВ "Суффле Агро Україна" відсутня. Офіційна електронна адреса його представника @mail.gov.ua), є відмінною від адреси, на яку судом направлялися процесуальні документи.

Згідно з текстом телефонограми, її було передано за номером телефону НОМЕР_1 , який відрізняється від номеру, що був зазначений позивачем у позовній заяві (+38067-447-56-79).

Пунктом 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" (заява № 8863/06) від 18.11.2010 року визначено критерії, за якими національні суди можуть обмежити право на суд для особи, а зокрема зазначено про те, що такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

При застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо досліджуваної справи, то оскаржувана ухвала була постановлена без дотримання норм процесуального права, зокрема, положень статей 197, 202, 226 ГПК України, що призвело до незабезпечення можливості стороні позивача реалізувати право на доступ до суду.

Встановлені обставини обмеження права сторони на участь у судовому розгляді справи є достатньою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі.

Крім того, матеріали справи свідчать, що судом першої інстанції не витребовувались у позивача будь-які додаткові докази або письмові пояснення. При постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд не обґрунтував, яким чином неявка представника позивача у судові засідання перешкоджатиме вирішенню спору по суті за наявними у матеріалах справи доказами. Судом не обґрунтовано причин неможливості проведення судового засідання без участі представника позивача або відкладення розгляду, чим фактично позбавлено позивача права взяти участь у розгляді справи.

Отже, у даній справі, враховуючи, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, судом першої інстанції не витребовувались у позивача будь-які додаткові докази або письмові пояснення, колегія суддів вважає, що справа могла бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності залишення позову у даній справі без розгляду.

Наведені у апеляційній скарзі доводи знайшли своє підтвердження, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Положеннями частини 3 статті 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду є такою, що не відповідає нормам процесуального законодавства, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала місцевого господарського суду - скасуванню з направленням справи на розгляд суду першої інстанції.

Щодо клопотання скаржника про подання доказів слід зазначити наступне:

Відпоівдно до частин 1, 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У даному випадку клопотання скаржника про поновлення строку на подання доказів підлягає задоволенню з урахуванням викладених вище обставин, які полягають у неповідомленні належним чином позивача про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим, скаржник був позбавлений можливості подати зазначені докази у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 129 ГПК України розподіл судових витрат за розгляд даної апеляційної скарги слід здійснити за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 269, 275, 277, 280-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2023 року у справі №904/4867/22 (904/1220/23) скасувати.

'Справу №904/4867/22 (904/1220/23) направити до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03.11.2023 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б.Парусніков

Суддя О.Г.Іванов