ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.11.2023 Справа№914/2211/23

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод», Львівська обл., м. Кам`янка-Бузька
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Еконива», Львівська обл., с. Банюнин
про:стягнення заборгованості, пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних
Суддя Крупник Р.В.
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/2211/23 за позовом ТОВ «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» до ТОВ «Еконива» про стягнення заборгованості, пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних.

Ухвалою від 20.07.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 21.08.2023.

Процесуальний хід розгляду справи відображений в ухвалах суду.

Ухвалою від 26.10.2023 підготовче засідання у справі відкладено на 13.11.2023.

На електронну пошту суду від ТОВ «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» надійшла заява про забезпечення позову (вх. №4357/23 від 31.10.2023).

В обґрунтування поданої заяви, позивач посилається на те, що відповідачем вчиняються дії спрямовані на зменшення платоспроможності ТОВ «Еконива», фактичне припинення господарської діяльності товариства та переведення його активів на користь інших осіб, а саме:

- станом на 19.07.2023 розмір статутного капіталу відповідача становив 8`278`655,12 грн., у той час як станом на 24.10.2023 він зменшився до 920`000,00 грн. Крім цього, за цей період зменшилась кількість засновників товариства, а саме з чотирьох до одного;

- протягом лише одного місяця після відкриття провадження у справі кількість орендованих відповідачем земельних ділянок за діючими договорами оренди зменшилась з 891 до 589. Аналіз історії кожної земельної ділянки вказує на дострокове розірвання майже 400 діючих договорів оренди на користь ТОВ «Надія Агро Нова», яке зареєстроване 18.09.2023 та керівником якої є мати мажоритарного учасника ТОВ «Еконива». Крім цього, відповідачем прийнято рішення №43 від 04.10.2023 про надання згоди на дострокове розірвання 623 договорів оренди землі;

- після відкриття провадження у справі, відповідач вивів із балансу товариства з припиненням права власності чотири із семи автомобілів на користь фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» вказує, що на рахунках відповідача відсутні грошові кошти у сумі, достатній для погашення заборгованості, а загальна сума боргу відповідача перед позивачем, враховуючи справу, що розглядається та дві інші аналогічні судові справи №914/2209/23 та №914/2210/23 за іншими номерами становить 6 мільйонів гривень. Оскільки про виведення активів та зменшення платоспроможності відповідача стало відомо лише 24.10.2023, подати заву про забезпечення позову у справах №914/2209/23 та №914/2210/23 неможливо у зв`язку із винесення рішень по цих справах.

Зважаючи на викладене, позивач просить забезпечити позов шляхом:

- накладання арешту на майно, яке належить на праві власності ТОВ «Еконива», а саме на рухоме майно ТОВ «Еконива» (транспортні засоби, с/г техніку, обладнання); на об`єкти нерухомого майна ТОВ «Еконива»: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21, тип об`єкта: адмінбудинок, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 448,2, матеріали стін: цегла, опис: згідно технічного паспорта, адреса: Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, с. Банюнин, вул. Курортна, буд. 1; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, тип об`єкта: нежитлова будівля, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 908,6, адреса: Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, с. Банюнин, вул. Тиха, буд. 7з.

- заборони реєстраторам проводити державну реєстрацію припинення речових прав на усі земельні ділянки, право оренди (суборенди) на які зареєстровані за ТОВ «Еконива» станом на 20.07.2023 (дату відкриття провадження).

На його переконання, існує об`єктивна необхідність у вжитті заходів забезпечення позову, а їх невжиття істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У заяві про забезпечення позову позивач, серед іншого, просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу.

З матеріалів справи №914/2211/23 вбачається, що предметом позову у ній є матеріально-правова вимога майнового характеру про стягнення із ТОВ «Еконива» заборгованості, пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних у загальному розмірі 1`164`402,39 грн.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у встановлені договором строки повністю не оплатив вартості поставленого товару, чим порушив взяті на себе зобов`язання.

Надаючи оцінку щодо можливості застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову, суд звертається до правової позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 17.06.2022 у справі №908/2382/21. У цій постанові суд касаційної інстанції виснував, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.07.2023 у справі №903/965/22.

Таким чином, розглядаючи позовні вимоги ТОВ «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» про стягнення із ТОВ «Еконива» грошових коштів, суд за наявності обґрунтованих підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, може забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача, не обмежуючись при цьому грошовими коштами останнього.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Суд зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову потрібно встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

З матеріалів заяви вбачається, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 25.10.2023 (Т. 3; а.с. 98-106) розмір статного капіталу ТОВ «Еконива» становить 920`000,00 грн., що є меншим від суми заявлених до стягнення у даній справі грошових коштів та судового збору. При цьому, суд враховує тенденцію до зменшення розміру статутного капіталу відповідача, який ще станом на дату відкриття провадження у справі становив 8`278`655,12 грн. (Т. 3; а.с. 82-89) та був зменшений майже у десять разів.

Зазначене вище викликає сумніви щодо можливості виконання судового рішення відповідачем у випадку стягнення з нього 1`181`868,42 грн. У разі задоволення позовних вимог та збереження тенденції до зменшення розміру статутного капіталу ТОВ «Еконива», позивач не зможе отримати задоволення за рахунок грошових коштів відповідача.

Також долученими доказами підтверджується та обставина, що з моменту відкриття провадження в даній справі і по теперішній час зменшилася кількість орендованих відповідачем земельних ділянок за діючими договорами оренди з 891 до 589. Крім цього, відповідачем прийнято рішення №43 від 04.10.2023 про надання згоди на дострокове розірвання 623 договорів оренди землі.

Відтак, дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що позов у справі №914/2211/23 слід забезпечити у межах заявленої до стягнення суми заборгованості, пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних, а також сплаченого судового збору (1`181`868,42 грн.).

При накладенні арешту на об`єкти, які просить позивач, суд виходить із принципів співмірності та зазначає, що враховуючи ринкову вартість об`єктів нерухомого майна та ціну позову, адекватним буде накладення арешту лише на нерухоме майно - адмінбудинок площею 448,2 кв.м. в с. Банюнин на вул. Курортна, 1. Як вбачається з матеріалів справи, вказаний об`єкт належить ТОВ «Еконива» на праві власності. Враховуючи те, що юридична адреса відповідача та адреса вказаного нерухомого майна співпадають, суд робить висновок, що відповідач здійснює діяльність у вказаному майні, підтримує його в належному технічному стані, а відтак ринкова вартість цього майна здатна забезпечити вимоги позивача в обсязі, заявленому в даній справі.

Слід зазначити, що забезпечення позову шляхом накладення арешту (тимчасового обмеження права на відчуження та розпорядження майном) на адмінбудинок загальною площею 448,2 кв.м., який знаходиться за адресою: Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, с. Банюнин, вул. Курортна, буд. 1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 21), який належить ТОВ «Еконива» на праві власності, в межах суми заявлених позовних вимог, а також сплаченого судового збору без обмеження/позбавлення права користування ним, не буде мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості, є співмірним із заявленими позовними вимогами, та не позбавляє відповідача права користування ним.

Що стосується решти заходів забезпечення позову, які просить вжити позивач, то суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову у цій частині, з огляду на таке.

Частиною 4 ст. 137 ГПК передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

На переконання суду накладення арешту на рухоме майно ТОВ «Еконива» (транспортні засоби, с/г техніку, обладнання) та на об`єкт нерухомого майна ТОВ «Еконива» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, тип об`єкта: нежитлова будівля, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 908,6, адреса: Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, с. Банюнин, вул. Тиха, буд. 7з, буде неспівмірним та порушуватиме баланс інтересів сторін.

Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме майно та вказаний вище об`єкт нерухомого майна не призведе до негативних наслідків для позивача, права якого уже забезпечені шляхом накладення арешту на адмінбудинок загальною площею 448,2 кв.м., який знаходиться за адресою: Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, с. Банюнин, вул. Курортна, буд. 1.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, вжиті судом заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження та реалізовувати гарантовані їм законом права.

У разі забезпечення позову шляхом заборони реєстраторам проводити державну реєстрацію припинення речових прав на усі земельні ділянки, право оренди (суборенди) на які зареєстровані за ТОВ «Еконива», порушуватимуться права інших осіб, власників (орендодавців) таких земельних ділянок. Такі особи не можуть бути позбавлені законної можливості вимагати розірвання договору оренди з подальшим припинення реєстрації речового права ТОВ «Еконива», а встановлення відповідної заборони перешкоджатиме передачі земельної ділянки у користування третім особам.

Таким чином, встановлення заборони на проведення державної реєстрації припинення речових прав створюватиме необґрунтовані та не пропорційні перешкоди власникам земельних ділянок (які в орендних відносинах із відповідачем є орендодавцями).

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 136-140, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» про забезпечення позову (вх. №4357/23 від 31.10.2023) задовольнити частково.

2. Забезпечити позов у справі №914/2211/23 у межах 1`181`868,42 грн., що становить заявлену до стягнення суму заборгованості, пеню, штраф, інфляційні втрати та 3% річних, а також сплачений судовий збір, шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 21, тип об`єкта: адмінбудинок, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 448,2, матеріали стін: цегла, опис: згідно технічного паспорта, адреса: Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, с. Банюнин, вул. Курортна, буд. 1, до набрання законної сили рішенням суду у справі №914/2211/23.

3. У задоволенні решті вимог заяви відмовити.

4. Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років, починаючи з 02.11.2023.

5. Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» (80400, Львівська обл., м. Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка, буд. 129а; ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еконива» (80454, Львівська обл., м. Банюнин, вул. Курортна, буд. 1; ).

6. Ухвала набирає законної сили з в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Веб-адреса сторінка суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя Крупник Р.В.