ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. Справа№ 925/1746/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Гуменюк І.О.,

за участю представників:

від позивача - Вишнева Ю.В.,

від відповідача - Наруцька О.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №925/1746/21 (суддя Головіна К.І., повний текст рішення складено 02.06.2023) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рент-Профіт Плюс" до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про усунення перешкод у здійсненні права власності.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Рент-Профіт Плюс" (далі - ТОВ "Рент-Профіт Плюс", позивач) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві Державної податкової служби України (далі - ГУ ДПС у місті Києві, відповідач) про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом припинення податкової застави квартири № 42, що знаходиться по вул. Гагаріна, 41/1 в м. Черкаси.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за результатами електронних торгів, оформлених протоколом № 550500 від 16.08.2021, ТОВ "Рент-Профіт Плюс" стало власником нерухомого майна - квартири № 42, загальною площею 107,0 кв.м. за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, буд. 41/1 (яка раніше належала ПрАТ "Трест Київміськбуд-1"), про що свідчить свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 01.09.2021, видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу. Разом з тим, згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо вказаної квартири існує обтяження у вигляді податкової застави, зареєстрованої на підставі акту опису майна Головного управління ДФС у м. Києві № 347/26-15-17-02-17 від 06.11.2018.

Позивач вказує, що він є добросовісним набувачем вищевказаного майна, яке було ним придбане на електронних торгах в межах виконавчого провадження стосовно боржника ПрАТ "Трест Київміськбуд-1", тому відповідач не має законних підстав для встановлення обмежень володіти, розпоряджатися та/або користуватися власником (ТОВ "Рент-Профіт Плюс") своїм майном, а отже, обтяження податковою заставою нерухомого майна позивача має бути припинене.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №925/1746/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рент-Профіт Плюс" до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про усунення перешкод у здійсненні права власності задоволено; припинено податкову заставу нерухомого майна - квартири № 42 за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, буд. 41/1, що зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі акта опису майна, серія та номер: 347/26-15-17-02-17, що виданий 06.11.2018, видавник: Головне управління ДФС у місті Києві; рішення про опис майна у податкову заставу, серія та номер: 29, виданий 18.10.2018; видавник: Головне управління ДФС у місті Києві. Номер запису обтяження: 28830873.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що предметом податкової застави може бути виключно майно, яке належить на законних підставах платнику податків, що має податковий борг.

Проте, у даному випадку позивач не є платником податку, що не виконав своїх зобов`язань перед ГУ ДПС у місті Києві, а є власником квартири № 42 за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, буд. 41/1, набутої ним у законний спосіб, вже після оформлення податкової застави і реалізації майна боржника в межах виконавчого провадження, а отже, перебування вказаного майна у податковій заставі порушує право власності ТОВ "Рент-Профіт Плюс" на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилаючись на ст. 93 Податкового кодексу України, вказує на те, що у нього відсутні законні підстави для скасування податкової застави.

В судовому засіданні представник апелянта - відповідача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України перебувало зведене виконавче провадження № 32885579 про стягнення з ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" грошової заборгованості на користь Київради та ТОВ "Верітас".

До вказаного зведеного виконавчого провадження № 32885579 входили виконавче провадження № 36576678, яке було відкрито 14.02.2013 та виконавче провадження №32627392, яке було відкрито 17.05.2012.

Боржником по даним виконавчим провадженням було ПрАТ "Трест Київміськбуд-1", а стягувачем Київська міська рада.

В межах виконавчого провадження №32627392 постановою про арешт майна від 19.01.2016 на квартиру № 42, загальною площею 107,0 кв.м. за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, буд. 41/1 було накладено арешт.

05.08.2021, на підставі Закону України "Про виконавче провадження" та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮ України № 2831/5 від 29.09.2016, в межах вказаного виконавчого провадження були проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна боржника - трикімнатної квартири № 42, загальною площею 107,0 кв.м. за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, буд. 41/1.

Переможцем вказаних електронних торгів, згідно з протоколом № 550500 від 16.08.2021, був визначений позивач - ТОВ "Рент-Профіт Плюс", у зв`язку з чим 30.08.2021 державним виконавцем був виданий акт № 32885579/13, затверджений в. о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту Заєць Т. І., про проведення електронних торгів із зазначенням їх переможця.

Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кондаковою Н. В. 01.09.2021 позивачу було видане свідоцтво № 936 від 01.09.2021 про придбання нерухомого майна з електронних торгів, на підставі якого 01.09.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис № 43742881 про право власності на квартиру № 42, загальною площею 107,0 кв.м. за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, буд. 41/1 за ТОВ "Рент-Профіт Плюс".

Разом з тим, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказана квартира перебуває під обтяженням у вигляді податкової застави, зареєстрованої на підставі акту опису майна ГУ ДФС у м. Києві, серія та номер: 347/26-15-17-02-17, що виданий 06.11.2018; рішення про опис майна у податкову заставу, серія та номер: 29, виданий 18.10.2018, видавник: ГУ ДФС у м. Києві. Номер запису про обтяження: 28830873. Особа, майно якої обтяжуються: ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" ().

ТОВ "Рент-Профіт Плюс", як новий власник вказаного нерухомого майна, 16.11.2021 звернувся до ГУ ДФС у м. Києві з листом про припинення податкової застави щодо цього майна.

У відповідь на вказаний лист ГУ ДФС у м. Києві відмовило позивачу у знятті податкової застави (лист від 30.11.2021), посилаючись на наявність податкового боргу у ПрАТ "Трест Київміськбуд-1", якому належало майно до проведення електронних торгів.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ "Рент-Профіт Плюс" зазначає, що обтяження належного йому нерухомого майна податковою заставою порушує його право власності та створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Податковим кодексом України. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (п.п. 14.1.155. статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 89.2. статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5. цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Стаття 93 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для припинення податкової застави майна боржника.

Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1. цієї статті (пункти 93.1., 93.2. статті 93 Податкового кодексу України).

Податкова застава є способом забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом. Право податкової застави виникає згідно з Податковим кодексом України та не потребує письмового оформлення. Підставою виникнення податкової застави є несплата у строки, встановлені Податковим кодексом України, сум грошових зобов`язань. Податкова застава виникає з дня виникнення у платника податків податкового боргу з грошових зобов`язань. При виникненні права податкової застави майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків. У зв`язку з цим, закон передбачає оформлення майна, на яке поширюється право податкової застави, актом опису, яке здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу. При цьому у разі збільшення суми податкового боргу до початку складання акта опису майна у податкову заставу такий акт складається до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків.

До позивача у даній справі не застосовувалася податкова застава і останній є добросовісним набувачем спірного майна, право на яке набуто ним за результатами електронних торгів в рамках виконавчого провадження. При цьому процедура та результати торгів ніким не оспорені, а отже є дійсними.

Відповідно до п.п. 7., 8. Розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведений електронний аукціон переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронного аукціону, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведений електронний аукціон.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 Цивільного кодексу України).

За змістом частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частина друга статті 328 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивач у даній справі є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі з відміткою заборони його відчуження. Такі обставини мають триваючий характер, вони перешкоджають позивачу на свій розсуд розпоряджатися власним майном.

При цьому, позивач, придбавши майно на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження, які не були оспорені, не може належним чином реалізувати права власника, саме через наявність податкової застави. Тобто, придбавши таке майно на торгах, позивач розраховував, що матиме можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, а держава в особі відповідних органів не перешкоджатиме цьому та належним чином виконуватиме власні зобов`язання.

До того ж, Державна податкова служба України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві не спростувала підстави набуття позивачем права власності на спірне майно.

Таким чином, оскільки податкова застава не пов`язана з особою позивача, стосується майна, яке придбано на електронних торгах, порушує права власника на розпорядження цим майном, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та припинення податкової застави спірного нерухомого майна.

Щодо посилання скаржника на статтю 93 Податкового кодексу України, відповідно до якої у контролюючого органу відсутні правові підстави для припинення податкової застави нерухомого майна, суд апеляційної інстанції зазначає, що право податкової застави контролюючого органу виникає в момент виникнення податкового боргу.

Однак для реалізації цього права орган податкової служби має його зареєструвати у відповідному порядку, тоді як арешт виконавцем було зареєстровано 15.02.2016, а податкова застава зареєстрована пізніше - 08.11.2018.

Наразі ні на момент реєстрації арешту, податкової застави, ні на час розгляду даної справи чинне законодавство не встановлювало та не встановлює для податкової застави вищого пріоритету по відношенню до обтяження у вигляді арешту, що було зареєстровано раніше за податкову заставу, ще й з урахуванням того, що на момент реєстрації податкової застави тривав (до моменту реалізації виконавцем спірного майна) накладений виконавцем арешт (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №916/2016/21).

Колегія суддів вказує, що стаття 93 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для припинення податкової застави майна саме боржника.

Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті (пункти 93.1, 93.2 Податкового кодексу України).

Між тим дані положення Податкового кодексу України встановлюють підстави лише для звільнення з податкової застави майна боржника, яким позивач не є, тобто положення статті 93 Податкового кодексу України на спірні правовідносини не розповсюджуються та застосуванню не підлягають (постанова Верховного Суду від 09.08.2023 у справі №907/850/22).

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №925/1746/21 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №925/1746/21.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 06.11.2023 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

Л.В. Кропивна