ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

31 жовтня 2023 року Справа № 915/1231/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.,

розглянувши заяву ліквідатора ТОВ «Ульяновський зернокомплекс» арбітражного керуючого Багінського А.О. від 13.10.2023 № 460 про забезпечення заяви про покладення субсидіарної відповідальності, за якою

заявник: ліквідатор ТОВ «Ульяновський зернокомплекс» арбітражний керуючий Багінський А.О. (вул. Зарічанська, 5/3, оф.312, м. Хмельницький, 29018; ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

відповідач-1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

відповідач-2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

відповідач-3: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )

про покладення субсидіарної відповідальності на засновників банкрута

у справі № 915/1231/17 про банкрутство ТОВ «Ульяновський зернокомплекс», в якій

кредитор: Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (; вул. Мечникова, 16-а, м. Київ, 01601; ел.пошта представника: ел. пошта ),

банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ульяновський зернокомплекс» (; пр. Жовтневий, 352, м. Миколаїв, 54051),

ліквідатор: арбітражний керуючий Багінський А.О. (вул. Зарічанська, 5/3, оф.312, м. Хмельницький, 29018; ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

встановив:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 915/1231/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Ульяновський зернокомплекс»; постановою від 03.09.2018 визнано товариство банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру; ухвалою від 24.04.2023 призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Багінського А.О.

До суду 26.10.2023 від ліквідатора ТОВ «Ульяновський зернокомплекс» арбітражного керуючого Багінського А.О. надійшла заява від 13.10.2023 вих. № 459 про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника за зобов`язаннями боржника у зв`язку з їх бездіяльністю в частині уникнення задавнення кредиторської заборговаваності боржника, що спричинило банкрутство ТОВ «Ульяновський зернокомплекс» та просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 3554874,25 грн.

Також до суду 26.10.2023 надійшла й заява ліквідатора від 13.10.2023 № 460 (вх. 14212/23), про забезпечення заяви про покладення субсидіарної відповідальності шляхом накладення арешту у порядку ст.ст.136-140 ГПК України, на майно засновників боржника - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву рпо забезпечення передано головуючому судді у справі про банкрутство ТОВ «Ульяновський зернокомплекс» Давченко Т.М.

За розпорядженням керівника апарату Господарського суду Миколаївської області 86 від 26.10.2023 у зв`язку з відрядженням судді Давченко Т.М. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 915/1231/17 в частині розгляду заяви, поданої у порядку ст.ст.136-140 ГПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2023 для розгляду указаної заяви призначено суддю Ржепецького В.О.

За розпорядженням керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 88 від 30.10.2023 відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду та на виконання абзацу 5 підпункту 3.2.4. пункту 3.2., абзацу d) підпункту 3.6.1 пункту 3.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Миколаївської області, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 915/1231/17 в частині розгляду заяви (вх. № 14212/23 від 26.10.2023), поданої у порядку ст.ст.136-140 ГПК України, шляхом передавання її раніше визначеному автоматизованою системою головуючої судді у справі судді Давченко Т.М.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.10.2023, справу № 915/1231/17 в частині розгляду заяви (вх. № 14212/23 від 26.10.2023), поданої у порядку ст.ст.136-140 ГПК України було передано для розгляду судді Давченко Т.М., в провадженні якої перебуває справа про банкрутство ТОВ «Ульяновський зернокомплекс».

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 ч.1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Згідно з п.2 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

Відповідно до ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, враховуючи викладене, при вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 913/257/18).

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог майбутнього позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ліквідатор ТОВ «Ульяновський зернокомплекс» просить накласти арешт на майно засновників боржника у порядку ст.ст.136-140 ГПК України, а саме:

- ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - засновника:

· земельна ділянка :07:002:5377 Київська обл.. Києво-Святошинський р., с/рада. Шпитьківська (у податковій заставі);

· земельна ділянка :07:002:5378 Київська обл.. Кисво-Святошинський р., с/рада. Шпитьківська. "Кочур" садівниче товариство;

· садовий будинок, садовий будинок Загальна площа І кв.м): АДРЕСА_4 ;

· земельна ділянка :07:002:0139 Київська обл., Києво-Святошинський р., с/рада. Шпитьківська;

· земельна ділянка :07:002:0138 Київська обл., Києво-Святошинський р., с/рада. Шпитьківська;

· нежиле приміщення, загальною площею 80.44 кв.м АДРЕСА_5 ;

- на майно ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) - засновник, керівник та голова комісії з припинення засновника боржника - ПП "АТОМТЕХ":

· - житловий будинок Загальна плота (кв.м): 48.7 Миколаївська обл.. Миколаївський р., с. Михайлівка, Новоодеська ТГ, вул.Хомченко, буд. 61.

Вжиття указаних заходів забезпечення заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника Товариства у зв`язку з доведенням до банкрутства на засновників (учасників) в подальшому забезпечить виконання заяви про покладання субсидіарної відповідальності в разі її задоволення. А тому можливість відповідачів в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у їх власності, може в подальшому затруднити виконання судового рішення, якщо заява про притягнення до субсидіарної відповідальності буде задоволена.

Відповідно до викладений у заяві про забезпечення вимог розмір зобов`язань боржника перед кредитором становить 3554874,25 грн.

Суд зауважує, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення заяви шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, повинен пересвідчитись в наявності у відповідачів наміру здійснити дії, спрямовані на зменшення своїх активів шляхом відчуження або знищення зазначеного об`єкта нерухомого майна (ч. 1 ст. 139 ГПК України).

В кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду при розгляді справи № 922/2163/17.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

До заяви ліквідатором відповідних доказів здійснення відповідачами дій, спрямованих на зменшення своїх активів та відчуження вищезазначеного нерухомого майна (оголошення про продаж або будь-яких інших документів, із яких би вбачався такий намір) також не надано. Тобто, доводи заявника, якими мотивовано заяву про забезпечення, ґрунтуються лише на припущеннях.

Саме лише посилання заявника на потенційну можливість відчуження майна відповідачами не може бути визнані переконливими доводами.

Отже, припущення ліквідатора про те, що невжиття заходів забезпечення будь-яким чином унеможливить виконання рішення, прийнятого у результаті розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності засновників боржника суд не визнає достатньо обґрунтованими.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що подана ліквідатором заява про забезпечення заяви про покладення субсидіарної відповідальності на засновників не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення заяви у визначений заявником спосіб на даній стадії судового процесу, а тому в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234 ГПК України, ст. ст. 2, 60-61 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ліквідатора ТОВ «Ульяновський зернокомплекс» арбітражного керуючого Багінського А.О. від 13.10.2023 № 460 про забезпечення заяви про покладення субсидіарної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Давченко