ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023м. ДніпроСправа № 904/7041/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, ) в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Херсонська, буд. 26, )

про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, неустойки та виселення з приміщення

Представники сторін:

від позивача: Іванченко Ірина Сергіївна

від відповідача: Cкороход Альбіна Олександрівна

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 10.10.2023р.) про стягнення неустойки в сумі 125 281,47грн.

Ухвалою суду від 30.12.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.02.2021р. зупинено провадження у справі № 904/7041/20 за позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро до публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ", м. Київ про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, неустойки та виселення з приміщення до закінчення розгляду Верховним судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи 910/11131/19.

До суду від позивача надійшло клопотання, в якому повідомив про закінчення розгляду Верховним судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 910/11131/19.

Ухвалою суду від 14.06.2023р. поновлено провадження по справі № 904/7041/20, призначено підготовче засідання .

13.07.2023р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В своєму відзиві відповідач зазначає, що заборгованість з орендної плати по спірному договору за період з березня 2018 року по листопад 2020 рік повністю погашена, в тому числі і за позадоговірний період. Відповідач також не погоджується із нарахованою позивачем пенею за період з 16.05.2017р. по 16.09.2019р. в сумі 866,15грн., пені за період з 16.05.2017р. по 15.03.2018р. на надмірно переплачені кошти (-241,18грн.), у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідач зазначає, що позивач не визначений строк нарахування інфляційних втрат. Також відповідач зазначає, що помилковим є стягнення з нього, як орендаря, який не повернув майно з орендного користування у визначений договором строк, одночасно орендної плати та неустойки, передбаченої ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України.

10.08.2023р. до суду від позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву та заява про продовження строку підготовчого провадження відповідно до ст.6 Конвенції. В своїх запереченнях позивач зазначила, що станом на 09.08.2023р. заборгованість зі сплати неустойки складає 17 953,71грн., пеня в сумі 1 516,95грн. та заборгованість з орендної плати в сумі 9 375,92грн. відсутні. Отже, сплаті підлягає неустойка в розмірі 35 932,91грн. за період з жовтня 2019р. по листопад 2020р. за час прострочення користування державним майном.

25.09.2023р. до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути неустойку в розмірі 121 643,42грн. за період з вересня 2019р. по липень 2023р.

06.10.2023р. до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про збільшення вимог. Відповідач зазначає, що позивачем не врахована сума 12 429,39грн. (платіжні доручення за період з вересня 2019 рік по серпень 2023р.) Отже, за спірний період відповідач сплатив позивачу орендну плату в сумі 26 283,93грн., з яких завдаток в сумі 164,15грн.

06.10.2023р. до суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши неустойку в розмірі 58 666,06грн. До заяви відповідач додав акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.08.2023р.

В судовому засіданні, 10.10.2023р., оголошено перерву до 23.10.23р. о 11:45 год.

13.10.2023р. до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача неустойку в сумі 125 281,47грн. за період з вересня 2019р. по серпень 2023р.

В судове засідання, 23.10.2023р., з`явились представники позивача та відповідача.

23.10.2023р. до суду від позивача та відповідача надійшли заява та клопотання про перехід до розгляду справи по суті в даному засіданні.

Ухвалою суду від 23.10.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.10.2023 о 12:30год.

В судовому засіданні, 23.10.2023р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, (далі - позивач, орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (орендар) в особі директора Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" 14.10.2013р. був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5385-ОД.

Відповідно до п. 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлове приміщення (далі - майно) реєстровий номер №01033823.1.АААБББ650, загальною площею - 20,4 м 2, розміщене за адресою: Дніпропетрвоська область, Апостолівський район, м.Апостолове, вул.Б.Хмельницького, 100, на 1 поверсі 2-поверхової будівлі, що перебуває на балансі Апостолівського міжрайонного управління водного господарства (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 25 липня 2013р. і становить за незалежною оцінкою - 24 475,00грн.

Згідно з п.1.2 договору, майно передається в оренду з метою: інше використання нерухомого майна - розміщення обладнання електрозв`язку - 19,4 м 2 ; розміщення обладнання, що надає послуги з доступу до Інтернет - 1,0 м 2 .

Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна.

Відповідно до п.3.1. договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - серпень 2013р. - 328,29грн. Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2013р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за вересень, жовтень 2013 року.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні:

- 50 % до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі - 164,15 грн.;

- 50 % балансоутримувачу у розмірі - 164,14грн.

щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення уключаючи день оплати (п.3.8 договору).

Згідно з п.5.2 договору орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату у співвідношенні визначеному у п.3.6. цього договору.

У разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати/повної або часткової/ орендованого майна з вини орендаря.

Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, один примірник якого направляється орендарем оренндодавцю у 5-денний термін з дати його підписання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендаря.

У разі не направлення у 5-денний строк з дати підписання акту приймання-передачі орендодавцеві, зобов`язання орендаря по поверненню орендованого державного майна вважаються не виконаними, а орендар зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування державним майном за час прострочення. (п.5.5. договору)

Відповідно до п. 5.18 договору, орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця, не пізніше, ніж за 30 (тридцять) діб про свій намір щодо закінчення, припинення або розірвання даного договору.

Орендар, у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.). (п.5.19. договору)

Відповідно до п.10.9. договору, чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення терміну, на який його було укладено; загибелі об`єкта оренди; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду; банкрутство орендаря; ліквідації орендаря - юридичної особи; у разі смерті орендаря (якщо орендарем є фізична особа); та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України.

Згідно п.10.1. договору, цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 14.10.2013р. по 11.10.2016р. включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме: наявності договору страхування, декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, зареєстрованої органами державного пожежного нагляду, договір, за заявою орендаря, щодо продовження терміну дії, наданою відповідно до п.5.20., може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі.

Згідно п.10.11. договору, у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний негайно повернути балансоутримувачу майно у стані в якому воно було одержано, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

14 жовтня 2013 року позивач, як орендодавець, передав відповідачу у строкове платне користування нерухоме майно нежитлове приміщення площею 20,4 кв.м., розміщене за адресою: Дніпропетровська область, Апостолівський район, м.Апостолове, вул.Б.Хмельницького, 100.

Додатковою угодою № 1 від 23.02.2017р. про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 14.10.2013р. № 12/02-5385-ОД були внесені наступні зміни:

1. В розділі 1. Предмет договору вартість орендованого майна викласти в наступній редакції:

"... - вартість орендованого майна, згідно зі звітом про оцінку станом на 27.12.2016 становить 69 886,00грн...."

2. Викласти пункт 3.1. розділу 3. Орендна плата у наступній редакції:

"Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - листопад 2016 року - 944,94грн."

3. Викласти пункт 3.6. розділу 3.Орендна плата у наступній редакції:

3.6."...50 % до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі - 472,47грн.;

- 50 % балансоутримувачу у розмірі - 472,47грн.

4. Розділ 9.Відповідальність і вирішення спорів за договором доповнити пунктом 9.8. та викласти його в наступній редакції "У разі виявлення орендодавцем фактичного використання орендарем державного майна площею, що перевищує розмір орендованої площі, зазначеної у розділі 1 цього договору, розмір збільшеної орендної плати застосовується з дня укладання договору оренди".

5. Доповнити пункт 10.1. розділу 10.Строк чинності, умови зміни та припинення договору абзацем 2 в наступній редакції:

Цей договір є пролонгованим з 12.10.2016 по 11.09.2019 включно"

Абзац 2 п.10.1. вважати абзацем 3 відповідно та викласти його в наступній редакції: "У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору при обов`язковій наявності згоди балансоутримувача та дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди.

7. Пункти 1, 2 та 3 цієї додаткової угоди набирають чинність з 12.10.2016, а усі інші пункти набирають чинність з моменту підписання даної додаткової угоди.

Листом від 19.09.2019р. № 11-12-05566 позивач повідомив відповідача про припинення з 12.09.2019р. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5385-ОД від 14.10.2013р. та необхідністю термінового повернення державного майна балансоутримувачу за актом приймання-передачі.

З матеріалів справи вбачається, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5385-ОД від 14.10.2013р. є припиненим з 12.09.2019р., майно за актом приймання - передачі було повернуто лише 31.08.2023р., про що свідчить акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

Станом на день прийняття рішення відповідач розрахувався за оренду плату в повному обсязі, що підтверджується актами звірки станом на 31.08.2023р. та копіями платіжних інструкцій, доданих відповідачем до заперечень на заяву про збільшення позовних вимог.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з неустойки в сумі 125 281,47грн., яка була нарахована за період з вересня 2019р. по серпень 2023р. за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5385-ОД від 14.10.2013р., додавши до своєї заяви про зменшення позовних вимог розрахунок заборгованості з неустойки до державного бюджету за договором оренди від 14.10.2013 № 12/02-5385-ОД укладеним РВ ФДМУ по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях з ПАТ "Укртелеком".

Відповідач зазначає, що несплаченою залишилась заборгованість з неустойки в розмірі 58 666,00грн. (нарахована 135 497,96грн., з яких сплачена 76 831,90грн.), додавши до заперечень на заяву про збільшення позовних вимог свою зведену таблицю сплачених рахунків Нікопольському МУВГ та Регіональному фонду за договором оренди від 14.10.2023р. № 12/02-5385-ОД.

Судом здійснено перевірку нарахування неустойки за період з вересня 2019р. по серпень 2023р. та встановлено, що позивач не врахував при нарахуванні неустойки суму оплати відповідачем в розмірі 1 395,29грн. (платіжні інструкції № 7534 від 26.07.2023р. на суму 462,02грн., № 9811 від 25.09.2023р. на суму 465,23грн., № 9659 від 20.09.2023р. на суму 468,04грн.)

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-5385-ОД від 14.10.2013р. складає 123 886,18грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Правовідносини оренди (найму) врегульовані положеннями глави 58 "Найм (оренда)" розділу ІІІ "Окремі види зобов`язань" книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України та статей 283- 291 ГК України.

Згідно із ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами 1 та 6 ст. 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У ч. 1 ст. 284 ГК України законодавець як істотні умови договору оренди, визначив, зокрема, строк, на який укладається договір оренди; орендну плату з урахуванням її індексації; умови повернення орендованого майна або викупу.

За ч. 1 ст. 773 ЦК України на наймача покладений обов`язок користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Ч. 1 ст. 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення ( ч. 4 ст. 291 ГК України ).

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч.1 ст. 785 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч.2).

У відповідності до ст.ст. 763, 764, 785 Цивільного кодексу України, із закінченням строку договору оренди, такий договір є припиненим, що означає припинення дії для сторін всіх його умов, а їх невиконання протягом дії договору є невиконанням зобов`язання за цим договором, що має відповідні наслідки, однак не зумовлює продовження дії договору в цілому або тих його умов, що не були виконані сторонами.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в оренду. Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Користування майном після припинення договору є неправомірним користуванням майном.

Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому слід застосовувати або положення ст. 762 ЦК України, або 785 ЦК України.

Ці норми не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Верховний Суд в постанові у справі № 910/11131/19 від 19.04.2021 зазначив, що стягнення орендної плати можливе лише до моменту припинення дії договору, а після припинення договору належним способом захисту прав та інтересів орендодавця є застосування неустойки - самостійної форми майнової відповідальності.

Аналіз частини першої статті 759 та частини першої статті 785 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди. Припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі за відповідним актом.

Невиконання наймачем обов`язку щодо поверненні речі зумовлює право наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України.

Особливий статус зазначеної неустойки пояснюється тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Здійснюючи оцінку правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку частини другої статті 785 Цивільного кодексу України, обов`язковим є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо повернення майна в контексті його поведінки як контрагента за договором оренди.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України), а тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

За змістом статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки. Застосування неустойки з огляду на викладене згідно з частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України не виключається.

Частиною першою статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування наслідків, передбачених частиною другої статті 785 Цивільного кодексу України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) у відповідача.

Тобто, необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Такого правового висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 09.09.2019 у справі № 910/16362/18 (пункт 51), який було підтримано постановою колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 910/20370/17.

Після закінчення договору оренди відповідач не виконав обов`язку щодо повернення позивачу об`єкта оренди, продовжуючи ним користуватися.

Отже, неповернення об`єкта оренди за договором у період після закінчення строку дії договору відбулося виключно з вини самого орендаря (відповідача), а тому існують усі правові підстави для застосування до відповідача такого виду відповідальності як неустойка, передбачена частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України.

Стягнення неустойки та орендної плати в позадоговірний період з відповідача у заявленому розмірі без урахування вже сплаченої після закінчення строку дії договору орендної плати, призведе до подвійної відповідальності, що суперечить статті 61 Конституції України.

Такого правового висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 13.02.2018 у справі № 910/12949/16 та у постанові від 17.12.2018 у справі №906/1037/16, який був підтриманий колегією суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 13.12.2019 у справі № 910/20370/17.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача неустойки в сумі 123 886,18грн. за період з вересня 2019р. по серпень 2023р. В іншій частині заявлених позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору за позовом у сумі 2 684,00грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, ) в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Херсонська, буд. 26, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, ідентифікаційний код 42767945) неустойку в розмірі 123 886,18грн. та судовий збір у розмірі 2 486,00грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.10.2023

Суддя С.П. Панна