РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.10.2023Справа № 910/12984/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"

про зобов`язання визнати кредиторські вимоги та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу

за участі представників:

від позивача: Самойленко С.В.

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт", в якій просило зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у сумі 17721,62 грн заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 22.09.2021 № 09/14-557/7/21, 2684 грн. судового збору, та включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

25.08.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 05.10.2023 року.

У судовому засіданні 05.10.2023 оголошено перерву до 26.10.2023 року.

Ухвали суду в даній справі направлені, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21.

Проте конверти із копіями ухвал повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Положеннями статей 89, 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру.

Таким чином, направлення ухвал суду здійснено за відповідною адресою місцезнаходження відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвали суду направлялися за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.09.2021 між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди № 09/14-557/7/21 нерухомого майна (надалі - договір), згідно з п. 1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно (надалі - об`єкт оренди) загальною площею 30,00 кв. м., яке знаходиться за адресою: Житомирська область, місто Житомир, бульвар Новий, 5.

Відповідно до п. 3.1. договір укладено строком на 18 місяців з моменту прийняття об`єкту оренди орендарем за актом приймання -передачі об`єкту оренди.

Згідно з п. 5.3.2. договору орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати орендні та інші платежі за цим договором.

У пункті 4.1. договору зазначено, що орендна плата за користування об`єктом оренди в місяць складає 4800 грн., у т.ч. ПДВ.

Пунктом 4.2.1 договору передбачено, що орендодавець нараховує орендну плату за поточний місяць та направляє орендарю електронній формі рахунки, а орендар на підставі отриманих від орендодавця електронній формі рахунків сплачує нараховану орендну плату за поточний місяць пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця.

Відповідно до п. 4.3 договору розмір орендної плати за договором за неповний календарний місяць користування об`єктом оренди нараховується пропорційно фактичній кількості календарних днів у місяці, в якому відбулося користування об`єктом оренди.

У пункті 4.2.2. договору вказано, що орендар на підставі виставлених орендодавцю рахунків протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня їх направлення орендодавцем в електронній формі, відшкодовує фактичні витрати орендодавця за комунальними послугами та інші послугами, пов`язаними з утриманням об`єкту оренди та прибудинкової території, а саме: активна електроенергія - пропорційно площі об`єкту оренди до загальної площі будівлі, в якій знаходиться об`єкт оренди; теплопостачання - пропорційно площі об`єкту оренди до загальної площі будівлі, в якій знаходиться об`єкт оренди.

Витрати, що непередбачені п. 4.2.2. Договору, входять до складу орендної плати.

За умовами п. 4.5. договору орендна плата індексується кожні шість місяців на офіційний індекс інфляції, який публікується Державною службою статистики попередні шість місяців, при цьому сторони погоджуються, що індексація розміру орендної плати не потребує внесення змін до договору. Відлік шестимісячного періоду розпочинається з місяця, в якому об`єкт оренди переданий в оренду.

Відповідно до п. 11.3. договору кожна із сторін має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, повідомивши про це другу сторону за 1 (один) місяць до розірвання договору.

Передача позивачем відповідачу приміщення в оренду підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 22.09.2021 року.

02.03.2022 орендодавцем отримано від орендаря повідомлення про розірвання договору.

Орендоване приміщення повернуте позивачу згідно з актом прийому-передачі (повернення з оренди) від 31.03.2022, проте за відповідачем станом на 16.08.2023 залишилася заборгованість у сумі 17721,62 грн. за період з листопада 2021 року по березень 2022 року.

Разом із цим, у мережі інтернет за посиланням (https://smida.gov.ua/db/feed/90581) розміщена інформація про те, що 08.05.2023 відбулися загальні збори акціонерів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», на яких, зокрема, мало розглядатися питання щодо припинення Товариства шляхом ліквідації у зв`язку з неможливістю оперування Товариством за наявності обмежень регулятора (Національного Банку України) у вигляді відкликання (анулювання) всіх ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг.

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український Страховий Стандарт», значиться з 18.05.2023 у стані припинення за рішенням засновників щодо припинення юридичної особи; строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог у строк до 16.07.2023 року.

13.07.2023 позивач засобами поштового зв`язку надіслав відповідачу заяву з грошовими вимогами до відповідача № 09-1-6/758 про визнання кредиторських вимог та включення їх до реєстру вимог кредиторів, в якій просив визнати кредиторські вимоги та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Проте, дана заява з грошовими вимогами до боржника № 09-1-6/758 від 13.07.2023 про визнання кредиторських вимог та включення їх до реєстру вимог кредиторів не була вручена відповідачу та повернулася на поштову адресу позивача за закінченням встановленого терміну зберігання.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації (стаття 104 ЦК України).

Статтею 105 ЦК України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно із частиною восьмою статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується ліквідаційною комісією (ліквідатором) юридичної особи.

За змістом положень частин третьої, четвертої статті 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Суд зазначає, що на момент прийняття рішення матеріали справи не місять доказів затвердження ліквідаційного балансу та доказів розгляду вимог позивача відповідачем.

Із матеріалів справи вбачається, що ліквідаційна комісія відповідача заяви позивача про визнання вимог кредитора не розглядала, відмови у розгляді його вимог не надавала, як і не відмовляла у задоволенні його вимог, у зв`язку з чим позивач не пропустив строку звернення до ліквідаційної комісії.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задовольнити повністю.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21; ідентифікаційний код 22229921) в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 8; ідентифікаційний код 00039002) у сумі 17721,62 грн заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 22.09.2021 № 09/14-557/7/21 та включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21; ідентифікаційний код 22229921) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 8; ідентифікаційний код 00039002) 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 31.10.2023 року.

Суддя К.В. Полякова