УХВАЛА

м. Київ

01.11.2023Справа № 910/9397/23
За позовом Приватного акціонерного товариства "ФЕД"

доАкціонерного товариства "Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування"

про стягнення 12727593,85 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від позивача - Єршова О.І.;

від відповідача - Козаренко С.М.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Акціонерного товариства "Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування" (далі - Відповідач) на користь Приватного акціонерного товариства "ФЕД" (далі - Позивач) 4617557,02 грн інфляційних втрат, 830810,60 грн 3% річних, 580492,61 грн пені нараховані за порушення виконання умов договору №139Ф/15-3 від 11.02.2016 та 5130618,93 грн інфляційних втрат, 923122,90 грн 3% річних, 644991,79 грн пені нараховані за порушення виконання умов договору №42Ф/17 від 03.02.2017.

Вимоги позову мотивовані тим, що спір між сторонами щодо основної суми боргу по договору №139Ф/15-3 від 11.02.2016 та договору №42Ф/17 від 03.02.2017 було вирішено в межах судової справи №910/13524/21, однак рішення про стягнення основного боргу лишається не виконаним, у зв`язку із чим, Позивачем було нараховано Відповідачу на суму боргу наведені вище суми інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

02.10.2023 сторонами було подано спільну мирову угоду від 22.09.2023 зі змісту якої вбачається, що сторони дійшли взаємних поступок і відповідач зобов`язаний сплатити позивачу основні суми боргу за договором №139Ф/15-3 від 11.02.2016 та договором №42Ф/17 від 03.02.2017 та суму судового збору, які вирішені в межах справи №910/13524/21, та у випадку, якщо відповідач вчасно погасить основний борг, він звільняється від обов`язку платити нараховані в межах справи №910/9397/23 штрафні та фінансові санкції за обома договорами, у протилежному випадку, відповідач зобов`язаний буде сплатити позивачу усі нараховані суми. Крім того, в поданій мировій угоді сторони погодили графіки оплати та суми коштів, які має платити відповідач.

09.10.2023 судом було оголошено перерву до 01.11.2023.

26.10.2023 сторонами подано спільну мирову угоду від 19.10.2023, яка за змістом є ідентичною тій, яка підписана від 22.09.2023, однак є зміни у графіку першого платежу.

Відповідно до статті 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Дослідивши зміст мирової угоди, судом встановлено, що її підписано головами правління позивача та відповідача.

Так, у пункті 1 Мирової угоди сторони вказали, що на підставі взаємних поступок сторони дійшли згоди, що Відповідач зобов`язаний виплатити Позивачу заборгованість у сумі 20816356,06 грн (двадцять мільйонів вісімсот шістнадцять тисяч триста п`ятдесят шість гривень 06 коп.) (надалі - Сума боргу), яка складається з основної заборгованості за договором №139Ф/15-3 від 11.02.2016 на суму 9622296 (дев`ять мільйонів шістсот двадцять дві тисячі двісті дев`яносто шість) грн 03 коп. та за договором №42Ф/17 від 03.02.2017 в розмірі 10691440 (десять мільйонів шістсот дев`яносто одна тисяча чотириста сорок) грн 08 коп., судовий збір у справі №910/13524/21 в сумі 304706 (триста чотири тисячі сімсот шість) грн 04 коп., що визначені у рішенні Господарського суду міста Києва від 26.01.2022 у справі №910/13524/21 (Наказ Господарського суду міста Києва №910/13524/21 від 11.04.2022), судові витрати у господарській справі №910/9397/23 у сумі 197913,91 грн (сто дев`яносто сім тисяч дев`ятсот тринадцять гривень 91 коп.) (фактично понесені витрати на правничу допомогу та судовий збір) протягом 13 (тринадцяти) місяців.

У підпунктах до 1 пункту Мирової угоди сторони погодили порядок погашення боргу у певні строки та у визначених сумах.

У пункті 2 Мирової угоди сторони погодили, що у разі порушення Відповідачем будь-якого строку погашення Суми боргу за цією Мировою угодою Позивач з наступного дня за днем прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання за цією Мировою угодою отримує право вимагати від Відповідача негайного погашення всієї Суми боргу та суми визначеної п. З цієї мирової угоди, а Відповідач зобов`язаний здійснити погашення всієї Суми боргу та суми, визначеної п. 3 цієї мирової угоди, не пізніше 05 числа місяця, наступного за місяцем, в якому мало бути виконане грошове зобов`язання.

Зі змісту пункту 3 Мирової угоди вбачається, що Відповідач має сплатити Позивачу в разі порушення строку оплати боргу за пунктом 1 Мирової угоди 12727593,85 грн.

Разом з тим, за умовами пункту 4 Мирової угоди у разі своєчасного та повного виконання Відповідачем умов цієї мирової угоди Позивач відмовляється від стягнення з Відповідача 12727593,85 грн.

Так, спір між сторонами щодо основної суми боргу за договором №139Ф/15-3 від 11.02.2016 на суму 9622296,03 грн та за договором №42Ф/17 від 03.02.2017 в розмірі 10691440,08 грн було вирішено в межах справи №910/13524/21 рішенням від 26.01.2022, яке набрало законної сили та на його виконання було видано наказ від 11.04.2022.

Предметом же спору у справі №910/9397/23 є стягнення 12727593,85 грн, які складаються з: 4617557,02 грн інфляційних втрат, 830810,60 грн 3% річних, 580492,61 грн пені нараховані за порушення виконання умов договору №139Ф/15-3 від 11.02.2016 та 5130618,93 грн інфляційних втрат, 923122,90 грн 3% річних, 644991,79 грн пені нараховані за порушення виконання умов договору №42Ф/17 від 03.02.2017. Фактично суми заявлених штрафних і фінансових санкцій нараховані на суми боргу, які стягнуті за рішенням суду у справі №910/13524/21 про що сам позивач і вказує у своєму позові.

За наслідками розгляду спору судом має виноситися рішення.

У частині 1 ст. 232 ГПК України вказано, що судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України суд закриває провадження у випадку якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 ГПК України).

Приймаючи до уваги наведене вище, ухвала про затвердження мирової угоди по суті є рішенням суду, яким вирішено спір.

Таким чином, заявленою мировою угодою в межах даної справи сторони намагаються повторно вирішити питання щодо примусового стягнення тих же саме коштів, які вже були стягнуті за чинним рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2022 у справі №910/13524/21 на виконання якого видано відповідний наказ, який є виконавчим документом.

Згідно з частиною 2 статті 193 ГПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

У випадку затвердження судом цієї мирової угоди, ухвала суду яка буде винесена за наслідками розгляду заяви про затвердження мирової угоди матиме статус виконавчого документу відповідно до наведеної вище норми, а отже в природі існуватимуть два виконавчі документи про стягнення грошових коштів, які виникли з одного і того ж самого грошового зобов`язання.

Суд вважає, що умови мирової угоди у заявленій редакції суперечать Закону України «Про виконавче провадження» та Господарському процесуальному кодексу України який забороняє вирішувати правовідносини між одними і тими ж самими сторонами про один і той самий предмет спору, якщо є таке, що набрало законної сили рішення яким вже вирішено цей спір.

Чинним рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2022 у справі №910/13524/21 встановлено порядок стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості за договорами №139Ф/15-3 від 11.02.2016 та договору №42Ф/17 від 03.02.2017, а даною мировою угодою сторони хочуть змінити порядок виконання рішення у справі №910/13524/21, що суперечить господарському процесуальному законодавств та Закону України «Про виконавче провадження», а також є порушенням прав відповідача, оскільки з нього можуть бути двічі стягнуті одні і ті ж суми боргу, як за рішенням у справі №910/13524/21 так і за ухвалою про затвердження мирової угоди у даній справі.

Суд зауважує, що сторони наділені правом заявити про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення у справі №910/13524/21.

Приймаючи до уваги наведене вище та керуючись п. 1 ч. 5 ст. 192 ГПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви сторін про затвердження мирової угоди.

Керуючись ст.ст. 192, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ФЕД" та Акціонерного товариства "Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування" про затвердження мирової угоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає окремо від рішення суду.

Суддя Р.Б. Сташків