ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2023 р. Справа№ 910/1747/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Волков С.В.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "КІЕП ІНЖИНІРИНГ" Акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ "ЕНЕРГОПРОЕКТ", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023

у справі № 910/1747/23 (суддя Балац С.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця КУНИЦЬ ОЛЕКСАНДРА ДМИТРОВИЧА, м. Нетішин, Хмельницька обл.

до Дочірнього підприємства "КІЕП ІНЖИНІРИНГ" Акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ "ЕНЕРГОПРОЕКТ", м. Київ

про стягнення 352 771,82 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У лютому 2023 року Фізична особа-підприємець КУНИЦЬ ОЛЕКСАНДР ДМИТРОВИЧ (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Дочірнього підприємства "КІЕП ІНЖИНІРИНГ" акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ "ЕНЕРГОПРОЕКТ" (далі - відповідач) про стягнення 352 771,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором на виконання робіт від 26.08.2020 № 10-20, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 352 771,82 грн, з яких: 239 840,00 грн - основна заборгованість, 15 709,01 грн - 3 % річних та 97 222,81 грн - інфляційні втрати.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/1747/23 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Дочірнього підприємства "КІЕП ІНЖИНІРИНГ" Акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ "ЕНЕРГОПРОЕКТ" на користь Фізичної особи-підприємця КУНИЦЬ ОЛЕКСАНДРА ДМИТРОВИЧА основну заборгованість в сумі 239 840,00 грн, 3% річних в сумі 15 632,31 грн, інфляційні втрати в сумі 97 159,18 грн, витрати на правову допомогу в сумі 9 500,00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 5 289,47 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено повністю.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з простроченням відповідачем свого зобов`язання з своєчасної оплати виконаних робіт у сумі 239 840,00 грн. Однак, при перевірці правильності розрахунку позивачем заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат судом було встановлено, що здійсненні позивачем розрахунки є арифметично неправильними. Встановивши неправильність розрахунку позивача місцевим господарським судом здійснено власний розрахунок, згідно якого з відповідача на користь позивача підлягали до стягнення 3% річних у розмірі 15 632,31 грн та інфляційні втрати - 97 159,18 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Дочірнє підприємство "КІЕП ІНЖИНІРИНГ" Акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ "ЕНЕРГОПРОЕКТ" 18.05.2023 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/1747/23 скасувати частково та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у частині застосування господарських санкцій, не передбачених договором, а саме в частині не нарахування інфляційних втрат, 3% річних за період, що є поза межами шестимісячного строку позовної давності, а також зменшити розміри витрат позивача на професійну правничу допомогу та транспортні витрати з урахуванням їх співмірності при розгляді малозначної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та без повного дослідження та надання оцінки всім доказам у справі, у зв`язку з чим наявні підстави для його скасування.

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано положення ч. 6 статті 232 Господарського кодексу України, яка передбачає, що строк нарахування санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а також вказує на пропуск позивачем позовної давності за вимогою про стягнення пені та штрафів.

Також апелянт зазначив про неврахування судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення, скрутного матеріального становища відповідача та винятковості обставин для зменшення господарських санкцій.

Водночас відповідач заперечує проти стягнення з нього витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 9 500,00 грн, у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження такого обсягу витрат та невідповідністю розміру витрат складності справи.

Також скаржником в прохальній частині апеляційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що повний текст оскаржуваного рішення від 20.04.2023 було отримано скаржником 03.05.2023, що підтверджується матеріалами апеляційної скарги та матеріалами справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2023 справу № 910/1747/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/1747/23.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "КІЕП ІНЖИНІРИНГ" Акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ "ЕНЕРГОПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі № 910/1747/23 до надходження до суду матеріалів справи.

05.06.2023 матеріали справи №910/1747/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі № 910/1747/23 задоволено, поновлено відповідачу строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі № 910/1747/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі № 910/1747/23, справу № 910/1747/23 призначено до розгляду на 28 червня 2023 року об 11 год. 40 хв.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 справу № 910/1747/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 вищезазначеною колегіє суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/1747/23, справу №910/1747/23 призначено до розгляду на "03" серпня 2023 року об 11 год. 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2023 Клопотання представника відповідача адвоката Токарчука Б.В. про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд апеляційної скарги відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі № 910/1747/23 відкладено на 26 вересня 2023 року об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні 26.09.2023 оголошено перерву до до 10 год. 20 хв. 31.10.2023.

Явка представників сторін.

У судове засідання 31.10.2023 з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 31.10.2023 не з`явився, про поважність причин нез`явлення свого повноважного представника суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Колегія суддів звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про місце, дату і час судового розгляду.

За приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 31.10.2023 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, оскаржуване рішення місцевого господарського суду просив залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір на виконання робіт від 26.08.2020 № 10-20 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач бере на себе зобов`язання з виконання підготовчих робіт для проведення актуалізації обстеження і підтвердження довговічності та надійності будівельних конструкцій, будівель та споруд енергоблоків № 3, 4 Хмельницької АЕС (далі - роботи), а відповідач бере на себе зобов`язання прийняти виконані роботи і оплатити їх (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.15 Договору визначено, що позивач зобов`язується здати виконані роботи відповідачу з оформленням акту приймання-передачі виконаних робіт.

Розділом 3 Договору визначена ціна Договору та порядок розрахунків, а саме, зокрема:

- вартість (ціна) робіт за Договором, відповідно до протоколу узгодження договірної ціни становить 771.200,00 грн. без ПДВ (п. 3.1 Договору);

- аванс (передплата) до початку виконання робіт у розмірі 30 відсотків від вартості (ціни) Договору, що зазначена у п. 3.1 Договору (п. 3.2.1 Договору);

- оплата робіт здійснюється поетапно, з врахуванням фактично сплаченого авансу, згідно календарного плану і проміжних актів прийому-передачі виконаних робіт. Оплата проводиться шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок позивача, що зазначений у розділі 11 цього Договору, протягом 10 робочих днів з моменту підписання акту прийому-передачі. В разі несвоєчасної оплати роботи по етапу позивачем можуть бути припинені з уточненням термінів виконання робіт по календарному плану (п. 3.2.2 Договору).

Позивач виконав роботи за Договором на загальну суму 771 200,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт від 11.11.2020 № б/н, який підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Проте, оплата за Договором здійснена відповідачем частково в сумі 531 360 грн, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 239 840,00 грн.

Також позивачем заявлені до стягнення 3 % річних в сумі 15 709,01 грн. та інфляційні втрати в сумі 97 222,81 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (стаття 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Положеннями частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача основної заборгованості за Договором в сумі 239 840,00 грн сторонами спору до суду не подано.

Розмір вказаної суми заборгованості також підтверджений актом звіряння взаємних розрахунків в період січень 2021 - листопад 2021, який підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є такою, що обґрунтовано задоволена місцевим господарським судом повністю в сумі 239 840,00 грн.

Положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, апеляційним господарським судом встановлено, що позивачем невірно визначено початок періоду прострочення оплати за зобов`язаннями; позивачем визначено період прострочення з 22.11.2020 по 27.01.2023, однак позивачем не враховано, що відповідно дата підписання акту прийому-передачі виконаних робіт (11.11.2020) у кореспонденції з положеннями пункту 3.2.2 Договору свідчить, що першим днем виникнення у відповідача грошового зобов`язання за Договором є 26.11.2020.

Відтак судом першої інстанції обґрунтовано здійснено перерахунок 3% річних за вказаний період, а саме:

Сума боргу - 239 840,00 грн: період - з 26.11.2020 по 27.01.2023 - сума 3% річних - 15 632,31 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в період 12.2020 по 12.2022 колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що розрахунок позивача, викладений у позові, є арифметично невірним з огляду на сукупний індекс інфляції в заявлений період. Наведена позовна вимога підлягає задоволенню в сумі 97 159,18 грн, за таким розрахунком суду, в період за який позивачем заявлена сума інфляційних втрат, а саме:

Сума боргу - 239 840,00 грн: період - з 12.2020 по 12.2022 - сукупний індекс інфляції 140,51 - інфляційне збільшення суми боргу - 97 159,18 грн.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського про часткове задоволення позовних вимог у даній справі та стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості в сумі 239 840,00 грн, 3 % річних в сумі 15 632,31 грн, інфляційних втрат в сумі 97 159,18 грн.

Разом з цим, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє твердження апелянта про не застосування судом першої інстанції положень частини 6 статті 232 ГК України та статті 258 ЦК України в даному спорі, , оскільки штрафні санкції в даному спорі позивачем до стягнення не заявлялись.

Також посилання апелянта на наявність форс-мажорних обставин без доказів неможливості виконання грошового зобов`язання не можуть бути підставою для невиконання такого зобов`язання.

Щодо витрат на послуги адвоката у суді першої інстанції.

В матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги від 12.01.2023 № б/н, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням "ВОЛКОВ ТА ПАРТНЕРИ".

Також в матеріалах поданого до суду позову представником позивача визначений об`єм наданих послуг з правової допомоги в сумі 10 000,00 грн., відповідно до акту приймання-передачі правничої допомоги від 23.03.2023 № б/н.

Приписами частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем, в поданому до суду першої інстанції відзиві викладена заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та зазначено про необґрунтованість заявленої до стягнення суми витрат позивача на правничу допомогу.

Приймаючи до уваги приписи статті 126 Господарського процесуального кодексу України та заперечення відповідача на заявлену позивачем до стягнення суму витрат на правову допомогу, суд вказує, що дана справа є справою незначної складності в розумінні пунктів 1, 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129, інші судові витрати у вигляді витрат позивача на правову допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто враховуючи суму задоволених позовних вимог та суму правової допомоги, пропорційно сума правової допомоги становить 9 996,02 грн.

Враховуючи викладені вище обставини колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу підлягає зменшенню до 9 500,00 грн в розумінні пунктів 1, 4 частини 4, частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з наведеним, доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги позивача відсутні.

Враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноматність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою статті 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача).

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "КІЕП ІНЖИНІРИНГ" Акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКИЙ ІНСТИТУТ "ЕНЕРГОПРОЕКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/1747/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/1747/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/1747/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 03.11.2023.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Г.П. Коробенко