ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м.Харків Справа № 913/285/23
Провадження №13/913/285/23
Господарський суд Луганської області у складі судді Яреська Б.В., розглянувши матеріали позовної заяви
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
До Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3
про стягнення грошових коштів 62 000 грн 00 коп.
Обставини справи:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів 62 000 грн 00 коп..
Також просить суд стягнути з з ФОП ОСОБА_2 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) сплачену позивачем суму судового збору та витрати на правову Допомогу.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.08.2023 р. позовну заяву передано на розгляд судді Яресько Б.В.
23.08.2023 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Визначив, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Позивачем та відповідачем додаткових процесуальних заяв, або доказів по справі не подавалося.

Судом враховано, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача: Україна, с. Штормове, Новоайдарського району Луганської області.

Згідно з чч. 1,2,3 ст 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

З огляду на те, що місцезнаходженням відповідача віднесено до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022, повідомлення відповідача про проведення судових засідань здійснювалось шляхом розміщення повідомлень на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Також суд враховує висновок Європейського суду з прав людини про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи вищевикладене, судом вчинені всі можливі заходи для належного повідомлення учасників про розгляд справи та забезпечення його процесуальних прав на подання відзиву та клопотань щодо розгляду справи у встановлені судом строки.

При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Керуючись ч. 2 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд також враховує припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем було виставлено рахунки позивачу на загальну суму 62 000 грн. 00 коп., відповідно до Рахунка-фактури № СФ-0000002 від 26.01.2022 р. на загальну суму 22 000,00 грн. та Рахунка-фактури № СФ-0000004 від 18.02.2022 р. на загальну суму 40 000,00 грн.

Позивачем було здійснено оплату рахунків-фактури. Відповідно до платіжних доручень №43 від 26.01.2022 р. здійснено оплату в сумі 22 000 грн 00 коп. та платіжною інструкцією №11 від 21.02.2022 р. здійснено оплату в сумі 40 000 грн 00 коп.

Проте, відповідач не здійснив поставку: Фреза чер`ячна М16, 1 шт., вартістю 22 000,00 грн. згідно Рахунку-фактури № СФ-0000002 від 26.01.2022 р.; Фреза М16, 1 шт. вартістю 26 000,00 грн.; Фреза М12, 1 шт. вартістю 14 000,00 грн., всього на суму 40 000,00 грн. згідно Рахунку-фактури № СФ-0000004 від 18.02.2022 р.

29.04.2023 р. на адресу відповідача позивачем було направлено Лист-вимогу щодо здійснення поставки:за Рахунком-фактурою № СФ-0000002 від 26.01.2022. р. та Рахунком-фактурою № СФ-0000004 від 18.02.2022 р. у 7-денний строк, з моменту направлення цього Листа-вимоги.

На підставі не здійснення поставки Відповідачем фрез у встановлений 7-денний строк, з моменту направлення Листа-вимоги від 20.04.2023 року, 31.05.2023 року на адресу Відповідача було направлено Лист-вимогу щодо повернення 62 000 грн. 00 коп., сплачених позивачем згідно Рахунку-фактури № СФ-0000002. від 26.01.2022. р. та згідно Рахунку-фактури № СФ-0000004 від 18.02.2022 р., у 7-денний строк, з моменту направлення даного листа-вимоги. Відповідач кошти не повернув.

В зв`язку з чим позивач і звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом про стягнення 62000 грн. 00 коп.

Відповідач доказів поставки товару, або повернення коштів суду не надав.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_2 припинив статус фізичної особи підприємця.

Господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення в його сторін прав та обов`язків: майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача суми передоплати за товар у розмірі 62000,00 грн.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Непередання продавцем, який одержав суму попередньої оплати, товару у встановлений строк надає покупцеві право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов`язання по поставці товару чи поверненню коштів не виконав, доказів повернення позивачу суми попередньої оплати за товар у розмірі 62000 грн відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, що складаються з сплаченого судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп. покладаються на відповідача.

Позивачем у позові зазначено, що він надасть докази понесених витрат, які він сплатив у зв`язку з розглядом цієї справи до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 237 - 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_4 ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) кошти в сумі 62000 (шістдесят дві тисячі) грн. 00 коп., та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Богдан ЯРЕСЬКО