ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
"07" листопада 2023 р. Справа № 924/663/23
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлусти У.О., розглянувши в залі судових засідань № 205 матеріали заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у справі
за позовом заступника керівника окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Західного офісу Державної аудиторської служби України, м. Львів
до 1. Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ", Хмельницька область, м. Хмельницький
про визнання недійсним договору про закупівлю послуг,
Представники сторін:
прокуратури: Приступа В.І.
позивача: не з`явився
відповідача 1 : не з`явився
відповідач 2 : не з`явився
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.10.2023р. у справі № 924/663/23 у позові заступника керівника окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Західного офісу Державної аудиторської служби України, м. Львів до 1. Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ", Хмельницька область, м. Хмельницький про визнання недійсним договору про закупівлю послуг, відмовлено.

Представником товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" подано до суду заяву про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн.

Представником Окружної прокуратури міста Хмельницького подано до суду заперечення від 06.11.2023р. на заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт ЕЛ ПІ ДЖИ" про стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 30000,00 грн не є пропорційним до предмета спору та необґрунтованим, виходячи з наступного: 1) "аналізу пояснень позивача від 10.07.2023", "пояснень позивача від 10.08.2023", які взагалі у справі у письмовому вигляді не надавалися; 2) "аналізу" відзиву відповідача 1" та "відзиву відповідача 2", основні аргументи яких є тотожними між собою; 3) "підготовкою додаткових письмових пояснень від 18.09.2023", оскільки такі на адресу позивача не направлялися; 4) недостатнього (три роки) досвіду кваліфікації та адвокатської роботи адвоката Керницької І.Р. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги неспіврозмірність заявлених адвокатом витрат із складністю даної справи та виконання адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову (предмет позову взагалі була визначена немайнова вимога), враховуючи те, що позивачем у справі виступала Окружна прокуратура міста Хмельницького, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету України, прокурор просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійне правничу допомогу у справі № 924/663/23.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, причин суду не повідомили.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення даної заяви.

При вирішенні заяви відповідача 2 про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу судом враховується наступне.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи знаходиться свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ХМ № 000295 від 07.12.2019р., видане Керницькій І.Р., ордер на надання правничої допомоги товариству з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" адвокатом Керницькою І.Р. на підставі договору № 306 від 26.07.2023р.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

26.07.2023р. між адвокатом Керницькою І.Р. (адвокат) та товариством з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого адвокат бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати необхідну правову допомогу клієнту у всіх справах, що пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується оплатити послуги адвоката (гонорар) та компенсувати фактичні витрати на надання правової допомоги в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 3.1. договору гонорар винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги за договором. На визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта.

Згідно п. 3.2. договору винагорода адвоката за надання правової допомоги (гонорар) обчислюється виходячи з витрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата). Вартість однієї години роботи адвоката встановлюється сторонами у додатку до цього договору.

У відповідності до п. 3.3. договору у будь-якому випадку гонорар адвоката не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який встановлюється сторонами у додатку до цього договору.

Як передбачено п. 3.4. договору, у разі, якщо після розрахунку гонорару відповідно до п. 3.2. цього договору (за погодинною оплатою), розмір гонорару буде більшим, ніж фіксований розмір гонорару, встановлений сторонами у відповідному додатку, оплаті підлягає гонорар, який розрахований відповідно до п. 3.2. цього договору.

У п. 3.6. договору передбачено, що факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), у якому має міститись опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат. У відповідному акті також може міститись посилання на конкретну судову справу (номер справи, назва суду), в межах якої адвокатом надавалася правова допомога клієнту.

Клієнт сплачує адвокату гонорар протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), якщо інше не передбачено в акті. За домовленістю сторін гонорар може сплачуватися в інші строки (в тому числі в момент підписання цього договору) (п. 3.7. договору).

Відповідно до п. 3.8. договору гонорар сплачується будь-яким незабороненим законодавством способом. На підтвердження сплати суми гонорару готівкою адвокат видає клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

26.07.2023р. між сторонами укладено додаток № 1 до договору № 306 від 26.07.2023р., у п. 1 якого погоджено, що вартість однієї години роботи адвоката відповідно до п. 3.2. договору про надання правової допомоги встановлено у розмір: 2000,00 грн за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції та надання іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, в суді першої інстанції, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, підготовку процесуальних документів та заяв по суті справи тощо, а також під час досудового врегулювання спору.

Сторони погодили, що вартість правової допомоги у вигляді представництва адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні суду будь-якої інстанції та юрисдикції у будь-якому разі не може становити менше 2000,00 грн за кожне судове засідання (п. 1.1. додатку).

Відповідно до п. 2. додатку гонорар адвоката відповідно до п. 3.3. договору про надання правової допомоги не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який становить 30000,00 грн.

Згідно п. 3 додатку у разі, якщо після розрахунку гонорару відповідно п. 1 цього додатку (за погодинною оплатою), розмір гонорару буде більшим, ніж фіксований розмір гонорару, оплаті підлягає гонорар, який розрахований виходячи із вартості години роботи адвоката.

Відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20.10.2023р. за період з 26.07.2023р. по 17.10.2023р. у межах справи № 924/663/23 адвокатом були надані такі послуги (виконані роботи):

1. Аналіз позовної заяви та доданих до неї документів. Надання клієнту консультацій після вивчення документів. Аналіз документів, які наявні в клієнта, що стосуються предмета спору. Аналіз судової практики та формування правової позиції. Підготовка відзиву на позовну заяву. Аналіз пояснень позивача від 10.07.2023р. Аналіз відзиву відповідача 1 від 10.07.2023р. Аналіз пояснень позивача від 10.08.2023р. Аналіз відповіді на відзив відповідача 2 від 21.08.2023р. Аналіз відповіді на відзив відповідача 1 від 21.08.2023р. Аналіз додаткових пояснень відповідача 1 від 18.09.2023р. Підготовка додаткових письмових пояснень від 18.09.2023р. Аналіз заяви про зміну предмета позову від 04.09.2023р. Аналіз судової практики Верховного Суду, на яку здійснює посилання заявник. Підготовка додаткових письмових пояснень щодо заяви про зміну предмета позову. Витрачений адвокатом час 11 год. Вартість однієї години роботи 2000,00 грн. Вартість виконаних робіт 22000,00 грн.

2. Участь у судових засіданнях господарського суду Хмельницької області 15.08.2023р. (25 хв.), 19.09.2023р. (30 хв.), 17.10.2023р. (2 год.). Вартість виконаних робіт 8000,00 грн.

Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) при обрахунку за погодинною оплатою складає 30000,00 грн (п. 2 акта).

Згідно п. 3 акта, враховуючи пункти 3.3., 3.4. договору про надання правової допомоги, укладеного між сторонами, та пункти 2, 3 додатку № 1 до договору, винагорода адвоката (гонорар) за надання правової допомоги клієнту у визначений період складає 30000,00 грн.

Відповідно до п. 5 акта гонорар у розмірі, встановленому у п. 3 цього акта, в обов`язковому порядку сплачується клієнтом протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання сторонами цього акта.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому у п.п. 19, 20 постанови від 07.07.2021р. № 910/12876/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини, разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.08.2021р. у справі № 910/11547/19 звернуто увагу на те, що ч. 4 ст. 129 ГПК України є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 вказано, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, однак ч. 5 наведеної норми визначає критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У відповідній постанові зазначено, що на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.

Як роз`яснено у відповідній постанові, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, як вказано у вищезгаданій постанові, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019р. у справі № 915/237/18, від 24.10.2019р. у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020р. у справі № 904/3583/19.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії застосовував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 28); у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір; заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015).

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Крім того, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши надані представником відповідача 2 послуги згідно акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20.10.2023р., судом зауважується, що такі послуги як надання клієнту консультацій після вивчення документів, аналіз документів, які наявні в клієнта, що стосуються предмета спору, аналіз судової практики та формування правової позиції, підготовка відзиву на позовну заяву охоплюється однією послугою, а саме здійснення підготовки відзиву. При цьому, зміст правової позиції представника відповідача 2, викладеної у додаткових письмових поясненнях від 18.09.2023р., узгоджується зі змістом правової позиції, викладеної у відзиві на позов, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин представником відповідача 2 не надано та з матеріалів справи не вбачається (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.04.2021р. у справі № 922/2321/20).

Також судом береться до уваги, що згідно із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.01.2023р. у справі № 910/7032/17, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, предмет спору, ураховуючи критерії співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом (представником відповідача 2) роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, а також керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів та встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає, що зазначені представником відповідача 2 витрати на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн є завищеними, та дійшов висновку про стягнення цих витрат з позивача у розмірі 10000,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн суд покладає на відповідача 2.

Щодо заперечень прокурора про стягнення витрат на правничу допомогу в частині недостатності досвіду кваліфікації адвоката відповідача 2 в обґрунтування непропорційності розміру витрат на правничу допомогу, то суд такі заперечення до уваги не бере, оскільки ці доводи є його власною думкою, є суб`єктивними та не ґрунтуються на жодному доказі.

При цьому, суд також зазначає про те, що посилання на наявність у адвоката відповідача 2 трирічного досвіду адвокатської роботи не свідчать про те, що цей адвокат, який відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" для отримання права на здійснення адвокатської діяльності склав кваліфікаційний іспит, пройшов стажування, склав присягу адвоката України та отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, має незначний та / або недостатній досвід та кваліфікацію адвоката.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у cправі № 915/606/21.

Крім того, судом звертається увага, що витрати на правову допомогу у даній справі покладаються саме на позивача, а не на Окружну прокуратуру міста Хмельницького.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" від 23.10.2023р. про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн задовольнити частково.

Стягнути з Західного офісу Державної аудиторської служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 8, ідентифікаційний код 40479801) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" (29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Вайсера, 12/1, ідентифікаційний код 44674470) 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.11.2023 р.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук. 2 примір.:

1 - до справи;

2 - відповідачу 2 (29000, м. Хмельницький, вул. Вайсера, 12/1, ідентифікаційний код 44674470) - рек. з повід.

Додаткове рішення надіслати прокуратурі, позивачу, відповідачу 1 в електронний кабінет.

Електронні адреси:

прокуратура - ;

позивач - ;

відповідач 1-