ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 року м.Дніпро Справа № 904/210/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від Дніпропетровської обласної прокуратури: Федотова О.П., посвідчення №069880 від 01.03.2023 р., прокурор;

інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури м. Дніпро та Мукачівської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 у справі №904/210/23 ( суддя Мельниченко І.Ф., повний текст ухвали складено - 04.09.2023)

за позовом Мукачівської окружної прокуратури, м. Мукачево в інтересах держави в особі Відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації, м. Мукачево

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12", м. Дніпро

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 у справі №904/210/23 позовну заяву Мукачівської окружної прокуратури, пред`явлену в інтересах держави в особі Відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури м. Дніпро, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що відділ освіти Мукачівської районної військової адміністрації як структурний підрозділ Мукачівської районної військової адміністрації є суб`єктом владних повноважень, отже, в даному випадку судом невірно застосовано положення ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Також зазначає, що відповідно до преамбули Закону України «Про публічні закупівлі» цей Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать: юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 цієї частини) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів.

Таким чином, Закон України «Про публічні закупівлі» передбачає здійснення закупівель саме для забезпечення потреб держави та юридичними особами, які є розпорядниками бюджетних коштів, та не здійснює свою діяльність на промисловій чи комерційній основі.

Крім того, не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся керівник Мукачівської окружної прокуратури, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відділ освіти Мукачівської районної державної адміністрації у розумінні ст.22 Бюджетного кодексу України є учасником бюджетного процесу та наділений повноваженнями розпоряджатись бюджетними коштами.

У справі, що переглядається, договір укладено між Відділом освіти та ТОВ «Квінтіс Пром 12», тобто Відділ є стороною договору.

У свою чергу, прокурор перед поданням позову звертався до позивача з повідомленням у порядку ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» з вимогою самостійного вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень законодавства та представництва прокуратурою інтересів держави в суді у разі невжиття таких. Вказане повідомлення відділом освіти не оскаржувалось, будь-які заперечення до прокуратури не надходили.

Відповідно до відповіді відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації за №01-16/105 від 4.11.2022, заходи щодо захисту порушених інтересів держави, викладених у запиті-повідомленні, не вживалися.

Зважаючи на викладене, виходячи із предмету і підстав позову, сформульованих прокурором, та враховуючи, що Відділ є стороною правочину, до якого були укладені оспорювані додаткові угоди, втім, не звернувся до суду з позовом про визнання їх недійсними після отримання інформації від прокурора про наявні порушення, що підтверджує бездіяльність компетентного органу, у прокурора наявні обґрунтовані підстави для представництва інтересів держави в особі Відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації та звернення до суду із вказаним позовом.

Тому, виключно з метою не залишення незахищеними інтересів держави, прокурор із дотриманням належної процедури, реалізуючи представницькі повноваження, виконав субсидіарну роль та замінив в судовому провадженні суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснив захисту.

Відповідач своїм правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 13.09.2023 та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.09.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного від 21.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури м. Дніпро на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 у справі №904/210/23; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено у судове засідання.

Ухвалою Центрального апеляційного від 02.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою керівника Мукачівської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 у справі №904/210/23; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено у судове засідання; приєднано скаргу керівника Мукачівської окружної прокуратури до скарги Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури для розгляду в одному апеляційному провадженні.

В судовому засіданні 30.10.2023 оголошена вступна та резолютивна частина постанови у справі.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулася Мукачівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12", в якому просить:

- визнати недійсною додаткову угоду №3 від 28.09.2020 до Договору №57 від 27.02.2020;

- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 20.10.2020 до Договору №57 від 27.02.2020;

- визнати недійсною додаткову угоду №5 від 30.10.2020 до Договору №57 від 27.02.2020;

- визнати недійсною додаткову угоду №6 від 17.11.2020 до Договору №57 від 27.02.2020;

- визнати недійсною додаткову угоду №7 від 17.12.2020 до Договору №57 від 27.02.2020;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12" на користь Відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації грошові кошти у сумі 561 304,56 грн.

Позов мотивовано тим, що Відділ освіти Мукачівської районної військової адміністрації та Товариство з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12" порушили вимоги Закону України Про публічні закупівлі та умови укладеного між ними договору на закупівлю природного газу від 27.02.2020 № 57, оскільки без належних підстав уклали додаткові угоди, якими внесли зміни до істотних умов Договору, а саме збільшили ціну за одиницю товару та зменшили загальні обсяги поставки газу.

Позов у цій справі прокурор подав в інтересах держави в особі Відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації з посиланням на його бездіяльність щодо захисту інтересів держави, які полягають у забезпеченні реалізації принципів регулювання бюджетних відносин під час здійснення публічних закупівель.

Обґрунтовуючи підстави представництва інтересів держави в особі Відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації, прокурор у позовній заяві стверджував, що у спірних правовідносинах позивач є розпорядником бюджетних коштів, у тому числі і місцевих бюджетів, та стороною договору, тому укладення додаткових угод з порушенням вимог законодавства може призвести до необхідності додаткового витрачання коштів з бюджету та свідчить про нераціональне та неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави.

За результатами розгляду справи ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 у справі №904/210/23 позовну заяву Мукачівської окружної прокуратури, пред`явлену в інтересах держави в особі Відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації залишено без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави, оскільки позов подано прокурором в інтересах Відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації, який виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона у зобов`язальних правовідносинах.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 41 ГПК України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує:

1) в чому полягає порушення інтересів держави;

2) необхідність їх захисту;

3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора;

4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №915/478/18, 06.07.2021 у справі №911/2169/20, 20.07.2022 у справі №910/5201/19 та 05.10.2022 у справах №923/199/21 і №922/1830/19).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (зокрема, постанови від 20.07.2022 у справі №910/5201/19, 05.10.2022 у справах №923/199/21 і №922/1830/19). Тобто, під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

У постанові від 14.12.2022 у справі №2-3887/2009 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ці висновки актуальні також щодо участі територіальної громади в цивільних правовідносинах та судовому процесі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором в суді врегульовано у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Частина 1 цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами 1 та 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абзац 3 ч. 3 цієї статті передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Беручи до уваги наведене, та відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 06.07.2021 у справі №911/2169/20 та 21.06.2023 у справі №905/1907/21, заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", має застосовуватися з урахуванням положень абз. 1 ч. 3 цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень незалежно від наявності статусу юридичної особи. Разом з цим, слід враховувати, що у контексті засадничого положення ч. 2 ст. 19 Конституції України відсутність у Законі України "Про прокуратуру" інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

З приводу ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 у справі №904/210/23 про залишення без розгляду позову Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12" колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 16.05.2021 у справі №910/11847/19, правовий статус розпорядників бюджетних коштів, їх повноваження та відповідальність визначені положеннями Бюджетного кодексу України та підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №228 від 28.02.2002, якою затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ.

Бюджетним кодексом України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Згідно з ч.5 ст.22 вищевказаного Кодексу головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет).

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, в тому числі і місцевих бюджетів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) угод, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Таким чином, відділ освіти Мукачівської районної державної адміністрації у розумінні ст.22 Бюджетного кодексу України є учасником бюджетного процесу та наділений повноваженнями розпоряджатись бюджетними коштами.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Бюджетного кодексу України необхідно дотримуватися принципу ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів, де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують: виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян; виконання державних і регіональних програм соціально- економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку; підготовку та схвалення прогнозів відповідних бюджетів, підготовку та виконання відповідних бюджетів; звіт про виконання відповідних бюджетів та програм; взаємодію з органами місцевого самоврядування; реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

Згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційна-правова форма відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації - орган державної влади.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Відповідно до Положення про Відділ освіти Мукачівської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови держадміністрації №2 від 02.01.2020, Відділ освіти Мукачівської райдержадміністрації є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Державної казначейської служби України (п.6.9). Відділ освіти райдержадміністрації утримується за рахунок коштів державного бюджету (п.6.7).

Відділ освіти у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами департаменту освіти і науки, інших центральних органів виконавчої влади, розпорядженнями голів обласної та районної державних адміністрацій, а також даним Положенням (п.1.5 Положення).

Відділ освіти відповідно до покладених на нього завдань: бере участь у забезпеченні реалізації на території Мукачівського району державної політики у сфері освіти, наукової інноваційної діяльності, трансферу технологій, інтелектуальної власності, дітей та молоді (п.2.1); формування регіональної політики в галузі освіти (2.10); здійснює керівництво і контролює діяльність освітніх закладів району (п.3.1); розробляє пропозиції щодо встановлення нормативів бюджетних асигнувань на утримання навчальних закладів комунальної форми власності (п.3.17); вносить пропозиції до проекту районного бюджету; забезпечує ефективне і цільове використання відповідних бюджетних коштів (п.3.35).

Безпосереднє керівництво відділом освіти райдержадміністрації здійснює начальник, забезпечує виконання покладених на відділ завдань (розділ 6 Положення).

Відповідно до інформації, зазначеної у тендерній документації, затвердженої рішенням тендерного комітету від 04.12.2019, Протокол №165, що перебуває у вільному доступі на веб-сайті «Prozorro» (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-12-04-003508-b), управління освіти, молоді та спорту Мукачівської районної державної адміністрації оприлюднило оголошення № UA-2019-12-04-003508-Ь про проведення відкритих торгів щодо закупівлі газового палива (природного газу) для загальноосвітніх шкіл та дошкільних навчальних закладів Мукачівського району (код за ДК 021:2015:09120000-6: Газове паливо) обсягом 857000 метри кубічні з терміном постачанням до 31.12.2020 з очікуваною вартістю 7207370,00 грн. з ПДВ.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду (абз.3 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №917/341/19, від 02.02.2021 у справі №922/1795/19, від 07.04.2021у справі №917/273/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 24.05.2023 у справі № 927/366/22.

Договір на закупівлю природного газу від 27.02.2020 № 57 укладено між Відділом освіти та ТОВ "Квінтіс Пром 12», тобто Відділ є стороною договору.

Прокурор звертався до позивача з повідомленням у порядку ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» з вимогою самостійного вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень законодавства та представництва прокуратурою інтересів держави в суді у разі невжиття таких. Вказане повідомлення відділом освіти не оскаржувалось, будь-які заперечення до прокуратури не надходили.

Відповідно до відповіді відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації за №01-16/105 від 4.11.2022, заходи щодо захисту порушених інтересів держави, викладених у запиті-повідомленні, не вживалися.

У постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 суд дійшов висновку, що сам факт не звернення до суду органу, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження свідчить про те, що такий орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду.

В ухвалі від 27.02.2020 у справі №202/4557/18 Верховний Суд, з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 та практику ЄСПЛ, зазначив, що невжиття уповноваженим органом захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, надає право прокурору застосувати представницькі повноваження на захист цих інтересів.

У матеріалах справи містяться докази того, що Мукачівська окружна прокуратура, до подання указаного позову, була обізнана про порушення інтересів держави, проте не вбачала підстав для захисту порушених інтересів держави, територіальної громади міста Мукачево.

Таким чином, прокурором дотримано процедуру, передбачену ст. 23 Закону України Про прокуратуру, а саме: попередньо, до звернення до суду з позовом, фактично повідомлено уповноважений орган про порушення інтересів держави, чим надано цьому органу можливість самостійно відреагувати на виявлені порушення інтересів держави у належний спосіб.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки Відділ освіти Мукачівської районної військової адміністрації є стороною правочину, до якого були укладені оспорювані додаткові угоди, втім, не звернувся до суду з позовом про визнання їх недійсними після отримання інформації від прокурора про наявні порушення, що підтверджує бездіяльність компетентного органу, то у прокурора були наявні підстави для представництва інтересів держави в особі позивача та звернення до суду із позовом.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанцій про те, що позов подано прокурором в інтересах Відділу освіти Мукачівської районної військової адміністрації, який виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона у зобов`язальних правовідносинах.

Як наслідок, місцевий господарський суд, залишаючи без розгляду позов прокурора, припустився порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку стосовно того, що оскаржувана ухвала від 30.08.2023 у справі №904/210/23 підлягає скасуванню, а доводи апеляційних скарг Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури та Мукачівської окружної прокуратури визнаються обґрунтованими.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувану ухвалу слід скасувати як таку, що прийнята при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у відповідності до приписів ч.3 ст.271 ГПК України, якою встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури м. Дніпро на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 у справі №904/210/23 задовольнити.

Апеляційну скаргу Мукачівської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 у справі №904/210/23- задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 у справі №904/210/23 скасувати.

Направити справу № 904/210/23 до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12" на користь Мукачівської окружної прокуратури 2684,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12" на користь Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури м. Дніпро 2684,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.11.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков