ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Черкаси справа № 925/1125/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Сторчак М.В., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (м. Дніпро) до фізичної особи- підприємця Цапар Віктора Володимировича (м. Сміла, Черкаська область) про стягнення 155 325,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 155 325,64 грн., з яких: 137 658,56 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 1927,08 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками, 4740,00 грн загальний залишок заборгованості за винагородою, 1000,00 грн. штраф (фіксована складова), 10 000,00 грн. штраф (змінна складова) на підставі кредитного договору № 20.38. від 26.04.2021, укладеного між сторонами.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

В засідання представники сторін жодного разу не з`явилися, явка обов`язковою не визнавалась.

Відповідач відзив на позов не надав, докази врегулювання спору та сплати боргу у справі відсутні.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

За даними ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що відповідач Цапар Віктор Володимирович (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності 26.04.2011 і відомостей про припинення цієї діяльності в реєстрі немає (а.с. 44).

Відповідачем не заперечено, що 26.04.2021 між Акціонерним товариством "Акцент-Банк" (далі - Банк, позивач по справі) та фізичною особою - підприємцем Цапар Віктором Володимировичем (далі - Позичальник, відповідач по справі) було укладено кредитний договір № 20.38. (а.с. 5), у відповідності до якого Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А1. цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А2. цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Строковий кредит надається Банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням ( п. 1.1. договору).

Так, у відповідності до пунктів А1., А2., А3. Кредитного договору:

- вид кредиту - строковий кредит;

- ліміт цього договору: 200 000,00 грн. ( двісті тисяч гривень 00 коп.) на фінансування поточної діяльності;

- термін повернення кредиту - 25.04.2024. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (Додаток №1 цього Договору). Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування та розраховується за формулою з п. А3 Договору.

У п. А6. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90 % річних.

Згідно з п. А10. Кредитного договору Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79 % річних від суми зазначеного у п. А2. цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Доказів визнання вказаного кредитного договору недійсним чи його розірвання за згодою сторін чи у судовому порядку суду не подано. Договір сторонами виконувався.

Позивач стверджує, що виконав свій обов`язок повністю, надав відповідачу кредит згідно до умов Кредитного договору.

Позивач на підтвердження факту виконання обов`язку по наданню відповідачу коштів надав меморіальний ордер № TR. 17573642.33608.70198 від 26.04.2021 на суму 200 000 грн. (а.с.22).

Заперечень проти неотримання кредитних коштів відповідачем суду не надано.

Відповідно до п.2.2.2 Кредитного договору відповідач зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2., 4.3 Кредитного договору та повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 12, 2.2.14, 2.3.2 цього договору.

Згідно з п. 5.8 Кредитного договору у випадку порушення відповідачем термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення позивача до судових органів, відповідач сплачує позивачу штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000 грн + 5% від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Також, відповідно до абз. 6 п. А3, п. 2.3.2 Кредитного договору при настанні будь-якої з наступних подій: - порушенні відповідачем будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, позивач, на свій розсуд, має право: змінити умови цього Договору зажадати від відповідача дострокового повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення.

Між сторонами склалися відносин з кредитування, які підпадають під регулювання ЦК, ГК України, ЗУ "Про банки і банківську діяльність" та нормативних актів Нацбанку, що регулюють кредитні правовідносини.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини.

Частина 1 ст. 175 ГК України передбачає, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватись належним та чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ст.ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором.

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач користувався коштами, проте прострочив виконання своїх грошових зобов`язань згідно графіку повернення кредиту, сплати процентів та комісійних винагород (Додаток № 1 до договору - а.с. 11 оборот), з чого і виник спір.

За твердженням позивача заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 137 658,56 грн. станом на 31.07.2023 (а.с. 15,16). Дані доводи позивача відповідачем не заперечені, відповідачем не подано доказів сплати коштів на погашення кредитної заборгованості в більшій сумі, ніж обліковує позивач.

Оскільки відповідач допустив прострочення виконання основного кредитного зобов`язання за Договором згідно графіка, Позивач звернувся до відповідача з вимогою достроково погасити всю заборгованість за кредитним договором 144 123,78 грн. згідно наданого до вимоги розрахунку у строк до 08.08.2023 (а.с. 12).

Вимогу обґрунтовано статтями 610 та 611 ч. 1 ЦК України, за якими порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Також згідно до аб. 6 п. АЗ Кредитного договору, зазначено, що у відповідності зі ст. 212, 651 ЦК України, у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому, Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення Позичальником заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою.

Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного Договору, при настанні будь-якої з наступних подій: - порушенні Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, Банк, на свій розсуд, має право: змінити умови цього Договору зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212. 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначено в повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суду кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Кредитом.

Ці умови кредитного договору є істотними, повинні виконуватися обома сторонами і вони не були визнані недійсними.

Відповідач витребуваний до дострокового і повного погашення борг не погасив, чим порушив права позивача та спричинив виникнення спору.

Згідно розрахунків позивача, які не спростовані та не запереченні відповідачем (а.с. 15-16) борг відповідача за Договором станом на 31.07.23 становить 137 658,56 грн. заборгованість за кредитом (включає поточну та прострочені заборгованість), 1 927,08 грн. заборгованість за процентами за період з 27.12.2021 по 27.07.2023 та винагороду (комісію) у розмірі 4 740,00 грн., відшкодування якої передбачено п. А6., А9. та А.10 Кредитного договору.

Перевіривши розрахунок процентів та винагороди (а.с. 15-16), суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, відповідність умовам Договору та додатку 1 до Договору "Графік погашення".

Доказів проведення розрахунків за вказаними платежами відповідачем суду не поданою тому вони підлягають до примусового стягнення.

Строк сплати вказаного боргу на час вирішення спору є таким, що настав.

Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 1 000,00 грн. штрафу (фіксована складова) та 10 000,00 грн. штраф (змінна складова) за порушення строків розрахунків по графіку платежів.

На вимогу суду надати формулу розрахунку штрафу та вказати підставність його нарахування, позивач заявою від 10.09.2023 повідомив, що підставою для нарахування штрафу є умови п. 5.8. Договору і штраф було нараховано при подачі позову до суду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського Кодексу та інших законодавчих актів щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнено пунктом 18 такого змісту:

18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховна Рада України 27 липня 2023р. прийняла у першому читанні за основу і в цілому проект Закону про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» (реєстр. №9533).

Законом затверджується Указ Президента України від 26 липня 2023 року № 452/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», яким на часткову зміну статті 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-IX (зі змінами, внесеними Указом від 17 травня 2022 року № 342/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2264-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 574/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2501-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 758/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2739-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 59/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2916-IX, та Указом від 1 травня 2023 року № 255/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3058-IX), строк проведення загальної мобілізації продовжено з 18 серпня 2023 року на 90 діб.

Отже воєнний стан в Україні продовжено з 18 серпня до 15 листопада 2023 року.

Тому враховуючи той факт, що штраф нарахований відповідачу при подачі позову до суду (позов складено 15.08.2023, а до суду надійшов 21.08.2023), тобто після 24.02.2022, вимоги позивача у частині стягнення 11 000,00 грн. штрафу (1000,00 грн. штраф (фіксована складова), 10 000,00 грн. штраф (змінна складова) задоволенню не підлягають.

Ці штрафи повинні бути списані позивачем, як позикодавцем.

За результатами розгляду справи суд вважає, що правові підстави позову доведені зібраними у справі доказами, позивач реалізував своє право дострокового стягнення заборгованості, що передбачено Договором, доказів сплати боргу відповідачем суду не подано.

Однак позов підлягає лише до часткового задоволення через неправомірність нарахування штрафу і тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить лише 137 658,56 грн. залишку заборгованості за кредитом, 1927,08 грн. заборгованості за відсотками, 4740,00 грн. заборгованості за винагородою на підставі кредитного договору № 20.38. від 26.04.2021.

В решті вимог у позові слід відмовити.

У відповідності до ч. 9 ст. 129 ГПК України, оскільки спір виник через неправильні дії відповідача, з відповідача на користь позивача також слід стягнути і 2 684,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи- підприємця Цапар Віктора Володимировича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (код 14360080, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) - 137 658,56 грн. залишку заборгованості за кредитом, 1927,08 грн. заборгованості за відсотками, 4740,00 грн. заборгованості за винагородою на підставі кредитного договору № 20.38. від 26.04.2021 та 2684,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

В решті вимог в позові відмовити.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2023

Суддя Н.М. Спаських