РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.11.2023Справа № 910/12734/23

За позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАМАІР"

відповідача-2: ОСОБА_1

про стягнення 197 961,70 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А.Р.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі - позивач, АТ "ОЩАДБАНК") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАМАІР" (далі - відповідач-1, ТОВ "ТАМАІР") та ОСОБА_1 (далі - відповідач-2, ОСОБА_1 ) про стягнення солідарно з відповідачів 197 961,70 грн заборгованості за Кредитним договором № 103.10-10-410-М/КД від 26.05.2021, з яких: 154 831,46 грн заборгованості за кредитом, 43 130,24 грн заборгованості за відсотками.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем-1 умов Кредитного договору № 103.10-10-410-М/КД від 26.05.2021, у останнього виникла заборгованість у розмірі 197 961,70 грн, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідача-1 та відповідача-2, який є поручителем відповідача-1 за Договором поруки № 103.10-10-410-М/П-1 від 26.05.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 позовну заяву АТ "ОЩАДБАНК" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12734/23, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання)

Суд повідомляв позивача та відповідачів-1 та 2 про відкриття провадження у справі № 910/12734/23.

Поштове відправлення №940 з ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 у справі № 910/12734/23 було направлене відповідачу-1 за адресою, зазначеною у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача-1 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Поштове відправлення №958 з ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 у справі № 910/12734/23 було направлене відповідачу-2 за адресою, зазначеною у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача-2 згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідачі-1 та 2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Частиною 4 наведеної статті ГПК України встановлено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Частиною 8 ст. 165 ГПК України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом.

Оскільки відповідачі-1 та 2 не подали відзивів у встановлений строк без поважних причин, суд відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлений ст. 204 ЦК України принцип презумпції правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу, у розумінні норм статті 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

26.05.2021 між АТ "ОЩАДБАНК" (далі - кредитор, банк, позивач) та ТОВ "ТАМАІР" (далі - позичальник, відповідач-1) укладено Кредитний договір № 103.10-10-410-М/КД від 26.05.2021 (далі - Кредитний договір), за умовами якого банк зобов?язується надати на умовах Кредитного договору, а Позичальник зобов?язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені Кредитним договором строки кредит у розмірі, визначеному в ст. 3 Кредитного договору та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України (далі - ГК України). Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 Кредитного договору, кредит надається одноразово у розмірі 250 000,00 грн з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше « 25» травня 2024 року.

Згідно з п. 3.4.1 Кредитного договору, процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірі 26% річних.

У відповідності до п. 3.4.5 Кредитного договору, проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на основну суму боргу за строк правомірного користування основною сумою боргу, до якого включається день видачі кредиту та перебіг якого припиняється:

1) у випадку своєчасного погашення основної суми боргу - в день фактичного повного погашення основної суми боргу (повернення кредиту) і такий день до розрахунку процентів не включається;

2) у випадку прострочення погашення основної суми боргу - у визначений згідно з умовами цього Кредитного договору останній день, коли основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим Кредитним договором строку/терміну, і такий день до розрахунку процентів включається.

При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом.

Якщо умовами цього Кредитного договору встановлено зобов`язання позичальника повернути частину основної суми боргу, то щодо неї строк правомірного користування, за який нараховуються проценти, обчислюється аналогічно до викладеного вище.

Згідно з п. 3.4.6. Кредитного договору, нараховані за період з дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення позичальником кредиту (або його частини) проценти сплачуються позичальником не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, а в разі розірвання цього Кредитного договору або настання остаточного терміну повернення Кредитного договору - одночасно з погашенням всієї основної суми боргу.

За умовами п. 3.8 Кредитного договору, кредит надається в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника.

Пунктом 3.12 Кредитного договору узгоджено, що банк має право призупинити надання кредиту або відмовитися від надання позичальнику кредиту частково або в повному обсязі, відкликати кредит, або вимагати дострокового повернення суми кредиту та сплати суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами, що підлягають сплаті за цим Договором), у тому числі відповідно до п. 3.12.1 Кредитного договору, коли позичальник вчасно не здійснив погашення основної суми боргу або її частини, або не сплатив проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором та/або за будь-яким іншим договором, який укладений позичальником з банком з метою здійснення будь-якої кредитної операції.

Умовами пункту 3.13 Кредитного договору встановлено, що відкликання банком кредиту з підстав, визначених п. 3.12. цього Договору здійснюється шляхом направлення позичальнику в порядку, визначеному п. 8.4. цього Договору, вимоги про відкликання кредиту. Сторони підтверджують, що відмова банку від наступних видач кредиту не є односторонньою зміною умов цього Договору.

Після отримання від банку зазначеної вище вимоги про відкликання кредиту, позичальник зобов?язаний не пізніше 25 (двадцяти п?яти) банківських днів з дати направлення банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим Договором (в тому числі повернути основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов цього Договору) (пункт 3.14 Кредитного договору).

Пунктом 3.15 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 4.2.1 Кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим Договором.

Згідно з п. 4.3.1 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов?язання, а також зобов?язання за іншими договорами, укладеними з Банком.

Умовами пункту 8.4. Кредитного договору узгоджено, що сторони за взаємною згодою встановили, що будь-які повідомлення, вимоги, згоди та інший обмін інформацією, що направляються сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату кур?єром або відправлені цінним листом (із описом вкладення)/рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною у статті 9 цього Договору (якщо інша адреса не повідомлена однією стороною іншій стороні відповідно до умов цього Договору), або отримані однією стороною від іншої сторони особисто під розпис, крім випадків, коли інший спосіб відправлення повідомлень прямо передбачений умовами цього Договору. Датою направлення таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв?язку відправника.

В забезпечення виконання зобов?язання за Кредитним договором 26.05.2021 між АТ "ОЩАДБАНК" та ОСОБА_1 (далі - відповідач-2, поручитель) був укладений договір поруки № 103.10-10-410-М//П-1 (далі - Договір поруки).

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2., 2.4, 2.5. Договору поруки, поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов?язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов?язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов?язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному Кредитним договором. Обсяг зобов?язань поручителя за цим договором не є фіксованою сумою і може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання боржником та/або поручителем зобов`язання за Кредитним договором, а також черговості направлення кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобов`язання. Поручитель також відповідає перед Кредитором за повернення боржником грошових коштів.

Відповідно до підпунктів 3.2.1., 3.2.2 та 3.2.3 Договору поруки, поручитель зобов?язується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання боржником зобов?язання перед кредитором та у разі виникнення зобов?язання Поручителя відповідно до цього Договору виконати Зобов`язання. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов?язання в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним Зобов`язанням, а Поручитель та боржник з моменту порушення боржником зобов`язання відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов?язання за Кредитним договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.

Відповідно до п. 3.2.9. Договору поруки, кредитор має право направляти вимоги поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання зобов?язання.

Умовами пункту 5.3.7. Договору поруки встановлено, що поручителю відомі всі випадки, при настанні яких у кредитора виникає право вимагати від боржника дострокового повернення кредиту/його частини, сплати процентів за користування кредитом та виконання всіх інших зобов?язань за Кредитним договором.

Сторони за взаємною згодою встановили, що будь-які повідомлення, вимоги, згоди та інший обмін інформацією, що направляються сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату посильним або відправлені цінним листом/листом з повідомленням про вручення із описом вкладення за адресою, вказаною у статті 13 даного Договору (якщо інша адреса не повідомлена однією стороною іншій стороні відповідно до умов цього Договору), або отримані однією стороною від іншої сторони особисто під розпис, крім випадків, коли інший спосіб відправлення повідомлень прямо передбачений умовами цього Договору. Датою направлення таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку відправника.

26.05.2021 року на підставі укладеного Кредитного договору позивачем на поточний рахунок відповідача-1 № НОМЕР_1 було перераховано кошти у розмірі 250 000,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою за період з 26.05.2021 по 02.08.2023.

Отже, позивачем належним чином виконано свої зобов`язання з надання кредиту.

У період з 26.05.2021 по 30.06.2022 позичальником частково повернуто кредит у розмірі 95 168,54 грн.

Враховуючи невиконання позичальником у строк своїх зобов`язань за Кредитним договором, 06.06.2023 року банком було направлено на адреси позичальника вимогу вих. № 55/5.4-02/864 від 02.03.2023 року про відкликання кредиту за Кредитним договором, відповідно до якої позивач вимагав від відповідача-1 у 25-денний строк (банківських днів) з дати направлення цієї вимоги у повному обсязі сплатити заборгованість перед позивачем за Кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана вимога позичальником не отримана у зв`язку з закінченням терміну зберігання та повернута назад позивачу. Таким чином, вимога АТ "ОЩАДБАНК" залишилася без задоволення, а строк повернення кредиту таким, що настав.

З урахуванням наведеного, 06.06.2023 року позивач на адресу відповідача-2, як поручителя, направив вимогу про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою за Кредитним договором, якою вимагав від відповідача-2 у 25-денний строк (банківських днів) з дати направлення цієї вимоги у повному обсязі сплатити заборгованість перед позивачем за Кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана вимога поручителем не отримана у зв`язку з закінченням терміну зберігання та повернута назад позивачу. Таким чином, вимога АТ "ОЩАДБАНК" залишилася без задоволення, а строк повернення кредиту таким, що настав.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем кредитних коштів та факт порушення відповідачем-1 своїх договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредиту підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем-1, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 154 831,46 грн.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відтак, враховуючи порушення клієнтом грошового зобов`язання за кредитним договором, у відповідача-1 утворилася заборгованість за відсотками у розмірі 43 130,24 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсотками суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

При цьому, позивач заявив позовні вимоги про стягнення суми заборгованості з відповідачів солідарно, з огляду на те, що 26.05.2021 між АТ "ОЩАДБАНК" та ОСОБА_1 був укладений Договір поруки.

Відповідно до частини 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

За умовами ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України).

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем-1 умов кредитного договору суд вважає обґрунтованим стягнення із відповідачів солідарно заявленої до стягнення заборгованості.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 2 969,43 грн.

Відповідачі-1, 2 попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат не подали.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та повне задоволення позову, судовий збір у сумі 2 969,43 грн покладається на відповідачів - 1 та 2, а саме 1 484,72 грн з відповідача-1 та 1 484,71 грн з відповідача-2.

Керуючись статтями 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАМАІР" (Україна, 02141, місто Київ, вул.Мишуги Олександра, будинок 2; ідентифікаційний код 41441454) та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Україна, 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОСПІТАЛЬНА, будинок 12-Г; ідентифікаційний код 00032129) 154 831,46 грн (сто п`ятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять одну гривню 46 коп.) заборгованості за кредитом та 43 130,24 грн (сорок три тисячі сто тридцять гривень 24 коп.) заборгованості за відсотками.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАМАІР" (Україна, 02141, місто Київ, вул.Мишуги Олександра, будинок 2; ідентифікаційний код 41441454) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Україна, 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОСПІТАЛЬНА, будинок 12-Г; ідентифікаційний код 00032129) 1 484,72 грн (одну тисячу чотириста вісімдесят чотири гривні 72 коп.) судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Україна, 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОСПІТАЛЬНА, будинок 12-Г; ідентифікаційний код 00032129) 1 484,71 грн (одну тисячу чотириста вісімдесят чотири гривні 71 коп.) судового збору.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (чч 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 01.11.2023.

Суддя Оксана ГУМЕГА