ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.10.2023м. СумиСправа № 920/850/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши матеріали справи № 920/850/23 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 9А, ) в особі Філії «Сумське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (40010, м.Суми, вул. Василя Огієвського, буд. 37; ),

до відповідача фізичної особи-підприємця Лимаря Юрія Георгійовича ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ),

про стягнення 219999,97 грн

установив:

24.07.2023 позивач подав позов, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором купівлі-продажу необробленої деревини №1600/2-01-09-22Р від 01.09.2022 в сумі 219999,97 грн (двісті дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн 97 коп.), а також стягнути з відповідача судовий збір у сумі 3300,00 грн (три тисячі триста грн 00 коп.).

24.07.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 920/850/23 призначено судді Жерьобкіній Є.А.

Ухвалою від 25.07.2023 у справі №920/850/23 суддею Жерьобкіною Є.А. заявлено та задоволено самовідвід у справі. Постановлено передати матеріали позовної заяви (вх. №2726 від 24.07.2023) Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Сумське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до фізичної особи-підприємця Лимаря Юрія Георгійовича про стягнення 219999,97 грн на повторний автоматизований розподіл у порядку, який визначений Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

25.07.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 920/850/23 призначено судді Котельницькій В.Л.

27.07.2023 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким Лимарь Юрій Георгійович з 21.03.2006 зареєстрований як фізична особа-підприємець з місцезнаходженням: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 28.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/850/23 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.

28.07.2023 копія ухвали від 28.07.2023 у справі №920/850/23 надіслана сторонам відповідно до вимог ч. 6-7 ст. 6 ГПК України за списком розсилки №4534.

Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення сторони належним чином повідомленні про розгляд справи судом, а саме: позивач - 02.08.2023, відповідач - 31.07.2023.

Відповідач відзиву на позов не подав, будь-яких клопотань та/або заяв суду не надав.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.

01.09.2023 між Державним підприємством «Сумське лісове господарство» (далі - позивач, продавець) та фізичною особою-підприємцем Лимарь Юрієм Георгійовичем (далі - відповідач, покупець) укладено договір№1600/2-01-09-22Р купівлі-продажу необробленої деревини (далі - договір №1).

Відповідно до п. 1.1. договору №1 за результатами проведення аукціону із продажу необробленої деревини заготівлі III кварталу 2022 року, який відбувся 01.09.2022, продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах та способом, вказаними в цьому договорі.

Пунктом 1.3. договору №2 визначено, що товаром по цьому договору є необроблена деревина, стандартизована в лоти, та реалізована під час аукціону об`ємом 60 м3.

Загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає: 174858,00 (сто сімдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят вісім грн 00 коп.) в т.ч. ПДВ (п. 2.1. договору №1).

Згідно з п. 2.4. договору №1 покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку (рахунків). При відвантаженні товару залізничним чи автомобільним транспортом, покупець додатково сплачує продавцю вартість послуг по перевезенню товару, вартість пакувальних реквізитів, карантинних та радіологічних сертифікатів.

Відповідно до п. 3.4. договору №1 датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки вважається дата товарно-транспортної накладної.

За пунктом 4.1.1. договору №1 продавець має право на своєчасне отримання грошових коштів за проданий товар відповідно до умов цього договору, а згідно з пункту 4.4.1. договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити продавцеві грошові кошти в якості оплати за товар на умовах та способом, передбаченими цим договором.

Відповідно до п. 5.1. договору №1 порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Даний договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами та реєстрації на Біржі. Даний договір діє з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 7.1. - 7.3. договору №1).

На виконання договору №1 позивач передав а відповідач прийняв товар, що підтверджується наступними ТТН серії СМД: №120290 від 05.09.2022, №120293 та №120294 від 06.09.2022, №120353 від 30.09.2022.

26.10.2023 між Державним підприємством «Сумське лісове господарство» (далі - позивач, продавець) та фізичною особою-підприємцем Лимарь Юрієм Георгійовичем (далі - відповідач, покупець) укладено договір№2344/1-26.10Р купівлі-продажу необробленої деревини (далі - договір №2).

Відповідно до п. 1.1. договору №2 за результатами проведення аукціону із продажу необробленої деревини заготівлі IV кварталу 2022 року, який відбувся 26.10.2022, продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах та способом, вказаними в цьому договорі.

Пунктом 1.3. договору №2 визначено, що товаром по цьому договору є необроблена деревина, стандартизована в лоти, та реалізована під час аукціону об`ємом 20 м3.

Загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає: 256668,00 грн (двісті п`ятдесят шість тисяч шістсот шістдесят вісім грн 00 коп.) в т.ч. ПДВ (п. 2.1. договору №2).

Згідно з п. 2.4. договору №2 покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку (рахунків). При відвантаженні товару залізничним чи автомобільним транспортом, покупець додатково сплачує продавцю вартість послуг по перевезенню товару, вартість пакувальних реквізитів, карантинних та радіологічних сертифікатів.

Відповідно до п. 3.4. договору №2 датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки вважається дата товарно-транспортної накладної.

За пунктом 4.1.1. договору №2 продавець має право на своєчасне отримання грошових коштів за проданий товар відповідно до умов цього договору, а згідно з пункту 4.4.1. даного договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити продавцеві грошові кошти в якості оплати за товар на умовах та способом, передбаченими цим договором.

Відповідно до п. 5.1. договору №2 порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Даний договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами та реєстрації на Біржі. Даний договір діє з 26 жовтня 2022 року по 31 грудня 2022 року. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 7.1. - 7.3. договору №2).

На виконання договору №2 позивач передав а відповідач прийняв товар, що підтверджується наступними ТТН серії СМД: №120414 та №120412 від 28.10.2022 та №120417 від 01.11.2022.

28.10.2022 відповідно до п. 1 наказу №835 «Про припинення Державного підприємства «Сумське лісове господарство» припинено Державне підприємство «Сумське лісове господарство» (код за ) шляхом реорганізації, а саме - приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ().

Відповідно до п. 8 вищезазначеного наказу - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Сумське лісове господарство».

10.01.2023 наказом №265 за Філією «Сумське лісове господарство» закріплено майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затверджений наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 10.01.2023 №88 «Про затвердження передавального акту Державного підприємства «Сумське лісове господарство».

16.12.2022 наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №84 затверджено Положення про філію «Сумське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі - Положення).

Відповідно до п. 1.1 Положення Філія «Сумське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (надалі - Філія) є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ()

Пунктом 3.1. Положення визначено, що Філія діє від імені Підприємства та в його інтересах, здійснює делеговані Підприємством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Підприємства.

Згідно із п. 10.5 та п. 10.5.6. Положення, для здійснення діяльності в межах, встановлених законодавством, Статутом Підприємства, даним Положенням та наказами Генерального директора, Підприємство делегує Філії право представляти інтереси Підприємства в судах, в тому числі в загальних судах, господарських та адміністративних судах, а також в міжнародних арбітражах у справах, пов`язаних з діяльністю Філії; вести претензійну роботу, виступати позивачем, в тому числі цивільним, та відповідачем у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом позивачу, цивільному позивачу, відповідачу і третій особі, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень, передбачених цим Положенням, представляти інтереси в правоохоронних органах та бути представником потерпілого.

05.04.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено відомості про припинення Державного підприємства «Сумське лісове господарство».

З урахуванням наведеного Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Сумське лісове господарство» є правонаступником всіх прав, обов`язків та зобов`язань ДП «Сумське лісове господарство».

26.01.2023 позивач надіслав відповідачу претензію №05-27/48 з вимогою сплатити заборгованість за договорам в сумі 397017,14 грн, додавши до претензії акт звірки взаєморозрахунків.

Станом на 23.03.2023 заборгованість відповідача перед позивачем склала 237017,14 грн, що підтверджується підписаним між сторонами спору актом звірки за період з 01.01.2023 по 23.03.2023.

24.03.2023 позивач надіслав відповідачу претензію №05-27/176 з вимогою сплатити заборгованість за договорами в сумі 237017,14 грн.

19.04.2023 у відповідь на претензію №05-27/176 від 24.03.2023 відповідач надіслав позивачу лист, в якому підтвердив свою заборгованість в сумі 237017,14 грн та зобов`язувався сплатити зазначений борг протягом другого кварталу 2023 року.

24.04.2023 відповідач сплатив позивачу 7017,17 грн, що підтверджено випискою із рахунку позивача.

Станом на 18.05.2023 заборгованість відповідача перед позивачем склала 229999,97 грн, що підтверджується підписаним між сторонами спору актом звірки за період з 01.01.2023 по 18.05.2023.

30.05.2023 відповідно до платіжної інструкції №@2PL352221 від 30.05.2023 відповідач сплатив позивачу 10000,00 грн.

Як зазначає позивач, що підтверджено матеріалами справи, заборгованість відповідача за договорами склала 219999,97 грн і на момент звернення до суду з позовом не сплачена.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини першої статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань, зокрема, є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно вимог статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно норм цивільного законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, а у продавця виникає зобов`язання передати річ та право вимоги оплати і зобов`язання покупця сплатити вартість отриманої речі та право її вимоги.

Договір є консенсуальним, оскільки права та обов`язки виникають вже в момент досягнення сторонами угоди за всіма істотними умовами. Отже, змістом договору є і ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у повному обсязі виконав звої зобов`язання за договором, в той час як відповідач вимоги щодо своєчасної оплати вартості поставленого товару не виконав, у зв`язку з чим заборгував позивачу 219999,97 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 219999,97 грн вартості поставленого товару за договорами суд вважає законними, обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, а отже, такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 219999,97 грн заборгованості за поставлений товар згідно з договорів купівлі-продажу необробленої деревини від 01.09.2022 №1600/2-01-09-22Р та від 26.10.2022 №2344/1-26.10Р, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги як законні та обґрунтовані.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

У поданому позові позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 3300,00 грн, сплата якого підтверджується платіжною інструкцією №1055 від 11.07.2023 доданою до позову.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 3300,00 грн судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Лимаря Юрія Георгійовича ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 9А, ) в особі Філії «Сумське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (40010, м. Суми, вул. Василя Огієвського, буд. 37; ) 219999,97 грн (двісті дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн 97 коп.) заборгованості, а також 3300,00 грн (три тисячі триста грн 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 01.11.2023.

Суддя В.Л. Котельницька