ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" листопада 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3529/20 (922/4566/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Реалзерноторг"

про стягнення 3 120 084,85 грн

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Азотфострейд" в особі арбітражного керуючого ліквідатора Саутенко С.О. звернулось до Господарського суду Харківської області з заявою в порядку статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства до товариства з обмеженою відповідальністю "Реалзерноторг", в якій просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Реалзерноторг" суму заборгованості з оплати поставленого товару в розмірі 3 120 084,85 грн на підставі договору купівлі - продажу № 0708к1 від 08.07.2019, а також судові витрати покласти на відповідача.

Разом з позовною заявою ліквідатором подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті, обґрунтовуючи тим, що ТОВ "Азотфострейд" визнано судом банкрутом, перебуває у неплатоспроможному стані, тому, враховуючи відсутність активів банкрута за рахунок яких можливо сплатити судовий збір, ліквідатор ТОВ "Азотфострейд" просить суд відстрочити сплату судового збору.

В провадженні Господарського суду Харківської області у складі судді Міньковського С.В. перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд".

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.10.2023 позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 4566/23 від 27.10.2023) передана на розгляд судді Міньковському С.В.

Розглянувши матеріали позовної заяви, клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у редакції, чинній на момент подання заяви, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" за подання майнового позову до суду позивач повинен сплати судовий збір у розмірі 1,5% від суми позовних вимог, але не менше одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивач повинен надати суду докази сплати судового збору у розмірі 46 801,28 грн.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як встановлено судом, позивач ТОВ "Азотфострейд" в особі ліквідатора не підпадає під жодну категорію, визначену Законом України "Про судовий збір", а саме: по-перше, позивачем є юридична особа; по-друге, предметом даного позову є цивільно-правові відносини між юридичними особами під час здійснення ними господарської діяльності.

За ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд.

Згідно ст.ст. 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до приписів ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Євпропейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності заяв (скарг); оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому обґрунтування пов`язаних з цим обставин та подання доказів, які свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Однак, суд звертає увагу позивача на те, що п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 можливий був для застосування судами до внесення змін в частину першу статті 8 Закону України "Про судовий збір" Законом № 2147-VIII від 03.10.2017. Зазначені зміни імперативно визначили коло осіб, які можуть підпадати під дію ст. 8 зазначеного Закону.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником є арбітражний керуючий, який виконує функції ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ "Азотфострейд".

У відповідності до ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначено повноваження ліквідатора, одним з яких є вжиття всіх заходів, спрямованих на пошук і повернення майна банкрута, що знаходяться у третіх осіб, у тому числі й грошових коштів, що знаходяться у третіх осіб. Зазначене кореспондується з ч.2 ст. 12 Кодексу, яка зобов`язує арбітражного керуючого здійснювати заходи щодо захисту майна боржника. Також, Кодексом України з процедур банкрутства передбачено першочергове відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури і виконанням постанови господарського суду про визнання боржника банкрутом, ще до задоволення вимог кредиторів (ч. 3 ст. 61 КУзПБ).

В зв`язку з цим посилання ліквідатора на те, що ТОВ "Азотфострейд" є банкрутом та у банкрута відсутні активи, не можуть вважатися підставою для звільнення ліквідатора такого банкрута від сплати судового збору.

Водночас, звертаючись до господарського суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, заявник не надав належних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В цій справі, Європейський суд з прав людини конкретизує, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Господарський суд Харківської області під час дослідження всіх обставин, наведених ліквідатором у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, дійшов висновку, що ліквідатор не довів суду про наявність в нього обставин, що перешкоджають сплаті судового збору.

За таких обставин клопотання ліквідатора ТОВ "Азотфострейд" про відстрочення сплати судового збору за подання позову до суду задоволенню не підлягає.

У відповідності до п. 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення заяви ТОВ "Азотфострейд" в особі ліквідатора без руху.

Керуючись статтями 164, 174, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву (вх. № 4566/23 від 27.10.2023) ТОВ "Азотфострейд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Саутенко С.О. залишити без руху.

3. Надати позивачу строк 7 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме надати суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 46 801,28 грн.

Попередити заявника, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 01.11.2023.

Суддя Міньковський С.В.