19.10.2023Справа № 910/1756/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., розглянувши матеріали справи
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестконсалтинг-К»
до товариства з обмеженою відповідальністю «Автосоюз»
третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Порше лізинг Україна»
про розірвання договору та стягнення 2848800,44 грн збитків,
від позивача Маркова Т.Л.
від відповідача Капуловський А.В.
від інших учасників не прибули
ОБСтавини справи:
31 липня 2023 року суд ухвалив рішення про відмову товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестконсалтинг-К» у позові до товариства з обмеженою відповідальністю «Автосоюз».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосоюз» подало заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл 365000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестконсалтинг-К» заперечило проти покладення на нього 365000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспіврозмірним та необґрунтованим.
Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених ним витрат позивач долучив до матеріалів справи:
- копію договору № 09/02-23 про надання правової (правничої) допомоги від 09.02.2023;
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;
- копії рахунків-фактур;
- копії деталізації рахунків;
- копії платіжних інструкцій.
У договорі № 09/02-23 про надання правової (правничої) допомоги від 09.02.2023 сторони погодили, що вартість 1 години роботи адвоката становить 5000,00 грн.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Згідно із деталізацією рахунків, витрати на професійну правничу допомогу, про стягнення яких товариство з обмеженою відповідальністю «Автосоюз» просить ухвалити додаткове рішення, складаються з послуг адвоката щодо представництва відповідача при розгляді справи по суті, а також представництва відповідача при розгляді Господарським судом міста Києва та Північним апеляційним господарським судом питання скасування заходів забезпечення позову.
Ухвала про забезпечення позову постановлена Господарським судом міста Києва 03.02.2023 за результатами розгляду заяви ТОВ «Інвестконсалтинг-К» (заяву задоволено частково). 23.02.2023 Господарський суд міста Києва, за клопотанням товариства з обмеженою відповідальністю «Автосоюз», скасував ухвалу про забезпечення позову від 03.02.2023. Водночас, 28.03.2023 Північний апеляційних господарський суд погодився з доводами ТОВ «Інвестконсалтинг-К», задовольнив апеляційну скаргу останнього та скасував ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.02.2023, якою було скасовано ухвалу про забезпечення позову від 03.02.2023. Також 31.05.2023 Північний апеляційний господарський суд відхилив апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автосоюз» на ухвалу про забезпечення позову від 03.02.2023, залишивши її без змін.

Отже ухвала про забезпечення позову, що постановлена Господарським судом міста Києва 03.02.2023, є чинною, і судові рішення в рамках вирішення питання забезпечення позову ухвалені не на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Автосоюз». З огляду на це, оскільки принцип відшкодування судових витрат забезпечує права особи, на користь якої ухвалене судове рішення, витрати товариства з обмеженою відповідальністю «Автосоюз», понесені на правову допомогу в рамках процедури забезпечення позову не підлягають розподілу. До таких витрат належать витрати на професійну правничу допомогу за послуги зазначені в:

акті № 1 від 03.03.2023 на суму 88750 грн;

акті № 2 на суму 53750 грн (за винятком витрат за послуги представництва інтересів у підготовчому засіданні, наданих 06.03.2023, за послуги опрацювання відповіді на відзив, наданих 20.03.2023, за послуги з представництва у судовому засіданні, наданих 28.03.2023);

акті № 3 від 04.05.2023 на суму 17500 грн за послуги підготовки та подання апеляційної скарги на ухвалу від 03.02.2023, наданих 07.04.2022;

акті № 4 на суму 25000 грн за послуги з представництва інтересів у Північному апеляційному господарському суді, наданих 08.05.2023, 24.05.2023 та 31.05.2023, підготовки і надсилання відзиву на апеляційну скаргу, наданих 18.05.2023;

акті № 5 на суму 17500 грн за послуги з підготовки та надсилання касаційної скарги на ухвалу суду від 03.02.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2023, наданих 21.06.2023.

Отже, розподілу підлягають 182500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Суд вважає, що ці витрати відповідають критерію співмірності, адекватності та необхідності і підлягають покладенню на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Автосоюз».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестконсалтинг-К» (вул. Маршала Рибалка, 11, м. Київ, 04116, код 38465852) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Автосоюз» (проспект Степана Бандери, 28, м. Київ, 04073, код 30223848) 182500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст додаткового рішення складено 31.10.2023.

Суддя С. А. Ковтун