ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" листопада 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3568/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП 2020" (65026, м. Одеса, вул. Приморська, буд. 49)

про стягнення 6 363,79 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог Державної служби України з безпеки на транспорті.

16.08.2023 Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП 2020", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 6 363,79 та судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.08.2023 відкрито провадження у справі №916/3568/23 та прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Крім того, вказаною ухвалою суду запропоновано позивачу надати читабельні копії наступних документів: копію талона на зважування №13550 від 11.12.2020, копію припису про усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт № 0381985 від 25.01.2021 та копію витягу з ЮДРЮФОП та ГФ щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП 2020".

Ухвала суду від 21.08.2023 була доставлена до електронного кабінету позивача 22.08.2023 та направлена на електронну адресу відповідача.

Крім того, вказана ухвала суду була направлена на юридичну адресу відповідача та вручена останньому 31.08.2023, про що свідчить поштове повідомлення, наявне у матеріалах справи.

25.08.2023 до суду від позивача надійшло клопотання разом з читабельними копіями документів.

18.09.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, 18.09.2023 до суду від відповідача надійшло повідомлення із зазначенням офіційної електронної адреси відповідача та електронної адреси для листування.

20.09.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

10.10.2023 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких останній заперечує проти заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з ч. 5, 7 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Згідно положень ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч.4 ст.240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Державної служби України з безпеки на транспорті.

11.12.2020 посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, на підставі направлення на рейдову перевірку №012035 від 07.12.2020 на 471 км а/д М-03 "Київ-Харків-Довжанський" проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки MAN, TGX 26.440, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки D-TEC, FT-4303V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб марки MAN, TGX 26.440, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки D-ТЕС, FT-4303V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 .

Відповідно до товарно-транспортної накладної №1012-10/1 від 10.12.2020, наданої водієм під час перевірки, автомобільним перевізником є Товариство з обмеженою відповідальністю "АТП 2020".

Так, працівниками Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено габаритно-ваговий контроль відповідного транспортного засобу з напівпричепом, у результаті якого було виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме, фактичне навантаження на строєну вісь складало 26,250 т при допустимих 24,000 т, що підтверджується копією талона про зважування №18550 від 11.12.2020.

Перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом проводилась в присутності водія ОСОБА_1 .

Щодо доводів відповідача про незастосування при проведенні перевірки методики позивач посилається на правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 02.08.2018 у справі №820/1420/17, у якій зазначено про відсутність необхідності застосування не тільки методики, затвердженої Мінекономрозвитку, але й будь-якої іншої методики для здійснення габаритно-вагового контролю, складовою частиною якого є процес зважування.

За результатами перевірки було складено довідку №0007397 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.12.2020, акт №0023361 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.12.2020, внаслідок чого Товариству з обмеженою відповідальністю "АТП 2020" нараховано плату за проїзд великовагового транспортного засобу у розмірі 187,20 євро, що еквівалентно 6363,79 грн (курс НБУ станом на 11.12.2020 за 1 євро = 33,9946), про що складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0023361 від 11.12.2020.

У довідці №0007397 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.12.2020 зазначено, що зважування транспортного засобу здійснювалось на вагах CHEKLODE FREEWEIGH, заводський №008231, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/2158 від 26.08.2020 міститься у матеріалах справи.

Водій від отримання довідки №0007397 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.12.2020 та акту №0023361 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.12.2020 відмовився.

Дії працівників Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щодо проведення габаритно-вагового контролю та складання розрахункової плати за проїзд відповідачем не оскаржувались.

Відповідно до п.31 (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006, за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Так, на підставі наведеної норми, позивачем за вказане порушення було прийнято припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт №0381985 від 25.01.2021, втім, останній виконаний не був.

Водночас, позивач посилається на п. 311 Порядку №879 та зазначає, що перевізник зобов?язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Водночас, станом на момент подання позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "АТП 2020" кошти у добровільному порядку не сплатило.

Крім того, позивач зазначає, що Слобожанським міжрегіональним правлінням Укртрансбезпеки скеровувався лист-повідомлення №99908/28/24-20 від 21.12.2020 про необхідність внесення плати за проїзд великовагового транспортного засобу у розмірі 187,20 євро, втім, позивач відповіді не отримав.

Доказом поштового направлення листа від 21.12.2020 №99908/28/24-20 на адресу відповідача є квитанція про поштове відправлення указаного листа за трекномером 032.

За таких обставин, визначена плата за проїзд не сплачена у встановлені чинним законодавством строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України, а відтак підлягає стягненню в судовому порядку.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП 2020".

25 січня 2021 року під час розгляду акту про проведення перевірки №246922 від 11.12.2020, який відбувся у приміщенні Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, було зауважено начальнику про те, що за результатами проведення рейдової перевірки 11.12.2020 водієві не було надано жодного документа, зокрема, ані акт про перевищення габаритно-вагових нормативів, ані довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

За наслідками розгляду акту проведення перевірки від 11.12.2020, начальником Укртрансбезпеки було складено припис №0381385 від 25.01.2021, який необхідно було виконати до 08.02.2021.

Відповідач зазначає, що припис може бути виданий начальником Укртрансбезпеки також у випадках, коли за результатами розгляду акт проведення перевірки, виявлено, що у діях перевізника не вбачається жодного порушення, але ж акт складено.

05.02.2021 на електронну офіційну пошту позивача було направлено відповідний лист з додатком про те, що вимоги припису №0381385 від 25.01.2021 виконані у повному обсязі.

Відповідач також зауважує про порушення процедури вимірювання (зважування) транспортних засобів відповідача як складової частини габаритно-вагового контролю з огляду на те, що на момент встановлення перевищення габаритно-вагових параметрів у даному випадку Методика, яка передбачалась Порядком №879, не була затверджена, втім, була обов`язковою.

Відповідач також зазначає, що з акту №0023361 від 11.12.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідки №0007397 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.12.2020 та квитанції (талону) про зважування не вбачається, що проведення зважування транспортного засобу відповідача було здійснено саме вагами пересувними автомобільного типу CHEKLODE FREEWEIGH, заводський №008231.

Крім того, відповідач зазначає, що на місце порушення тимчасового затримання транспортного засобу, який порушив габаритно-вагові нормативи, працівниками позивача мали бути викликані представники органів МВС, Національної поліції, однак, вказаного не зробили, чим грубо порушили порядок проведення габаритно-вагового контролю.

Відповідач також заявляє клопотання у порядку ст.129 ГПК України та зазначає, що орієнтовний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу складає 7 000 грн, на підтвердження чого відповідні документи будуть надані суду протягом п?яти днів з дня ухвалення судового рішення.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

11.12.2020 посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок у період 07.12.2020-13.12.2020 від 04.12.2020 (а.с.34), графіку проведення перевірок автотранспорту суб`єктів господарювання на 4 квартал 2020 року (а.с.35) та направлення на рейдову перевірку №012035 від 07.12.2020 (а.с.33) було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки MAN, TGX 26.440, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепу марки D-TEC, FT-4303V, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За результатом перевірки складено:

- довідку №0007397 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.12.2020 (а.с.18), в якій зафіксовано наступні навантаження на осі: 1) 5,450 т; 2) 4,500 т; 3) 8,000 т; 4) 8,700 т; 5) 8,700 т; 6) 8,850 т. Повна маса транспортного засобу склала 44,2 т;

- акт №0023361 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.12.2020 (а.с.16), в п.10 якого зафіксовано нормативно допустиме осьове навантаження: 11 т; 9 т; 9 т та 24 т (три осі по 8,000 т), та фактичне: 5,450 т; 4,500 т; 8,000 т та 26,250 т (окремо 8,700 т; 8,700 т та 8,850 т); у відповідному акті зазначено прізвище та ініціали водія, у графі "підпис водія транспортного засобу" міститься напис "відмова", а також талон вагового контролю від 11.12.2020 (а.с.17);

- акт №246922 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.12.2020 (а.с.20), в якому зафіксовано порушення: перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів в частині навантаження на строєну вісь, що складає 26,250 т. В графі "пояснення водія про причини порушень" зазначено про зв`язок водія з ТОВ "АТП 2020".

Доказів оскарження результатів габаритно-вагового контролю матеріали справи не містять.

На підставі акту №0023361 від 11.12.2020 посадовою особою Укртрансбезпеки складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 18.12.2020 (а.с.19), розмір якої складає 187,20 євро. Розрахунок здійснено відповідно до формули, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879.

Згідно з наведеним розрахунком від 18.12.2020 оплата проводиться протягом 30 календарних днів в гривні відповідно до офіційного курсу НБУ на момент розрахунку.

Відповідно до показників валютного ринку, що містяться на офіційному Інтернет-представництві Національного банку України (а.с.30-31), на день проведення розрахунку курс гривні до 1 євро становив 33,9946 грн. Таким чином, сума плати у розмірі 187,20 євро станом на 11.12.2020 еквівалентна 6363,79 грн.

Згідно з витягом з сайту google.com.ua щодо відстані маршруту, відстань від смт. Солоницівка до м. Київ складає 468 км (а.с.29).

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії марки MAN, TGX 26.440, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу марки D-TEC, FT-4303V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником є ОСОБА_2 (а.с.22-23).

В матеріалах справи також наявне посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с.22-23) та товарно-транспортна накладна, відповідно до якої автомобільним перевізником є ТОВ "АТП 2020" (а.с.21).

В матеріалах справи міститься свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26.08.2020 (а.с.32).

Листом від 21.12.2020 (а.с.24-25) Державна служба України з безпеки на транспорті повідомила відповідача про необхідність внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових транспортних засобів у розмірі 187,2 євро в термін до 11.01.2022, тобто, протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати, згідно з курсом НБУ на момент складання розрахунку.

На підтвердження направлення вказаного листа позивачем надано суду поштову квитанцію та поштову накладну від 21.12.2020 (а.с.26-27).

25.01.2021 посадовою особою Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт №0381385 стосовно ТОВ "АТП 2020", у якому зазначено, що за результатами перевірки, проведеної 11.12.2020, виявлено наступне порушення: "водій транспортного засобу здійснював перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень" (а.с.62). У наведеному приписі відповідачу запропоновано вжити заходи щодо усунення виявлених порушень у строк до 08.02.2021.

Доказів сплати відповідачем заявленої до стягнення суми матеріали справи не містять.

5. Позиція суду.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закону № 2344-III передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" (далі Закон № 3353-XII) передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" (далі Порядок №879 в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), пунктом 3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (далі Правила № 1306 в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26, 27 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв -розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до пункту 311 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

Як було встановлено судом, перевезення вантажу здійснювалося ТОВ "АТП 2020", що не заперечується останнім, та, зокрема, вбачається з наданої водієм товарно-транспортної накладної.

Так, відносно відповідача (перевізника) було проведено габаритно-ваговий контроль, за результатом якого складено передбачені Порядком № 879 документи (зокрема, довідку №0007397 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.12.2020 та акт №0023361 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.12.2020) та встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Як встановлено судом, у відповідній довідці міститься інформація щодо засобу вимірювальної техніки - ваг CHEKLODE FREEWEIGH, заводський №008231.

Матеріали справи містять свідоцтво про повірку законодавчо регульованого відповідного засобу вимірювальної техніки №34-00/2158 від 26.08.2020 щодо ваг пересувних автомобільного типу CHEKLODE FREEWEIGH, заводський №008231, виробник "Central Weighing", Англія.

Відповідно до п. 12 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно - вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Аналогічні вимоги містяться і в ч. 1 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Таким чином, суд доходить висновку про те, що проходження повірки пересувними автомобільними вагами "CHEKLODE FREEWEIGH" свідчить про їх відповідність метрологічним та технічним вимогам, встановленим у технічній документації фірми-виробника "Central Weighing", згідно якої конструкція ваг забезпечує визначення навантажень на осі та загальної маси автотранспортного засобу.

Водночас, суд зауважує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 скасовано п. 19 Порядку №879, який містив норму щодо застосування Укртрансбезпека або її територіальні органи під час проведення габаритно-вагового контролю методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

При цьому, жодним нормативним документом, що регулює діяльність Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю не встановлено обов`язок використання методики при зважуванні тих чи інших видів вантажів (у тому числі сипучих, рідин).

Аналогічна правова позиції викладена у постанові Верховного суду від 03.07.2019 у справі №819/1381/16 та у постанові Верховного суду від 02.08.2018 справі №820/1420/17.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесення плати за таке перевищення.

Так, на підставі акту №0023361 від 11.12.2020 позивач здійснив розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування за наступною формулою: П = 0,2 * 468 * 2 = 187,20 євро.

Перевіривши розрахунок, суд дійшов висновку про його правомірність та правильність. Відповідачем зазначений розрахунок методологічно або арифметично не спростовано.

Водночас, у визначений Порядком № 879 строк відповідач грошові кошти не сплатив, доказів зворотного матеріали справи не містять.

Згідно з частиною третьою статті 5 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники правовідносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог законодавства. Відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами (стаття 7 ГК України).

Учасники правовідносин у сфері господарювання несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частини перша та друга статті 216 ГК України).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

За частиною першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до частин другої та третьої статті 225 ГК України законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

При цьому визначення розміру заподіяних збитків відповідно до способу, передбаченого підзаконним нормативно-правовим актом, не суперечить чинному законодавству. Аналогічний висновок викладено у постанові ВП ВС від 12.02.2020 у справі №926/16/19.

Пунктами 37, 41 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Відповідачем не було надано жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває в його власності. Відповідачем не надано також доказів оскарження в установленому порядку дій позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми збитків.

Як встановлено судом, при проведенні габаритно-вагового контролю, складанні відповідної довідки та акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів посадові особи Укртрансбезпеки діяли на підставі та у спосіб, встановлені чинним законодавством, в свою чергу відповідач доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом та оплати нарахованої плати не надав.

При цьому, суд оцінює доводи відповідача щодо ненадання водію належних документів за наслідком проведеної перевірки критично та не бере останні до уваги з урахуванням відмови водія від отримання відповідних документів, про що свідчать відмітки у довідці №0007397 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.12.2020 та акті №0023361 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.12.2020.

Крім того, суд не бере до уваги доводи відповідача щодо складання посадовою особою припису за відсутності порушення, адже п.31 (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006, недвозначно визначено, що за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

З урахуванням вищевказаних обставин та на підставі здійсненого судом дослідження доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є підтвердженими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи задоволення позову, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП 2020" (65026, м. Одеса, вул. Приморська, буд. 49, ) в дохід Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 6 363 /шість тисяч триста шістдесят три/ грн 79 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП 2020" (65026, м. Одеса, вул. Приморська, буд. 49, ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, ) судовий збір у сумі 2 684 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська