ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2023 р. Справа№ 910/10724/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.12.2022

у справі №910/10724/22 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 6 704,06 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України 6 704,06 грн пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" подало апеляційну скаргу, у якій просило суд прийняти апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження. Скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 22.12.2022 у справі №910/10724/22. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта, місцевим господарським судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні позову. Зокрема апелянт стверджує, що відповідно до підпункту ґ) пункту 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на відповідача покладено обов`язок з відшкодування вказаної штрафної санкції за рахунок фонду захисту потерпілих у зв`язку із недостатністю коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, який визнаний банкрутом - Приватного акціонерного товариства "СК Україна".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" на рішення Господарського суду м. Києва від 22.12.2022 у справі №910/10724/22. Розгляд справи ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 зупинено провадження у справі №910/10724/22 до перегляду судових рішень палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/16820/21 у подібних правовідносинах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 поновлено провадження у справі №910/10724/22.

Судом установлено, що 30.07.2015 о 19 год 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Mini Cooper", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по мосту імені Євгена Патона в сторону проспекту Возз`єднання в місті Києві, не дотримався безпечної дистанції, чим спричинив зіткнення з автомобілем "Volkswagen Polo", державний номерний знак НОМЕР_2 , який зіткнувся з автомобілем "Nissan", державний номерний знак НОМЕР_3 , порушивши при цьому пункт 13.1. Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2015 року № 755/16707/15-п ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За приписами частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої установлено ці обставини, якщо інше не установлено законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26 травня 2022 року у справі № 910/1358/22 за позовом Товариства до МТСБУ про стягнення 1 688,32 трьох процентів річних та 6 919,68 грн інфляційних втрат, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26 вересня 2022 року, вказані вимоги задоволено.

Судом установлено, що пошкоджений автомобіль "Nissan", державний номерний знак НОМЕР_3 , належить ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3762135 у ПрАТ "СК "Україна".

Відповідно до звіту про оцінку від 30 жовтня 2015 року № 2265 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Nissan", державний номерний знак НОМЕР_3 , у результаті вказаної ДТП, становить 33 379,49 грн.

27 жовтня 2015 року ОСОБА_2 , подав до ПрАТ "СК "Україна" заяву про страхове відшкодування.

16 лютого 2017 року між ОСОБА_2 , та ФОП Шиян Д.С. було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування, на підставі якого ОСОБА_2 відступив ФОП Шиян Д.С. право вимоги в зобов`язаннях, що виникли із вищевказаної ДТП, у тому числі одержання грошового відшкодування нанесеної майнової шкоди від винної особи, страхової компанії або від МТСБУ (у випадку, передбаченому Законом).

Пунктом 1.3. договору відступлення передбачено, що за цим правочином передається право вимоги на суму 26 816,24 грн.

9 лютого 2017 року між ФОП Шиян (клієнт) та Товариством (фактор) було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 2/09-02/2017, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта з договорів відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування відповідно до додатку № 1 до цього договору.

У пункті 5 додатку № 1 до вказаного договору вказано розмір переданого права: 26 816,24 грн; зобов`язана особа: ОСОБА_1; страховий поліс: АІ/3762135 ПрАТ "СК "Україна".

Відповідно до пункту 1.2. договору факторингу в силу цього договору Товариство займає місце ФОП Шиян (як кредитора) у зобов`язаннях, що виникли із вищезазначеного договору, відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойки у повному обсязі.

Пунктом 1.4. договору передбачено, що зобов`язаною особою (боржником) є: ОСОБА_1 (пункт 5 додатку №1 до договору); страхова компанія ПрАТ "СК "Україна"; МТСБУ в порядку, передбаченому Законом.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Метою договору факторингу може бути як передача факторові права вимоги клієнта до боржника в обмін на надання клієнтові грошових коштів, так і відступлення клієнтом своєї вимоги в забезпечення виконання його зобов`язань перед фактором. Предметом договору факторингу може бути одна або декілька вимог.

Товариство зазначило, що, починаючи з 9 лютого 2017 року, кредитором у договірному зобов`язанні за договором страхування № АІ/3762135, яке виникло в результаті ДТП, є Товариство.

Також позивач вказав на те, що страховик, порушуючи умови договору страхування (полісу) № АІ/3762135, до 26 січня 2016 року не здійснив виплату грошового зобов`язання за заявою ОСОБА_2 .

Як було установлено в рішенні Господарського суду міста Києва від 26 травня 2022 року в справі № 910/1358/22 та убачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 2 березня 2018 року було відкрито провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство ПрАТ "СК "Україна".

19 вересня 2018 року Товариство звернулось до Господарського суду міста Києва в справі № 910/842/18 про грошові вимоги до ПрАТ "СК "Україна", в тому числі за зобов`язанням, яке виникло на підставі договору № АІ/3762135.

Позивачем було подано заяву з кредиторськими вимогами до боржника на загальну суму 14 268 524,30 грн. Заявлені кредитором вимоги складалися із заборгованості по відшкодуванню шкоди у зобов`язаннях, що виникли на підставі договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Грошові вимоги Товариства до ПрАТ "СК "Україна" у зобов`язанні були визнані в повному обсязі та внесені до реєстру кредиторів згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 15 червня 2018 року в справі № 910/842/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 липня 2019 року у справі № 910/842/18 постановлено ліквідувати ПрАТ "СК "Україна" у зв`язку з неможливістю останнього виконати свої зобов`язання перед кредиторами.

Указаною ухвалою установлено, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, які підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, для задоволення вимог його кредиторів.

12 вересня 2019 року в зв`язку з ліквідацією ПрАТ "СК "Україна" позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату відшкодування в сумі суму 42 128,30 грн, з яких: 26 816,24 грн - розмір завданого збитку, 1 688,32 грн - три проценти річних, 6 919,68 грн - інфляційні втрати, 6 704,06 грн - пеня.

20 вересня 2019 року відповідачем було частково виконано зобов`язання за договором страхування № АІ/3762135, здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 26 816,24 грн.

У січні 2022 року Товариство звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з МТСБУ 1 688,32 грн трьох процентів річних та 6 919,68 грн інфляційних втрат.

Рішенням указаного суду від 26 травня 2022 року в справі № 910/1358/22 зазначений позов Товариства задоволено повністю.

Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Водночас, пунктом 2.1. статті 2 Закону чітко визначено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, МТСБУ, потерпілі (стаття 4 Закону).

Згідно з положеннями пункту 39.1. статті 39 Закону МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Пунктом 39.2. статті 39 Закону визначено, що одним з основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (підпункт 39.2.1.).

Відповідно до підпункту ґ) пункту 41.1. статті 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує виключно шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Підпунктом а) пункту 41.2. статті 41 Закону установлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує лише шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За положеннями пункту 22.1. статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну (пункт 22.2. статті 22 Закону).

За приписами статті 29 Закону в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, установленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, вказаними нормами Закону, який є спеціальним актом чітко установлено, що МТСБУ у разі недостатності коштів страховика за рахунок відповідних фондів відшкодовує виключно шкоду, заподіяною внаслідок ДТП. Така шкода може бути завдана майну, здоров`ю або життю.

Зі змісту договору обов`язкового страхування № АІ/3762135 від 25 жовтня 2014 року убачається, що ПрАТ "СК "України" взяло на себе зобов`язання по відшкодуванню шкоди, заподіяної майну, ліміт якої становить 150 000,00 грн.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не установлено договором або законом.

Також як убачається зі змісту договору відступлення права вимоги від 16 лютого 2017 року до ФОП Шиян Д.С. перейшло право вимоги саме в розмірі страхового відшкодування - 26 816,24 грн.

У межах вказаної суми перейшло право вимоги від ФОП Шиян Д.С. до Товариства і сума вказаного страхового відшкодування була сплачена МТСБУ на користь позивача 20 вересня 2019 року в добровільному порядку та у визначені Законом строки.

За положеннями статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, неустойка може виникати або підставі договору, або на підставі закону.

Судом установлено, що положеннями договору обов`язкового страхування № АІ/3762135 не передбачено зобов`язання з нарахування та сплати неустойки.

Пеня, яку просить стягнути позивач, встановлена пунктом 36.5. Закону, згідно якою за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У той же час, пунктом 20.3. Закону чітко установлено, що в разі недостатності коштів страховика або його ліквідації, МТСБУ приймає на себе виключно обов`язки, які виникають на підставі договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Однак пеня, яку просить стягнути позивач, встановлена не вказаним договором, а Законом.

Також суд звертає увагу на те, що згідно приписам статті 36 Закону нарахування пені відбувається за наявності вини.

Пеня в розмірі 6 704,06 грн нарахована в період з 26 січня 2016 року (закінчення 90-денного строку для виплати страхового відшкодування ПрАТ "СК "Україна") по 2 березня 2018 року (відкриття провадження в справі про банкрутство ПрАТ "СК "Україна"). Отже, вказане прострочення з виплати страхового відшкодування відбулось не з вини МТСБУ, а страховика.

Оскільки МТСБУ за підпунктом ґ) пункту 41.1. статті 41 Закону, на який посилається позивач, відшкодовує виключно шкоду, заподіяну внаслідок ДТП здоров`ю, життю та майну, вимога позивача про стягнення з МТСБУ пені, нарахованої внаслідок несвоєчасного виконання ПрАТ "СК "Україна" покладеного на нього обов`язку по виплаті страхового відшкодування, є необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

Судом враховано висновки, викладені в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 7 вересня 2021 року № 910/14293/19 щодо покладення обов`язку на МТСБУ відшкодовувати пеню, нараховану за прострочення ліквідованим страховиком виплати суми страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Виходячи зі змісту наведеної норми, за прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика саме він має сплатити пеню, передбачену наведеним положенням, особі, яка має право на таке відшкодування, натомість за прострочення здійснення регламентної виплати з вини МТСБУ пеня нараховується за час такого прострочення і у такому разі Бюро має обов`язок сплатити її.

Водночас установлені у справі обставини не дають підстав для висновку про те, що МТСБУ з моменту набуття ним обов`язку із здійснення регламентної виплати допустило прострочення виконання цього зобов`язання. Позивач стверджує саме про те, що підставою нарахування пені є невиконання ліквідованим страховиком зобов`язання з виплати страхового відшкодування у встановлений строк.

За наведених мотивів відсутні підстави для покладення на МТСБУ обов`язку із відшкодування пені, нарахованої у зв`язку із невиконанням зобов`язання за договором страхування ліквідованим страховиком, а висновки суду першої інстанцій в цій частині не є такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Колегія суддів відзначає, що аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.07.2023 у справі № 910/16820/21.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник - Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал", у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва 22.12.2022 у справі №910/10724/22, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі №910/10724/22 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі №910/10724/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 у справі №910/10724/22 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран