РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2023 року справа № 927/1101/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз", вул. Юрія Руфа, 5, м. Кременчук, Полтавської області, 39601, код 23543186, ел. адреса:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Джі Ес Сервіс", провул. Вокзальний, буд. 6, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300, код 42157784, ел. адреса не відома

про стягнення 321897,91грн.

без виклику сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Джі Ес Сервіс", про стягнення заборгованості у сумі 298124,80 грн, пені у сумі 20537,99 грн, інфляційних нарахувань у сумі 1945,40 грн, 1241,72 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору №129 від 26.09.2022.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.08.2023 відкрите спрощене позовне провадження у справі №925/1101/23 без повідомлення учасників сторін.

18.09.2023 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 14.09.2023, у якому відповідач щодо позовних вимог заперечив з викладених у відзиві підстав.

03.10.2023 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив 26.09.2023, у якій позивачем позовні вимоги підтримано у повному обсязі, зазначено про те, що обставини, викладені відповідачем у відзиві на позов, є необґрунтованим та спростовуються викладеними у позовній заяві доводами.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній доказами та матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

26.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Джі Ес Сервіс" (відповідач, покупець) укладено договір №129 від 26.09.2022 (а.с. 118-123), відповідно до п.1.1 якого постачальник на замовлення покупця згідно наданих покупцем Креслень ТМК (додаток №3 до договору) та відповідно до Проектної документації (додаток №1 до договору) зобов`язується виготовити та передати у власність покупця газоходи та повітропроводи (далі - Вироби) для системи повітряподачі та газовідведення, а покупець зобов`язується прийняти ці Вироби у місці поставки, що визначене у п.5.1 договору та своєчасно здійснити їх оплату на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.3 договору постачальник зобов?язується виготовити вироби та здійснити їх поставку в місце поставки, вказане у п. 5.1 договору протягом 25 робочих днів з дати надходження на розрахунковий рахунок постачальника суми авансу (передоплати) у повному розмірі згідно пп.4.3.1 договору.

Відповідно до п. 5.1 договору поставка виробів здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції 2010 на умовах DDP за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Транспортна, 2-б, розвантаження виробів у місці поставки з транспортного засобу виконуються силами та засобами покупця.

Відповідно до п.5.3 договору датою поставки виробів покупцеві вважається дата підписання Сторонами відповідної видаткової накладної у місці поставки, вказаному у п.5.1 договору. Покупець зобов`язується в день поставки Виробів повернути Постачальнику один примірник видаткової накладної, оформленої належним чином, підписаної уповноваженим представником та скріпленої печаткою Покупця. У разі, якщо на протязі вказаного терміну, видаткова накладна не надійшли на адресу Постачальника, то відповідна видаткова накладна вважається підписаною і прийнятою Покупцем.

Пунктом 4.3.2 сторони передбачили, що покупець протягом 3-х календарних днів з дня поставки здійснює остаточний розрахунок із постачальником у сумі 963595,00 грн у тому числі ПДВ 160599,17 грн, що включає в себе: оплату вартості з виготовлення виробів у розмірі 50% їх вартості; оплату доставки на умовах поставки, вказаних у п. 5.1 договору у розмірі 100% її вартості.

Відповідно до п.9.1 та 9.2 договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2022. Дія договору припиняється із закінченням терміну його дії та після повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до додаткових угод №1 від 11.10.2022, №2 від 12.10.2022, №3 від 09.11.2022 (а.с. 125-126,128-129,131-132) сторони неодноразово змінювали умови договору, ціну, а також визначали додаткові поставки виробів.

Останньою додатковою угодою №3 від 09.11.2022 (а.с. 131) сторони внесли зміни у:

1) п. 4.1 договору та виклали його у такій редакції: "Загальна ціна Виробів на умовах поставки, вказаних у п. 5.1 договору, складає 8293359,54 грн у т.ч. ПДВ та включає в себе:

- вартість матеріалу з якого виготовляються вироби із розрахунку 43000,00 грн, у тому числі ПДВ за 1 тону. Дана вартість матеріалу застосовується до виробів згідно спеціфікацій №2,4,6 (а.с. 13,16,23);

- вартість робіт з виготовлення виробів, що складає 55000,00 грн, у тому числі ПДВ за 1 тону. Дана вартість робіт з виготовлення застосовується сторонами до виробів згідно специфікацій №2,4,5 (а.с. 13,16,19);

- вартість робіт з виготовлення виробів, що складає 110720,00 грн, у тому числі ПДВ за 1 тону. Дана вартість робіт з виготовлення застосовується сторонами до виробів згідно специфікації №6 (а.с. 23);

- вартість робіт з виготовлення КМД, що складає 30000,00 грн, у тому числі ПДВ. Вартість таких робіт є незмінною протягом дії договору;

- вартість доставки виробів на умовах поставки, вказаних у п. 5.1 договору, що складає 183600,00 грн, у тому числі ПДВ;

- вартість послуг автокрану, що складає 169000,00 грн, у тому числі ПДВ.

2) доповнили договір №129 новим підпунктом 4.3.5 такого змісту: « 4.3.5 Покупець у строк 45 банківських днів оплачує постачальнику суму 129124,80 грн у т.ч. ПДВ 20%, що складає 100% вартості виробів, вказаних у специфікації (додаток №6 до договору), протягом 45 банківських днів з моменту поставки виробів на об?єкт».

На виконання умов договору позивач (постачальник):

- поставив на адресу відповідача (покупця) газоходи та повітропроводи на загальну суму 3121888,00 грн, у підтвердження чого надав видаткові накладні №43 від 21.10.22 на суму 335356,00 грн; №47 від 25.10.2022 на суму 358680,00 грн; №49 від 28.10.2022 на суму 273420,00 грн; №51 від 31.10.2022 на суму 218540,00 грн; №53 від 01.11.2022 на суму 218540,00 грн; №57 від 03.11.2022 на суму 243236,00 грн; №61 від 07.11.2022 на суму 346332,00 грн; №64 від 10.11.2022 на суму 375536,00 грн; №66 від 11.11.2022 на суму 324968,00 грн; №69 від 18.11.2022 на суму 427280,00 грн (а.с. 140,144,148,152,156,160,164,168,172,176);

- надав покупцю транспортні послуги на суму 183600,00 грн., що підтверджено актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №44 від 21.10.2023 на суму 20400,00 грн., №48 від 25.10.2022 на суму 20400,00 грн, №50 від 28.10.2022 на суму 20400,00 грн, №52 від 31.10.2022 на суму 20400,00 грн, №54 від 01.11.2022 на суму 20400,00 грн, №58 від 03.11.2022 на суму 20400,00 грн, №62 від 07.11.2022 на суму 20400,00 грн, №65 від 10.11.2022 на суму 20400,00 грн, №68 від 11.11.2022 на суму 20400,00 грн (а.с. 141,145,149,153,157,161,165,169,173) та товарно-транспортними накладними;

- поставив димову трубу на загальну суму 4335000,00 грн згідно видаткової накладної №71 від 28.11.2022 (а.с. 180).

- поствив дефлектор та заслонки на суму 264328,00 грн згідно видаткової накладної №2 від 25.01.2023 на суму 264328,00грн., що разом з доставкою (акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №15 від 25.01.2023 на суму 20000,00 грн) складає 284328,00 грн (а.с. 136-137);

- поставив відходи металів на суму 64371,00 грн згідно видаткової накладної №78 від 18.11.2022 (а.с. 179);

- виконав роботи з виготовлення КМД на суму 30000,00 грн, що підтверджено актом здачі-приймання робіт №189 від 28.11.2022 на суму 30000,00 грн (а.с. 185);

- поставив фланці на суму 129124,80 грн, що підтверджено видатковою накладною №3 від 03.02.2023 та надав послуги автокрану на суму 169000,00 грн, що підтверджено актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 10.02.2023, що разом складає 298124,80 грн (а.с.194,193).

Видаткові накладні підписані з боку відповідача без зауважень та заперечень.

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем у справі не спростовано.

З боку замовника (відповідача) акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані без зауважень та заперечень.

Позивач зазначає, що відповідачем здійснено часткову оплату товару та послуг на суму 7623537,00 грн, інша частина заборгованості за спірним договором у сумі 395630,00 грн стягнута у рішенні Господарського суду Чернігівської області №927/566/23 від 17.07.2023.

Вказані обставини відповідачем не спростовано.

Позивачем зазначено, що частина товарів та наданих послуг (поставка фланців на суму 129124,80 грн та послуги автокрану на суму 169000,00 грн) не була предметом спору у справі №927/566/23, оскільки на момент подачі позову за вказанимим позиціями, ще не настало право вимоги за умовами договору, про що зазначено у рішенні Господарського суду чернігівської області №927/566/23 від 17.07.2023.

У матеріалах справи міститься претензія №430 від 02.03.2023 з вимогою сплатити заборгованість у семиденний термін, у тому числі і заборгованість за видатковою накладною №3 від 03.02.2023 на суму 129124,80 грн (поставку фланців) та за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 10.02.2023 на суму 169000,00 грн (послуги автокрану) (а.с. 198-201).

У відповідь на претензію відповідач листом №28/03 від 28.03.2023 звернув увагу позивача, що за видатковою накладною №3 від 03.02.2023 на суму 129124,80 грн (поставку фланців) та за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 10.02.2023 на суму 169000,00 грн (послуги автокрану) строк виконання зобов?зань ще не настав, оскільки розрахунок повинен бути проведений протягом 45 банківських днів з моменту поставки виробів на об?єкт (додаткова угода №3 від 09.11.2022).

На підставі умов додаткової угоди №3 від 09.11.2022 позивач заявляє до стягнення з відповідача заборгованість за видатковою накладною №3 від 03.02.2023 на суму 129124,80 грн (поставку фланців) та за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 10.02.2023 на суму 169000,00 грн (послуги автокрану), що разом складає 298124,80 грн.

Згідно п. 6.2 договору покупець за прострочення терміну оплати переданих виробів сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки від простроченої суми.

З посиланням на п. 6.2 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з оплати поставленого товару за період з 08.04.2023 до 02.08.2023 на суму 20567,99 грн, що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 7).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення платежу з 08.04.2023 до 02.08.2023 на суму 1241,72 грн, а також інфляційні нарахування за період прострочення платежу з 08.04.2023 до 30.06.2023 на суму 1945,40 грн, що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с7-8).

Відповідач у відзиві на позовну заяву щодо позовних вимог заперечив та зазначив, що спірна видаткова накладна №3 від 03.02.2023 підписана особою, яка не наділена відповідним правом підпису, а в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 10.02.2023 відсутні інформація щодо особи підписанта. Зазначені обставини свідчать про відсутність у

позивача доказів для стягнення з відповідача боргу, 3% річних та інфляційних нарахувань; пеня нарахована неправомірно.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до норм ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт укладення сторонами у справі договору №129 від 26.09.2022, додаткових угод №1 від 11.10.2022, №2 від 12.10.2022, №3 від 09.11.2022 до договору (а.с. 125-126,128-129,131-132), факт поставки та надання послуг позивачем та отримання відповідачем виробів (товару) та послуг на загальну суму 298124,80 грн на підставі видаткової накладної №3 від 03.02.2023 та акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 10.02.2023.

Спір між сторонами виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору (з урахуванням додаткових угод) у частині оплати за поставку фланців на суму 129124,80 грн за видатковою накладною №3 від 03.02.2023 та надання послуг автокрану на суму 169000,00 грн за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 10.02.2023, що разом складає 298124,80 грн (а.с.194,193).

Сума заборгованості склала 298124,80 грн.

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії видаткової накладної №3 від 03.02.2023 та акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 10.02.2023, на яких міститься підпис відповідальної особи, скріплений печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Джі Ес Сервіс".

На переконання відповідача долучені до позовної заяви копії видаткової накладної та акту здачі-приймання робіт не можна вважати належними та допустимими доказами здійснення господарської операції, оскільки з їх змісту неможливо ідентифікувати особу підписанта; доказів у підтверджували повноваження особи підписантів, позивачем до суду не подано.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зі змісту спірної видаткової накладнох та акту здачі-приймання робіт вбачається, що вони містять обов`язкові реквізити: дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документи і якому здійснюється поставка за накладною та надаються послуги (за актом здачі-приймання робіт); зміст та обсяг господарських операцій, одиниця виміру господарських операцій; особисті підписи в графі «від постачальника» та «отримав (ла)», «від виконавця», «від замовника» та відтиски печаток обох сторін.

Суд зауважує, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» .

Частинами1, 4 ст. 581 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Виготовлення, продаж та/або придбання печаток здійснюється без одержання будь-яких документів дозвільного характеру.

Судом встановлено, що на спірних документах наявні відтиск печатки підприємства відповідача. Вказане дає змогу у повній мірі ідентифікувати юридичну особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій (тобто чи збігається така особа з відповідачем у даній справі).

Яке неодноразово зазначав Верховний Суд (постанови від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17, від 05.12.2018 у справі № 915/878/16, від 03.02.2020 у справі № 909/1073/17, від 18.08.2020 у справі № 927/833/18) встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, суди мають дослідити питання встановлення обставин, чи була печатка загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

У відзиві на позовну заяву відповідач не надав суду жодної інформації щодо того, чи вибула печатка, відтиск якої міститься на видатковій накладній та акті здачі-приймання робіт, із його володіння, як і повідомлено про можливий факт її протиправного використання іншими особами. Будь-яких доказів, які б свідчити про втрату чи викрадення печатки на час спірних господарських операцій до суду подано не було.

Натомість відповідач, замовчуючи факт наявності відтиску печаток на на спірних документах, посилається на їх неналежність та недопустимість у зв`язку із неможливістю ідентифікувати особу, яка їх підписала, а також відсутністю доказів, які б підтверджували повноваження такої особи.

Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 у справі №910/14900/19 зазначив, що за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відображають реальні господарські операції та відповідають вимогам закону, зокрема ст. 9 Закону «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

З наведеного вище випливає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Джі Ес Сервіс" брало участь у здійсненні господарських операцій за спірною видатковою накладною №3 від 03.02.2023 та актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 10.02.2023, а перелічені документи слід розглядати як первинні бухгалтерські документи, які відповідають критеріям належності та допустимості доказів.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача у зазначеній частині.

Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву не спростував факт отримання товару за договором на підставі видаткової накладної та надання послуг за актом. Товар повернутий позивачеві не був. З боку відповідача акт здачі-приймання робіт (надання послуг) підписаний без зауважень та заперечень.

Крім того, актом звірки розрахунків заперіод з 01.09.2022 - 27.02.2023, наявним у матеріалах справи, відповідач підтвердив заборгованість у сумі 298124,80 грн, а податковою накладною №7 від 03.02.2023 та №18 від 10.02.2023 та квитанціями про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, підтверджено факт здійснення господарських операцій між стронами на суму заборгованості.

З урахуванням викладеного вище є обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати за товар у розмірі 298124,80 грн.

Позивачем на підставі п. 6.2 договору заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з оплати поставленого товару за період з 08.04.2023 до 02.08.2023 на суму 20567,99 грн, що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 7).

Судом враховано, що сторони додатковою угодою №3 від 09.11.2022 доповнили договір №129 новим підпунктом 4.3.5, яким визначили, що покупець у строк 45 банківських днів оплачує постачальнику суму 129124,80 грн у т.ч. ПДВ 20%, що складає 100% вартості виробів, а тому доводи відповідача щодо безпідставного нарахованої пені, яка на думку останнього повинна нараховуватися на вироби передбачені п. 1.1 договору №129 (газоходи та повітропровди), є безпідставними та відхиляється судом як необгрунтовані.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача, суд прийшов до висновку що позов в частині стягнення пені обґрунтований, підтверджений належними у справі доказами та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення платежу з 08.04.2023 до 02.08.2023 на суму 1241,72 грн, а також інфляційні нарахування за період прострочення платежу з 08.04.2023 до 30.06.2023 на суму 1945,40 грн, що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с7-8).

Наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідачів 3% річних за період з 08.04.2023 до 02.08.2023 на суму 1241,72 грн, а також інфляційні нарахування за період прострочення платежу з 08.04.2023 до 30.06.2023 на суму 1945,40 грн, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Контрразрахунку пені,3% річних та інфляційних нарахувань відповідачем не надано.

Решту аргументів відповідача суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують висновків суду.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 123, 129, 236-239, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Джі Ес Сервіс" (провул. Вокзальний, буд. 6, м. Корюківка, Чернігівська область, 15300, код 42157784) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Котлогаз" (вул. Юрія Руфа, 5, м. Кременчук, Полтавської області, 39601, код 23543186), заборгованість у сумі 298124 грн. 80 коп., пеню у сумі 20537 грн. 99 коп., 3% річних у сумі 1241 грн. 72 коп., інфляційних нарахувань у сумі 1945 грн. 40 коп. та судовий збір у сумі 4828 грн. 20 коп. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 03.11.2023.

Суддя М.О. Демидова