ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 листопада 2023 року Справа № 926/4782/23

Господарський суд Чернівецької області в складі судді Ковальчук Т.І., розглянувши заяву Комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок, м. Чернівці,

до Фізичної особи-підприємця Некрасової Алли Григорівни, м. Чернівці,

про видачу судового наказу про стягнення з заборгованості в сумі 9172,36 грн.,

за участю представників сторін не викликалися,

ВСТАНОВИВ:

Заявник Комунальне підприємство Міський торговельний комплекс Калинівський ринок звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою б/д (вхідна дата суду 03.11.2023 № 4782) про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Некрасової Алли Григорівни заборгованості в сумі 9172,36 грн. за договором № 3629 від 15.11.2018 про надання в користування торговельного місця на території КП МТК Калинівський ринок за період з 01.09.2022 по 31.08.2023.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2023 заяву Комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок від 03.11.2023 передано до провадження судді Ковальчук Т.І.

Розглянувши вказану заяву, господарський суд дійшов до висновку про відмову в її задоволенні.

Так, відповідно до частин 1-3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Відповідно до статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 частини 2 статті 150 ГПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Відповідно до частини 4 статті 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З поданої заяви вбачається, що вимоги Комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок про стягнення заборгованості заявлені до Фізичної особи-підприємця Некрасової Алли Григорівни.

Перевіривши статус боржниці шляхом надіслання запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд встановив, що згідно відповіді від 06.11.2023 № 307928 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Некрасової Алли Григорівни здійснено 28.04.2017, про що внесено запис № 5014005.

Відповідно до пункту 16 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Згідно з частинами 1, 2 статті 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 9 статті 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Отже, заявник звернувся з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Некрасової Алли Григорівни, підприємницька діяльність якої на час розгляду заяви про видачу судового наказу припинена в установленому порядку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18 викладено правову позицію, відповідно до якої якщо правовідносини заявника та боржника виникли з господарського договору, то зобов`язання за таким договором у боржника з втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились.

З 15.12.2017 господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Однак, справа № 910/8729/18 розглядалась судами в порядку позовного, а не наказного провадження.

Разом з тим, частиною 2 статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Суд зауважує, що процедура наказного провадження застосовується виключно щодо суб`єктів господарювання та що наказне провадження має чіткі, формальні межі, за яких припинення підприємницької діяльності фізичної особи-боржника унеможливлює застосування до неї процедури наказного провадження.

У зв`язку з викладеним суд звертає увагу заявника, що в такому випадку захист його порушеного права має відбуватися не в наказному, а в позовному провадженні.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу. Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відтак, враховуючи, що Комунальне підприємство Міський торговельний комплекс Калинівський ринок звернулось до господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржниці ОСОБА_1 , яка з 28.04.2017 не має статусу фізичної особи-підприємця, у задоволенні заяви про видачу судового наказу належить відмовити на підставі пункту 4 частини 1 статті 152 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд роз`яснює заявнику, що:

- відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 ГПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (частина 2 статті 153 ГПК України);

- у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статі 151 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 148, 150, п. 4 ч. 1 ст. 152, ст. 153, п. 6 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству Міський торговельний комплекс Калинівський ринок (58020, місто Чернівці, вулиця Калинівська, 13-А, код 22849693) у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Некрасової Алли Григорівни ( АДРЕСА_1 ) заборгованості на суму 9172,36 грн.

Порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України чи Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом(ч. 1 ст. 235 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції у письмовій формі (ст. 257 ГПК України).

Повний текст ухвали складено і підписано 07.11.2023 року.

Суддя Т.І. Ковальчук