РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Чернігів справа № 927/902/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» 16651, с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, вул. Прилуцька, 125 (ІНФОРМАЦІЯ_1)
до російської федерації в особі уряду російської федерації м. Москва, Краснопресненська набережна, 2 ()
про стягнення 82 187 259 294 грн 00 коп., що еквівалентно 2 236 412 351,00 Євро

за участі представників сторін:

від позивача: Фурса В.С. (в порядку самопредставництва), Цвіркун І.О. (в порядку самопредставництва)

від відповідача: не з`явився

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судових засіданнях з 12.09.2023 по 02.10.2023 та з 02.10.2023 по 18.10.2023, на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 18.10.2023, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2023 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» до російської федерації в особі уряду російської федерації про стягнення 82 187 259 294,00 грн, що еквівалентно 2 247 481 700,00 дол. США або 2 236 412 351,00 євро, якою позивач просить стягнути з відповідача спричинену збройною військовою агресією шкоду у формі збитків (упущеної вигоди), а саме:

12 685 212 174,00 грн (без урахування податку на додану вартість) шкоди у формі збитків (упущена вигода) від неможливості побудови у с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області виробничо-комерційного елеваторного комплексу для зберігання та переробки олійних (насіння соняшнику та сої) культур потужністю 440 000 тис тон на рік, що еквівалентно 346 888 100 дол. США або 345 179 599 євро (станом на дату оцінки - 10.11.2022),

13 600 067 124 грн (без урахування податку на додану вартість) шкоди у формі збитків (упущена вигода) від неможливості побудови у с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області олійного екстраційного заводу (ОЕЗ) з виробництва соняшникової та соєвої олії, соняшникової олії холодного віджиму потужністю переробки 880 000 тис тон на рік, що еквівалентно 371 905 600 дол. США або 370 073 882 євро (станом на дату оцінки - 10.11.2022),

28 233 767 668,00 грн (без урахування податку на додану вартість) шкоди у формі збитків (упущена вигода) від неможливості побудови у вільній економічній зоні Текірдаг (Туреччина) заводу з рафінації, дезодорації, гідрації і розливу олій потужністю 1 304 000 тон на рік, що еквівалентно 772 076 800 дол. США або 768 274 149 євро (станом на дату оцінки - 10.11.2022),

27 688 212 328,00 грн (без урахування податку на додану вартість) шкоди у формі збитків (упущена вигода) від неможливості реалізації комерційного бізнес-проекту по купівлі, поставкам і продажу нафтопродуктів з використанням логістичних переваг інтегрованого проекту Україна-Туреччина, що еквівалентно 756 611 200 дол. США або 752 844 721 євро (станом на дату оцінки - 10.11.2022).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, як країна-агресор, вчинивши терористичний широкомасштабний збройний напад із застосуванням сучасних систем озброєння, завдав тяжких наслідків як для України в цілому, так і для громадян та бізнесу, у т.ч. і для товариства.

Внаслідок наступальних дій на Чернігівську область з декількох напрямків частина територій, на яких знаходились орендовані позивачем земельні ділянки та активи, тимчасово перебували в окупації, по решті - велись масовані обстріли; як наслідок - тривалий час товариство було позбавлено можливості здійснювати господарську діяльність та понесло значні збитки (постраждав елеватор, пошкоджена та прийшла у непридатність сільськогосподарська продукція, що на ньому зберігалась; пошкоджена майже вся сільськогосподарська техніка та виробничі об`єкти; заміновані поля; частина майна була викрадена загарбниками; суттєве руйнування виробничої баз).

Після деокупації територій, на яких знаходиться товариство та належне йому майно, останнє розпочало відновлення своєї діяльності, але це супроводжувалось значними труднощами, оскільки виявились порушеними всі господарські зв`язки та контакти, порушена логістика та канали реалізації продукції, змінились ціни, збільшились інфляційні процеси, не виконувались господарські договори, виникла потреба у додаткових витратах, спрямованих на відновлення господарської діяльності, позаплановому кредитуванню тощо.

Наведені вище обставини позивач вважає такими, що свідчить про завдання відповідачем колосальних збитків; при цьому, факт військової агресії останнього, на думку позивача, є загальновідомою обставиною, а тому в силу приписів ч. 3 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не потребує доказуванню.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2023, зокрема:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі;

постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження;

призначено розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 02 серпня 2023 року;

встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня розміщення ухвали про відкриття провадження у справі на офіційному веб-порталі судової влади України;

викликано для участі в судовому засіданні представника російської федерації в особі уряду російської федерації в якості відповідача з одночасним повідомленням останнього про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи.

Постановляючи зазначену ухвалу, суд виходив з наступного:

відповідно до ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Таким чином, Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів цієї держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави, зокрема як відповідача.

Разом з цим, згідно із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19, після початку війни в Україні, а саме з 2014 року, суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено російську федерацію, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої особі в результаті збройної агресії РФ, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни.

У постановах від 18.05.2022 у справах № 428/11673/19 та № 760/17232/20-ц Верховний Суд розширив правові висновки, згідно яких підтримання юрисдикційного імунітету російської федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судовий імунітет російської федерації не застосовується з огляду на звичаєве міжнародне право, кодифіковане в Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності (2004). Підтримання імунітету російської федерації є несумісним із міжнародно-правовими зобов`язаннями України в сфері боротьби з тероризмом; судовий імунітет російської федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення нею державного суверенітету України, а отже, не є здійсненням російською федерацією своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом.

Судовий імунітет російської федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення російською федерацією державного суверенітету України, а, отже, не є здійсненням російською федерацією своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що, звертаючись із позовом до російської федерації, для правильного вирішення спору позивач не потребує згоди компетентних органів держави російської федерації на розгляд справи у судах України або наявності міжнародної угоди між Україною та російською федерацією з цього питання.

При цьому судом враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19, відповідно до якої національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом «генерального делікту»).

Отже, суд доходить висновку про застосування у даній справі «деліктного винятку», відповідно до якого будь-який спір, що виник на її території у юридичної особи України, навіть з іноземною країною, зокрема, й російською федерацією, може бути розглянутий та вирішений судом України як належним та повноважним судом.

Крім того, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 990/80/22, російська федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії.

При цьому, Верховний Суд виходив з того, що країна-агресор діяла поза межами свого суверенного права на самооборону, навпаки, віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, тому безумовно російська федерація надалі не користується в такій категорії справ своїм судовим імунітетом. Такі висновки наведено в постановах Верховного Суду від 08 та 22 червня 2022 року у справах № 490/9551/19 та № 311/498/20.

За приписами ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору. Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 367 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території російської федерації регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992, прийнявши відповідний нормативний акт - Постанову Верховної Ради України «Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності» від 19.12.1992. Згідно вищезазначеної Угоди Компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією держави-відповідача проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до частини 1 статті 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно Закону України від 12.01.2023 № 2855-ІХ, який набрав чинності з 05.02.2023, Україна вийшла з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, вчиненої в м. Києві 20 березня 1992 року та ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року № 2889-XII (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 9, ст. 66).

За зверненням Міністерства юстиції України, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресію росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку держави-відповідача та введенням воєнного стану АТ «Укрпошта» з 25.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з державою-відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 367 Господарського процесуального кодексу України судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Таким чином з метою належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи необхідно вручити відповідачу копію позовної заяви та процесуальні документи по даній справі у перекладі на російську мову з нотаріальним засвідченням його вірності через Міністерство юстиції України.

Разом з тим у зв`язку із порушенням російською федерацією цілей та принципів статуту ООН, Гельсінського Заключного Акта, Паризької Хартії для Нової Європи та ряді інших документів ОБСЄ, у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти суверенітету та територіальної цілісності України, Міністерство закордонних справи України 24.02.2022 нотифікувало МЗЗ РФ про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та російською федерацією від 14.02.1992.

Відтак діяльність дипломатичних представництв України в росії та росії в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинено відповідно до Віденської Конвенції про дипломатичні зносини 1961 року.

Отже подальше застосування відповідного алгоритму для подачі будь-яких судових документів до російської сторони дипломатичними каналами не є можливим з огляду на розірвання дипломатичних відносин та евакуацію всіх співробітників дипломатичних та консульських установ України через повномасштабну агресію російської федерації проти України.

З огляду на вищенаведене, на період збройного конфлікту у відносинах з державою-агресором унеможливлено застосування міжнародних договорів України з питань правового співробітництва, у тому числі у зв`язку із припиненням поштового сполучення.

Відтак, взявши до уваги вищенаведене, враховуючи неможливість виконання судового доручення про вручення відповідачу судових документів про відкриття провадження у справі № 927/902/23 дипломатичними каналами, суд дійшов висновку про подальше повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cn.arbitr.gov.ua.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, інформація про час та місце проведення судового засідання була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 02.08.2023 підготовчому засіданні відповідач не скористався (як і процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву).

31.07.2023 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 31.07.2023 № 533 позивача про приєднання до матеріалів справи нових доказів; одночасно товариство просить поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом на подання доказів.

В обґрунтування даного клопотання позивач зазначає, що 24.02.2022 російська федерації розпочала повномасштабну військову агресію проти України, яка триває і на теперішній час.

При цьому, території, на яких проводить господарську діяльність товариство, більше місяця перебували в тимчасовій окупації агресора, що мало своїм наслідком зупинення роботи юридичної особи.

У зв`язку з ескалацією бойових дій та загрозою знищення або втрати документів співробітники позивача, з метою збереження важливої документації, вживали заходи, спрямовані на її вивезення до безпечних місць; з огляду на небезпечну та складну ситуацію такі заходи вживались без обліку та з`ясування які саме документи, ким та куди були вивезені.

Після деокупації територій та відновлення роботи товариства виникла проблема ідентифікації документів та осіб, в яких вони були на збереженні.

Так, вже після звернення до суду з даним позовом було встановлено, що деякі документи, зокрема і ті, що мають значення для всебічного та об`єктивного встановлення обставин у даній справі, вивезені юристом Луценком М., який в подальшому був призваний на військову службу (довідка від 10.03.2022 № 536 Прилуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України) у зв`язку з чим такі документи не були ним повернуті на підприємство.

Зважаючи на вищенаведене, докази, які є додатком до даного клопотання, тривалий час вважались втраченими і як тільки вони були знайдені та повернуті на підприємство, одразу були надані до суду.

Отже, наведені вище обставини позивач вважає такими, що унеможливили подання відповідних доказів у встановлений законом строк, однак вони є необхідними для ухвалення законного та обґрунтованого рішення за результатами вирішення даного спору.

Статтею 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За змістом ст. 118, 119 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Розглянувши дане клопотання, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та можливість задоволення, про що було постановлено протокольну ухвалу.

За клопотанням позивача, задоволеним ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.07.2023, призначене на 02.08.2023 підготовче засідання проведено в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.08.2023 постановлено:

продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів;

закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 12 вересня 2023 року;

викликати для участі в судовому засіданні представника російської федерації в особі міністерства оборони російської федерації в якості відповідача з одночасним повідомленням останнього про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи.

Про постановлення ухвали суду від 02.08.2023 відповідач був повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cn.arbitr.gov.ua.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 12.09.2023 судовому засіданні відповідач не скористався.

В судовому засіданні 12.09.2023 та 02.10.2023 оголошено перерву до 02.10.2023 та до 18.10.2023 відповідно; одночасно постановлено повідомити відповідача про призначення судового засідання, а також про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви.

Про постановлення ухвал суду від 12.09.2023 та 02.10.2023 відповідач був повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cn.arbitr.gov.ua.

Процесуальним правом на участь в призначених на 02.10.2023 та на 18.10.2023 судових засіданнях відповідач не скористався.

В судовому засіданні 02.10.2023 позивачем подано клопотання від 29.09.2023 № 927/902/23 про часткове задоволення позовних вимог, яким товариство просить його позовні вимоги до російської федерації про стягнення 82 187 259 294 грн 00 коп., що еквівалентно 2 247 481 700,00 дол. США або 2 236 412 351,00 євро задовольнити шляхом стягнення з відповідача шкоди у формі упущеної вигоди в грошовій одиниці України гривні з визначенням її грошового еквіваленту лише в Євро без визначення грошового еквіваленту в доларах США.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 05.12.2006, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 0000531; основним видом економічної діяльності значиться вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Для здійснення виробничої діяльності товариство орендує понад 10 тис. га землі у двох районах Чернігівської області (Ніжинський та Прилуцький), що підтверджується, зокрема наявними в матеріалах справи Договорами оренди від 31.08.2012, від 24.09.2013, від 17.12.2019 та відповідними актами до них, Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, а також бухгалтерською довідкою від 11.04.2022 № 114.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи фінансової звітності, позивач з часу свого заснування мав постійну динаміку зростання, а з 2019 року таке зростання стало стабільним.

Так, з кінця 2018 року - початку 2019 року товариство спланувало і стало впроваджувати нову довгострокову стратегію розвитку на 2019-2029 роки; з`явились компанії, які проявили предметний інтерес до взаємовигідної співпраці (ТОВ «Кернел-Трейд», ТОВ КУА «Прогресивні інвестиційні стратегії», Convex International (Німеччина), BALTAGRO DEVELOPMENT OU (Естонія), ALPINE Engineering (Австрія), Сemsan та MySilo (Туреччина) та інші).

11.02.2019 загальними зборами учасників та управлінського складу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» прийнято рішення (протокол від 11.02.2019 № 11-02-2019), зокрема:

створити робочу групу з числа фахівців товариства для розробки Концепції розвитку компанії на 10 років (2019-2029 роки);

включити в Концепцію розвитку компанії на 10 років (2019-2029 роки) будівництво офісу з готельно-оздоровчим комплексом;

створити та подати Концепцію розвитку компанії на 10 років (2019-2029 роки) на затвердження чергових загальних зборів, що можуть відбутися у міру готовності цієї Концепції.

27.09.2019 загальними зборами учасників та управлінського складу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» вирішено (протокол від 27.09.2019 № 27-09-2019):

затвердити Концепцію розвитку Компанії на 10 років (2019-2029 роки (включно));

доручити робочій групі, створеній рішенням загальних зборів товариства від 11.02.2019, розробити поглиблене техніко-економічне обґрунтування Концепції розвитку компанії на 10 років (2019-2029 роки (включно)), технічні характеристики об`єктів (з вартістю об`єктів і термінами будівництва), деталізований фінансовий план.

Вказана вище Концепція передбачає 2 (два) етапи розвитку юридичної особи:

І етап (2019-2021 р.р.):

1) втілення власної сучасної агротехнології з вирощування кукурудзи, соняшника та сої:

-запровадження технічного ланцюга (автопарк та сільськогосподарська техніка), яка відповідає та задовольняє потребам даної агротехнології,

-закупівля нових сучасних вантажних автомобілів та сільськогосподарської техніки);

2) розробка проекту для будівництва офісу з готельно-оздоровчим комплексом, який включатиме сучасні робочі офісні місця, що реалізує програми оздоровлення працівників та забезпечить їх якісним гарячим харчуванням та відпочинком;

3) побудова сучасної станції технічного обслуговування, яка буде включати необхідне обладнання та інфраструктуру для проведення діагностики, ремонтних та обслуговувальних робіт автопарку та сільськогосподарської техніки як для внутрішніх потреб, так і для надання послуг;

4) побудова сучасного елеваторного комплексу, що включатиме автоматизовану систему управління та зерносушарку на відновлювальному виді палива, згідно програми розвитку «зеленої» енергетики в Україні та Європі;

II Етап (2022-2029 р.р.):

1) розробка інтегрованого проекту виробничого комплексу в Україні та в одній із країн Європи або Перської затоки:

-комбінат для зберігання та переробки олійних культур (насіння соняшника і сої), до складу якого буде входити: олійно-екстракційний завод (ОЕЗ) з виробництва екстракційної соняшникової та соєвої олії, соняшникової олії холодного віджиму та виробничо-комерційний елеваторний комплекс, який буде задовольняти потреби ОЕЗ та надавати комерційні послуги. Даний об`єкт розмістити на промисловому майданчику за адресою: с. Велика Дорога, вул. Почекинська, 101-б, що належать компанії;

-завод з рафінації, дезодорації, гідратації і розливу олій та виробництво ПЕТ пляшок в одній з країн Європи або країн Перської затоки;

2) розробка проекту комбінату для зберігання та переробки зернових культур (насіння кукурудзи), до складу якого буде входити: завод з глибокої переробки кукурудзи на амінокислоти (лимонна кислота, лізин, глюконова кислота, GDL, модифіковані крохмали, сухий корм) та виробничо-комерційний елеваторний комплекс, який буде задовольняти потреби заводу та надавати комерційні послуги. Даний об`єкт розмістити на промисловому майданчику за адресою: с. Станція Лосинівська, вул. Привокзальна, 19, що належить компанії;

3) розробка інтегрованого проекту (Україна та Німеччина):

-будівництво комбінату в Україні для зберігання та переробки зернових культур (насіння кукурудзи) до складу якого входить: завод з переробки кукурудзи на біоетанол, біометан та органічні добрива, а також виробничо-комерційний елеваторний комплекс, до складу якого також ввійде елеваторний комплекс з І етапу Концепції розвитку підприємства на 10 років (2019-2029 роки), що буде розміщений на суміжній території, і який буде задовольняти потреби заводу та надавати комерційні послуги. Даний комбінат розмістити на промисловому майданчику за адресою: с. Безуглівка, вул. Заболотна 24Б, що належать компанії,

-завод з виробництва зеленого водню (за підтримки урядової німецької програми, що буде розміщений на території Німеччини);

4) розробка Інтегрованого проекту (Україна - одна з країн Перської затоки) будівництва комбінату для переробки кукурудзи на біоетанол, біометан та органічні добрива в одній з країн Перської затоки,

-враховуючи, що біоетанол буде поставлятися на нафтопереробні заводи країн Перської затоки, реалізація вигідної зворотної купівлі нафтопродуктів для потреб ринку України;

5) побудова офісу з готельно-оздоровчим комплексом.

Як вбачається з Техніко-економічних обґрунтувань від 14.09.2020 № 609 до інтегрованого проекту виробничого комплексу Україна-Туреччина, що є складовою II етапу Концепції розвитку компанії на 10 років (2019-2029 р.р.):

1) будівництво виробничо-комерційного елеваторного комплексу виробничою потужністю 440 000 тон одночасного зберігання, який входить до складу комбінату для зберігання та переробки олійних культур (насіння соняшника і сої), передбачалось за адресою: Україна, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Велика Дорога на земельній ділянці загальною площею 18 га.

Етапи реалізації проекту:

2021-2022 р.р. - розробка проектної документації будівництва комбінату, погодження з державними органами,

2022-2023 р.р. - початок будівництва комбінату та введення в експлуатацію.

Загальна сума витрат на реалізацію проекту з урахуванням будівництва залізничної інфраструктури та придбанням двох маневрових тепловозів орієнтовно становить 100 000 000 євро, з яких 20 000 000 євро - власні кошти компанії, решта (80 000 000 євро) - залучені кошти.

Після введення в експлуатацію елеваторного комплексу загальна виробнича потужність становитиме 440 000 тон одноразового зберігання зерна; потужність перевалки елеваторного комплексу становитиме 1 760 000 тон на рік.

Чистий річний прибуток від господарської діяльності елеваторного комплексу становитиме 2 574 210 365 грн або 98 670 335 дол США або 88 796 188 євро; окупність проекту з моменту початку проектних робіт складає 5 років;

2) будівництво олійно-екстракційного заводу (ОЕЗ) з виробництва екстракційної соняшникової та соєвої олії, соняшникової олії холодного віджиму потужністю переробки 880 000 тон на рік, який входить до складу комбінату для зберігання та переробки олійних культур (насіння соняшника і сої), передбачалось за адресою: Україна, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Велика Дорога на земельній ділянці загальною площею 18 га.

Етапи реалізації проекту:

2021-2022 р.р. - розробка проектної документації будівництва комбінату, погодження з державними органами,

2022-2023 р.р. - початок будівництва комбінату та введення в експлуатацію.

Загальна сума витрат на реалізацію проекту з урахуванням будівництва залізничної інфраструктури та придбанням двох маневрових тепловозів орієнтовно становить 100 000 000 євро, з яких 20 000 000 євро - власні кошти компанії, решта (80 000 000 євро) - залучені кошти.

Чистий річний прибуток від господарської діяльності ОЕЗ становитиме 3 494 810 000,00 грн або 105 786 444 дол США або 96 463 396 євро; окупність проекту з моменту початку проектних робіт складає 5 років;

3) будівництво на території вільної економічної зони в провінції Текірдаг (Туреччина) заводу з рафінації, дезодорації, гідратації і розливу олій соняшникової та соєвої рафінованої олії, та соняшникової, соєвої, кукурудзяної нерафінованої олії і виробництво ПЕТ пляшок загальною потужністю виробництва олій 1 304 000 тон на рік з їх фасуванням

Етапи реалізації проекту:

2021-2022 р.р. - підбір земельної ділянки під будівництво двох черг заводу, розробка робочого проекту та погодження з державними службами Туреччини,

2024-2025 р.р. - початок будівництва заводу та введення в експлуатацію.

Чистий річний прибуток від господарської діяльності заводу становитиме 198 546 843 дол США або 167 126 972 євро; окупність проекту з моменту початку проектних робіт складає 5 років;

4) купівля-продаж нафтопродуктів та олії, логістична діяльність: прибуток від операцій з купівлі-продажу становитиме 5 356 463 739,00 грн або 188 841 270 дол США або 160 252 266 євро.

Загальний прибуток від реалізації інтегрованого проекту виробничого комплексу Україна-Туреччина, що є складовою ІІ етапу Концепції розвитку компанії на 10 років (2019-2029 р.р.) становитиме 16 335 934 788,00 грн або 591 844 892 дол США або 512 638 822 євро.

17.02.2021 загальними зборами засновників та управлінського складу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» затверджено Поглиблене техніко-економічне обґрунтування Концепції розвитку компанії на 10 років (на 2019-2029 роки (включно)), Технічні характеристики об`єктів (з вартістю об`єктів і термінами будівництва) та Деталізований фінансовий план (протокол від 17.02.2021 № 17-02-2021).

Так, зокрема з Загального плану фінансування ІІ етапу Концепції розвитку компанії на 10 років (2019-2029 р.р.) від 08.02.2022 вбачається, що загальна сума вартості об`єктів становить 796 000 000 євро (436 500 000 євро - залучені кошти, 359 500 000 євро - власні кошти товариства) у т.ч.:

загальна сума об`єкту - виробничо-комерційний елеваторний комплекс потужністю 440 000 тон одночасного зберігання становить 96 000 000 євро,

загальна сума об`єкту - олійно-екстраційний завод (ОЕЗ) загальною потужністю переробки (насіння соняшника і сої) 880 000 тон на рік становить 95 000 000 євро,

загальна сума об`єкту - завод з рафінації, дезодорації, гідратації і розливу олій в Туреччині: І черга (потужністю 652 000 тон на рік) - 70 000 000 євро, ІІ черга (потужністю 652 000 тон на рік) - 48 000 000 євро.

Завдання першого етапу Концепції полягало в осучасненні технологій агровиробництва, технічному переоснащенні виробничої бази, будівництві елеватора для зберігання власної продукції і зацікавлених об`єктів господарювання потужністю до 100 тон одночасного зберігання.

Це мало дати змогу товариству наростити фінансові і виробничі потужності для участі у масштабних глобальних проектах.

Для більшої ефективності першого етапу 09.12.2019 між позивачем (Замовник) та BALTAGRO DEVELOPMENT OU (Естонія) (Організатор) був укладений Договір № 0912/19 про надання комплексу організаційних та консалтингово-правових послуг, метою якого є надання останнім комплексної практичної допомоги в організації процесу по реалізації Концепції розвитку Замовника на 2019-2027 роки.

У порядку та на умовах, передбачених Договором, Організатор організовує надання Замовнику, за його документальними матеріалами, комплексного пакету організаційних та консалтингово-правових послуг з організації та реалізації проекту Концепції розвитку Компанії Замовника на 2019-2027 роки.

Суть організації і реалізації проекту, визначеного у Преамбулі і п. 1.1 Договору, полягає в організації пошуку і вибору іноземних партнерів, вивчення європейських та інших іноземних програм фінансування (інвестування) розвитку бізнесу в Україні, а також:

розроблення бізнес-планів, проектів договорів та техніко-економічних обґрунтувань проектів будівництва елеваторних комплексів, підприємств з переробки насіння соняшника та сої, підприємства з переробки кукурудзи, інтегрованих проектів виробничого комплексу та супутніх об`єктів на території України та однієї (чи декількох) зарубіжних країн;

пошук відповідного обладнання;

пошук іноземних банків для залучення пільгових кредитів;

надання практичних рекомендацій у переведенні бухгалтерського обліку на міжнародні стандарти.

Надання послуг Організатором поділяється на два етапи:

1 етап - щодо організації розроблення проекту будівництва елеваторного комплексу потужністю 100 тис. тон одноразового зберігання для задоволення потреб власної сільськогосподарської діяльності, поставки техніки, обладнання, підряди на будівельно-монтажні роботи;

2 етап - щодо організації розроблення інтегрованого проекту Концепції розвитку Компанії на території України та однієї (чи декількох) зарубіжних країн.

Після завершення укладення усіх договорів для реалізації Концепції розвитку Компанії протягом 3-х робочих днів з моменту підписання останнього договору Сторони складають Акт виконаних робіт.

Організатор та Замовник встановили, що оплата послуг Організатора має бути здійснена протягом 45-ти календарних днів після підписання підсумкового (після другого етапу) Акту виконаних робіт.

Акт виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання комплексу організаційних та консалтингово-правових послуг № 0912/19 від 09.12.2019 був складений та підписаний 23.02.2022; зі змісту даного акту вбачається, що загальна сума укладених договорів становить 611 072 495,31 Євро.

У цей період за рекомендацією BALTAGRO DEVELOPMENT OU позивачем було прийняте стратегічне рішення про участь у міжнародному проекті Open Agribusiness, що реалізується компанією США KERNEL (ІНФОРМАЦІЯ_2) та на взаємовигідне співробітництво з її афілійованими комерційними структурами: ТОВ «Кернел- Трейд» (код 31454383), КУА «Промислові інвестиційні стратегії» (код 38870645), ПЗНВІФ «Девелопмент Агро» (код 34490542).

У межах цього співробітництва була досягнута згода про входження ТОВ КУА «Промислові інвестиційні стратегії» у склад корпоративних учасників ТОВ АПК «Магнат» через викуп його 10% частки; таке входження відбулося у 2020 році з реєстрацією Статуту у новій редакції.

Умови співробітництва товариств визначались в укладеному між ними Корпоративному договорі від 1 вересня 2020 року, який хоча і укладався з окремим суб`єктом господарювання, але за змістом реально визначив концептуальні основи співробітництва з усією групою компаній «KERNEL» у проекті Open Agribusiness.

Зі змісту Корпоративного договору, укладеного між ТОВ КУА «Промислові інвестиційні стратегії» (Учасник 1), ОСОБА_1 (Учасник 2), ОСОБА_2 (Учасник 3) та ОСОБА_3 (Учасник 4) вбачається, що ТОВ КУА «Промислові інвестиційні стратегії» зобов`язалось здійснювати довгострокове інвестування господарської діяльності товариства та надати йому грошові кошти, технології та доступ до інших ресурсів в ході реалізації сторонами інвестиційного проекту OpenAgribusiness.

Грошові кошти, утримані Учасниками 2-4 внаслідок продажу Учаснику 1 частки у розмірі 10 відсотків у сукупності, вносяться Учасниками 2-4 як додаткові грошові вклади до статутного капіталу товариства (за вирахуванням податків та обов`язкових зборів з операції продажу (податку на доходи, податку на прибуток, військового збору або аналогічних)).

Додаткові вклади сторін до статутного капіталу Товариства складають, зокрема по учаснику 1 - сума, що забезпечує досягнення Учасником 1 розміру частки у статутному капіталі товариства у 10 відсотків після внесення Учасниками 2-4 додаткових вкладів.

Додаткові вклади сторін до статутного капіталу товариства мають бути спрямовані на впровадження системи точного землеробства, придбання нової техніки або ремонту наявної, закупівлю насіннєвого матеріалу, добрив, засобів захисту рослин, паливно-мастильних матеріалів, розвиток інфраструктури товариства, а саме будівництво складів, елеваторів, тощо.

Учасник 1 зобов`язався особисто, через афілійованих або третіх осіб забезпечити придбання товариством за його кошт посівного матеріалу, добрив, засобів захисту рослин, сільськогосподарської техніки та запасних частин за закупівельними цінами афілійованих осіб Учасника 1; забезпечити товариству доступ до сервісу CROPIO або іншої системи моніторингу посівів в режимі реального часу, формувати прогноз врожайності та оперативно реагувати на зміни стану полів; забезпечити товариству доступ до або надавати інформацію з РТК-станцій - сервіс коригування GPSсигналу для коректної роботи техніки на полях; ділитися з товариством досвідом впровадження і використання системи точного землеробства, надавати допомогу та консультації щодо технологічних рішень, що дозволять збільшити врожайність; пропонувати товариству прозору ринкову ціну на врожай кукурудзи, пшениці (всі класи), ріпаку, сої, ячменю, соняшника; з моменту виникнення відкритого й офіційного ринку землі сільськогосподарського призначення надавати товариству допомогу в фінансуванні купівлі землі, що орендується товариством; надавати товариству допомогу для захисту від рейдерства.

На виконання умов Корпоративного договору 01.10.2020 була проведена державна реєстрація зміни (збільшення) статутного капіталу позивача.

У 2019 році за рахунок власних коштів товариство розпочало модернізацію існуючого автопарку зерновозів, заміну старої сільськогосподарської техніки на нову (модернізація автопарку зерновозів та сільгосптехніки системно продовжувалась протягом 2020-2021 років); факт оплати за автотранспорт та сільськогосподарську техніку, яка була придбана та введена в експлуатацію у 2019-2021 р.р. підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з даних бухгалтерського обліку щодо відповідних фінансових операцій (з посиланням на дати та номери платіжних доручень, а також суми платежів).

Одночасно було спроектовано будівництво елеваторного комплексу у с. Безуглівка з потужністю одноразового зберігання до 100 000 тон.

Будівництво елеватора розпочалося у 2020 році після укладення вищеназваного Корпоративного договору та початку співробітництва з групою компаній «KERNEL» і завершено у 2021 році.

Наведені вище факти підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями листів, актів, сертифікатами Державної інспекції архітектури та містобудування України № IY57 від 23.12.2021 та № IY99 від 21.02.2022.

За рекомендацією компанії BALTAGRO DEVELOPMENT OU після попередніх консультацій для реалізації проекту по будівництву елеватору були обрані:

-у якості постачальника технологічного обладнання та устаткування - компанія «MySilo» (Туреччина) (Договір поставки № 2111806А-2111808 від 07.12.2021, за умовами якого остання зобов`язалась поставити позивачу товар (обладнання для зберігання і транспортування зерна), загальна вартість якого становить 12 050 537 євро, 15% від якої (1 807 580 євро) оплачується покупцем до 30.03.2022, а 85% (10 242 957 євро) оплачується з розстрочкою платежу наступним чином: 2 048 000 - не пізніше 20.11.2023, 2 048 000 - не пізніше 20.11.2024, 2 048 000 - не пізніше 20.11.2025, 2 048 000 - не пізніше 20.11.2026, 2 050 957 - не пізніше 20.11.2027.

На виконання умов даного Договору позивачем був здійснений авансовий платіж в сумі 1 338 000,00 Євро (платіжні доручення в іноземній валюті № 55 від 13.12.2021, № 5 від 14.01.2022, № 6 від 20.01.2022, № 7 від 14.02.2022));

-у якості генерального підрядника будівництва - компанія «Пента-Агро» (Україна), яка є дилером компанії «MySilo» (Договір № 1701-2022 від 17.01.2022, за умовами якого позивач (Замовник) доручив, ТОВ «Пента-Агро» (Генпроектувальник) взяв на себе зобов`язання розробити та погодити із Замовником проектно-кошторисну документацію на об`єкти, визначені Специфікаціями до даного Договору.

Вартість робіт за цим Договором визначається Специфікаціями. Загальна вартість робіт за цим Договором визначається шляхом підсумовування вартості робіт, зазначеної в Специфікаціях та Актах виконаних робіт.

Згідно Специфікацій (завдання на проектування) № 2, № 3 та № 5 об`єктами, щодо яких необхідно було розробити проектно-кошторисну документацію, є:

нове будівництво виробничо-комерційного елеваторного комплексу на 440 000 т одночасного зберігання за адресою: вул. Почекінська, 101-б, с. Велика Дорога, Ніжинський район, Чернігівська область (вартість робіт - 3 750 000,00 грн) (гарантійний (авансовий) платіж становить 60 000,00 грн зі строком сплати до 31.01.2022; завершення розробки стадії Проект 01.04.2022-30.04.2022 (1 815 000,00 грн); завершення розробки стадії Робоча документація 01.05.2022-31.05.2022 (1 875 000,00 грн)),

нове будівництво олійно-екстраційного заводу з виробництва екстракційної соняшникової та соєвої олії, соняшникової олії холодного віджиму загальною потужністю (насіння соняшника та сої) 880 000 тон на рік за адресою: вул. Почекінська, 101-б, с. Велика Дорога, Ніжинський район, Чернігівська область (вартість робіт - 32 470 000,00 грн) (гарантійний (авансовий) платіж становить 60 000,00 грн зі строком сплати до 31.01.2022; завершення розробки стадії Проект 01.04.2022-30.04.2022 (16 175 000,00 грн); завершення розробки стадії Робоча документація 01.05.2022-20.06.2022 (16 235 000,00 грн)),

нове будівництво заводу з рафінації, дезодорації, гідратації і розливу соняшникової і соєвої рафінованої олії, та соняшникової, соєвої, кукурудзяної нерафінованої олії, виробництво ПЕТ пляшок, розташований в Туреччині на території вільної економічної зони в провінції Текірдаг, загальна потужність з виробництва олій - 1 304 000 тон на рік (вартість робіт - 44 890 000,00 грн) (гарантійний (авансовий) платіж становить 60 000,00 грн зі строком сплати до 31.01.2022; завершення розробки стадії Проект 01.06.2023-30.08.2023 (22 385 000,50 грн); завершення розробки стадії Робоча документація 01.09.2022-25.12.2022 (22 445 000,00 грн)).

На виконання умов Договору № 1701-2022 від 17.01.2022 позивачем були сплачені грошові кошти в сумі 360 000,00 грн (платіжне доручення № 473 від 27.01.2022).

Участь у проекті прийняла також Фірма Convex International GmbH (Німеччина) шляхом укладення 15.12.2021 Контракту № UA-2021-26, за умовами якого позивач як Покупець набуває у власність технологічне та допоміжне обладнання, зокрема для елеваторного комплексу потужністю 440 000 тон; олійно-екстраційного заводу з виробництва екстракційної соняшникової та соєвої олії, соняшникової олії холодного віджиму загальною потужністю (насіння соняшника та сої) 880 000 тон на рік; заводу з рафінації, дезодорації, гідратації і розливу соняшникової і соєвої рафінованої олії, та соняшникової, соєвої, кукурудзяної нерафінованої олії, виробництво ПЕТ пляшок, загальною потужністю 1 300 000 тон на рік.

Орієнтовна вартість Контракту становить 417 000 000 Євро, що складається з суми вартості поставленого товару згідно зі Специфікаціями до цього Контракту.

В якості гарантії виконання зобов`язання за цим Контрактом Покупець до 01.04.2022 перераховує гарантійний платіж (попередня оплата) в розмірі 1 000 000 євро.

Покупець оплачує Продавцю 15% (у т.ч. гарантійний платіж в сумі 1 000 000 євро) вартості обладнання на умовах, що визначається в Специфікаціях до цього Контракту.

Покупець оплачує Продавцю 85% вартості обладнання з розстрочкою оплати; умови оплати визначаються в Специфікаціях до цього Контракту.

Згідно Специфікації № 1 від 15.12.2021 до Контракту № UA-2021-26 від 15.12.2021 загальна вартість обладнання для елеваторного комплексу потужністю 440 000 тон становить 64 000 000,00 євро.

Згідно Специфікації № 2 від 20.12.2021 до Контракту № UA-2021-26 від 15.12.2021 загальна вартість обладнання для олійно-екстраційного заводу з виробництва екстракційної соняшникової та соєвої олії, соняшникової олії холодного віджиму загальною потужністю (насіння соняшника та сої) 880 000 тон на рік становить 62 000 000,00 євро.

Згідно Специфікації № 3 від 28.12.2021 до Контракту № UA-2021-26 від 15.12.2021 загальна вартість обладнання для заводу з рафінації, дезодорації, гідратації і розливу соняшникової і соєвої рафінованої олії, та соняшникової, соєвої, кукурудзяної нерафінованої олії, виробництво ПЕТ пляшок, загальною потужністю 1 300 000 тон на рік становить 74 000 000,00 євро.

Оплата за вищевказаними Специфікаціями здійснюється в наступному порядку:

15% вартості обладнання сплачується Покупцем протягом 30 календарних днів з дати затвердження Покупцем Детального опису;

85% сплачується Покупцем протягом п`яти років п`ятьма рівними частинами, кожна з яких становить 17% від загальної вартості товару, визначеної в Детальному описі, до 01 листопада кожного наступного року після введення в експлуатацію об`єкту, обладнання для якого є предметом поставки згідно цієї Специфікації, але не більше 7 років від дати поставки товару.

Загалом на виконання умов Контракту № UA-2021-26 від 15.12.2021 позивач перерахував Фірмі Convex International GmbH 369 668,00 євро (платіжні доручення в іноземній валюті № 61 від 21.12.2021, № 62 від 30.12.2021, № 1 від 05.01.2022).

03.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пента-Агро» (Підрядник) та позивачем (Замовник) був укладений Договір підряду № 030222/1, за умовами якого Підрядник зобов`язався за завданням Замовника власними у залученими силами і засобами виконати і здати Замовнику у встановлені цим Договором строки, порядку і об`ємах будівельно-монтажні роботи (у т.ч. будівельні матеріали) (Робота) з будівництва та монтажу технологічного обладнання (Обладнання) на об`єктах Замовника, визначених Специфікаціями до цього Договору, а Замовник зобов`язався прийняти виконані Роботи та оплатити їх вартість у відповідності до умов цього Договору.

Орієнтовна вартість будівельних та монтажних робіт (у т.ч. будівельні матеріали) за цим Договором складає еквівалент 304 000 000,00 євро, що за встановленим НБУ курсом на дату підписання цього контракту складає 9 771 137 600,00 грн, що складається з суми вартості будівельних та монтажних робіт (у т.ч. будівельні матеріали) згідно зі Специфікаціями до цього Договору.

Вартість робіт розраховується на основі проектно-кошторисної документації та зазначається у Специфікаціях до Договору, виходячи із фактичного обсягу виконаних робіт у Специфікаціях до Договору, вартості обладнання, матеріалів, устаткування тощо.

Сторони домовились, що в якості гарантії виконання своїх зобов`язань за цим Договором Замовник здійснює гарантійний платіж (попередню оплату) на рахунок Підрядника у сумі 6 000 000,00 грн протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього Договору.

Розрахунки за роботи здійснюються замовником на підставі отриманого від Підрядника рахунку-фактури на умовах визначених в Специфікаціях до цього Договору.

Згідно Специфікації від 04.02.2022 № 2 вартість робіт по об`єкту «Нове будівництво виробничо-комерційного елеваторного комплексу на 440 000 т одночасного зберігання за адресою: вул. Почекінська, 101-б, с. Велика Дорога, Ніжинський район, Чернігівська область» становить 32 000 000,00 Євро, що еквівалентно 1 021 433 600,00 грн; оплата вартості робіт здійснюється в національній валюті України наступним чином:

30% вартості (9 600 000 євро або 306 430 080,00 грн) сплачується протягом чотирьох місяців чотирма рівними частинами, кожна з яких складає 2 400 000 євро або 76 607 520,00 грн до 01 числа кожного місяця починаючи з 01 вересня 2022 року за умови отримання рахунку-фактури від Підрядника;

70% (22 400 000 євро або 715 003 520,00 грн) сплачується протягом п`яти років п`ятьма рівними частина, кожна з яких складає 4 480 000 євро або 143 000 704,00 грн до 01 грудня кожного року наступного за роком, після повного виконання Підрядником робіт за цим Договором, про що свідчитиме підписання Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно Специфікації від 07.02.2022 № 3 вартість робіт по об`єкту «Нове будівництво олійно-екстраційного заводу з виробництва екстракційної соняшникової та соєвої олії, соняшникової олії холодного віджиму загальною потужністю (насіння соняшника та сої) 880 000 тон на рік за адресою: вул. Почекінська, 101-б, с. Велика Дорога, Ніжинський район, Чернігівська область» становить 33 000 000,00 Євро, що еквівалентно 1 065 058 500,00 грн; оплата вартості робіт здійснюється в національній валюті України наступним чином:

30% вартості (9 900 000 євро або 319 517 550,00 грн) сплачується протягом чотирьох місяців чотирма рівними частинами, кожна з яких складає 2 475 000 євро або 79 879 387,50 грн до 01 числа кожного місяця починаючи з 01 травня 2022 року за умови отримання рахунку-фактури від Підрядника;

70% (23 100 000 євро або 745 540 950,00 грн) сплачується протягом п`яти років п`ятьма рівними частина, кожна з яких складає 4 620 000 євро або 149 108 190,00 грн до 01 грудня кожного року наступного за роком, після повного виконання Підрядником робіт за цим Договором, про що свідчитиме підписання Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно Специфікації від 09.02.2022 № 5 вартість робіт по об`єкту «Нове будівництво заводу з рафінації, дезодорації, гідратації і розливу соняшникової і соєвої рафінованої олії, та соняшникової, соєвої, кукурудзяної нерафінованої олії, виробництво ПЕТ пляшок, розташований в Туреччині на території вільної економічної зони в провінції Текірдаг. Загальна потужність з виробництва олій - 1 304 000 тон на рік» становить 44 000 000,00 Євро, що еквівалентно 1 404 722 000,00 грн; оплата вартості робіт здійснюється в національній валюті України наступним чином:

20% вартості (8 800 000 євро або 280 944 400,00 грн) сплачується протягом чотирьох місяців чотирма рівними частинами, кожна з яких складає 2 200 000 євро або 70 236 100,00 грн до 01 числа кожного місяця починаючи з 01 лютого 2023 року за умови отримання рахунку-фактури від Підрядника;

80% (35 200 000 євро або 1 123 777 600,00 грн) сплачується протягом п`яти років п`ятьма рівними частина, кожна з яких складає 7 040 000 євро або 224 755 520,00 грн до 01 грудня кожного року наступного за роком, після повного виконання Підрядником робіт за цим Договором, про що свідчитиме підписання Сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт.

На виконання умов Договору підряду № 030222/1 від 03.02.2022 позивач сплатив Підряднику 1 000 000,00 грн (платіжне доручення № 826 від 10.02.2022).

Також з метою реалізації Концепції розвитку позивачем були укладені наступні Договори:

-№ 0702-20 комерційного (агентського) посередництва від 07.02.2023, за умовами якого Компанія MY ANDA TAHIL DEPOLAMA SISTEMLERI ITHALAT IHRACAT SAN.TIC/LTD.STI (Агент) зобов`язалась вчинити комплекс посередницьких (агентських)послуг по організації і сприянню закупівлі у Турецькій Республіці і наближених країнах регіону нафтопродуктів для поставок в України у обсязі не менше 1 304 000 тон на рік, починаючи з 2025 року.

Агентська винагорода Агента встановлюється у розмірі 0,5% від суми (сум) укладеного (укладених) договору (договорів) по закупівлі нафтопродуктів для поставок в Україну, якщо укладений (укладені) договір (договори) уявились результатом надання послуг Агентом.

Агентська винагорода Агенту виплачується Замовником у 3-денний термін після виконання укладених договорів (реальної поставки нафтопродуктів в Україну).

-про наміри комерційного посередництва від 28.02.2020, за умовами якого Компанія BESLER ET GIDA SAN.VE TIC.A.S. (Сторона 2) та позивач (Сторона 1) погодили на завершення проекту Україна-Туреччина укласти основні договори (контракти) про надання Стороною 2 Стороні 1 комплексу посередницьких послуг по організації і сприянню реалізації продукції Сторони 1 (фасована рафінована та нерафінована соняшникова, соєва і кукурудзяна олія; біоетанол) на територіях Турецької Республіки, Королівства Саудівська Аравія та інших країнах Перської затоки, і закупівлі там нафтопродуктів для поставок в Україну.

Винагорода Сторони 2 встановлюється у розмірі 0,5% від суми (сум) укладених договорів (контрактів) по реалізації продукції Сторони 1, визначеної у п. 1.2 цього Договору, та/або закупівлі нафтопродуктів для поставок в Україну, якщо укладені договори (контракти) являються результатом надання послуг Стороною 2.

-№ 21-31 на створення (передачу інженерно-технічної продукції) від 29.12.2021, за умовами якого Приватне підприємство «Інженерно-технічна фірма «АІФ» (Виконавець) зобов`язалось виконати для позивача (Замовника) інженерно-геологічні роботи: «Нове будівництво комплексу по зберіганню зерна за адресою: вул. Привокзальна, 23, с. Станція Лосинівська Ніжинського району Чернігівської області»; вартість інженерно-технічної продукції становить 319 759,20 грн. Оплата робіт проводиться Замовником у такому порядку: Замовник протягом трьох календарних днів після підписання цього договору перераховує аванс в розмірі 50% вартості замовлення. Остаточний розрахунок здійснюється після підписання акта приймання-передачі інженерно-технічної продукції.

Факт розрахунку за даним договором підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 04.01.2022 та № 819 від 10.02.2022.

-поставки та монтажу № 788 від 11.02.2022, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітка Захід Україна» (Постачальник) зобов`язалось передати (поставити) у зумовлені строки (строк) Покупцеві (позивач) товар (товари) та провести монтажні роботи, а останній - прийняти вказаний товар (товари) та виконані монтажні роботи і провести їх оплату згідно умов даного Договору.

Згідно Специфікацій від 11.02.2022 № 1 та № 2 загальна вартість товару та робіт становить 880 691,22 грн; 50% від загальної суми рахунку - передоплати Покупець сплачує впродовж 3 календарних днів з моменту виставлення рахунку-фактури, решта 50% від загальної суми рахунку оплачується за 3 (три) робочих днів до очікуваної дати постави, про яку Постачальник заздалегідь повідомляє Покупця зручним для сторін способом.

Часткова оплата позивачем в загальній сумі 282 384,91 грн підтверджується платіжними дорученнями № 412 від 14.02.2022 та № 927 від 18.02.2022.

-№ 22-03 на створення (передачу інженерно-технічної продукції) від 31.01.2022, за умовами якого Приватне підприємство «Інженерно-технічна фірма «АІФ» (Виконавець) зобов`язалось виконати для позивача (Замовника) додаткові інженерно-геологічні роботи до Договору № 21-31 від 29.12.2021: «Нове будівництво комплексу по зберіганню зерна за адресою: вул. Привокзальна, 23, с. Станція Лосинівська Ніжинського району Чернігівської області»; вартість інженерно-технічної продукції становить 179 976,00 грн.

Оплата робіт проводиться Замовником у такому порядку: Замовник протягом трьох календарних днів після підписання цього договору перераховує аванс в розмірі 50% вартості замовлення. Остаточний розрахунок здійснюється після підписання акта приймання-передачі інженерно-технічної продукції.

Факт розрахунку за даним договором підтверджується платіжними дорученнями № 416 від 15.02.2022, № 3049 від 22.09.2022 та № 2443 від 12.08.2022.

-№ 1П/2022 від 15.02.2022, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХІНВЕСТ» (Виконавець) зобов`язалось в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати Замовникові (позивач) послуги з «Розробки проекту будівництва під`їзних залізничних колій ТОВ АПК «МАГНАТ» при станції Лосинівка (код станції 428705) регіональної філії «Південна залізниця» АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», а Замовник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та своєчасно оплатити надані послуги.

Сума за цим Договором складає 699 300,00 грн, з яких 50% (349 650,00 грн) сплачується протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання договору; остаточний розрахунок - протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання акту здачі-приймання наданих послуг.

Платіжним дорученням № 421 від 22.02.2022 позивачем були перераховані грошові кошти в сумі 349 650,00 грн.

-№ 1-10/10 на проведення проектно-вишукувальних робіт від 10.10.2020, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт Сталь» (Підрядник) прийняло на себе зобов`язання виконати роботи по розробці проектної документації по об`єкту «Будівництво офісної будівлі за адресою: вул. Заболотного 24в, в с. Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області».

Загальна вартість робіт складає 606 250,00 грн, з яких 301 125 грн сплачені позивачем платіжними дорученнями № 947 від 05.11.2020 та № 1765 від 30.12.2020.

Загалом за договорами, укладеними позивачем з метою реалізації Концепції розвитку, товариством були здійснені проплати в сумі 1 800 939,39 Євро, що еквівалентно 56 747 412,30 грн.

Однак, в подальшому всі плани позивача були змінені відповідачем як країною-агресором шляхом вчинення 24.02.2022 терористичного широкомасштабного збройного нападу із застосуванням сучасних систем озброєння, завдання тяжких наслідків як для України в цілому, так і для громадян та бізнесу, у т.ч. і для товариства.

Господарська ситуація у зв`язку з війною для позивача стала форс-мажорною: частина територій, на якій знаходились поля та активи товариства на 3/4 виявились на деякий період частково окупованими, по решті велись масовані обстріли; виробнича база із-за боїв була суттєво зруйнована, а тому виробничу діяльність товариство у цей період не могло здійснювати.

У період окупації всі виробничі процеси, весь бізнес Компанії зупинились, товариство несло колосальні збитки: внаслідок ракетного, артилерійського і мінометного обстрілів постраждав елеватор у с. Безуглівка, збудований під час реалізації першого етапу Концепції розвитку, та зерно, яке там зберігалось; постраждала майже вся сільгосптехніка і виробничі об`єкти.

Під окупацією активи товариства знаходились більше місяця (з кінця лютого 2022 року по 31 березня 2022 року).

Після деокупації товариство розпочало відновлення своєї діяльності, але це супроводжувалось значними труднощами, оскільки виявились порушеними всі господарські зв`язки і контакти, порушена логістика та канали реалізації продукції, змінились ціни, стала прогресувати інфляція, не виконувались господарські договори, виникла необхідність у додаткових витратах по відновленню бізнесу, позаплановому кредитуванню, тощо.

Із-за окупації сама весняна посівна компанія 2022 року розпочалась із запізненням, супроводжувалась розмінуванням польових масивів, заміною посівних культур, що вплинуло на урожайність.

Так, по товариству приймався наказ № 6/1 від 13 квітня 2022 року «Щодо обстеження земельних масивів та виявлення вибухонебезпечних предметів» стосовно проведення візуального обстеження земельних масивів підприємства за допомогою наявного в розпорядженні квадрокоптера; для обстежень залучалась відповідна авіаційна техніка, на що отримувались дозволи від Ніжинської та Прилуцької військових районних адміністрацій. За результатами відповідних обстежень позивачем були складені Акти обстеження земельних масивів на предмет виявлення вибухонебезпечних предметів (від 16.04.2022, від 18.04.2022, від 22.04.2022, від 25.04.2022, від 03.05.2022).

На самі сільськогосподарські роботи також існувала необхідність отримання дозволів: дозвіл від Ніжинської районної військової адміністрації був отриманий, а від Прилуцької районної військової адміністрації не отриманий через небезпеку проведення робіт, що значно скоротило площі обробітку землі.

Суттєво був порушений весь технологічний процес обробітку, велика кількість полів пересівалась, тощо; самі весняно-польові роботи вимушено були проведені із запізненням майже на 25 днів, що вплинуло і на урожайність, і на якість вирощеної продукції.

Як зазначає товариство в позовній заяві, після відновлення у квітні 2022 року господарської діяльності ним проведена самостійна робота по фіксації збитків.

Так, по товариству було прийнято наказ № 7 від 18 квітня 2022 року «Про проведення інвентаризації наявності та якості власної продукції на складах» щодо проведення інвентаризації кількісної наявності продукції та її якості станом на 20.04.2022.

Результати роботи комісії оформлені Інвентаризаційним описом № 1 товарно-матеріальних цінностей від 20 квітня 2022 року за № 1нв-4с.-г та Звіряльною відомістю результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 21 квітня 2022 року за ф 1нв-18с.-г. Результати інвентаризації зафіксували зменшення обсягів сільгосппродукції.

Також товариством проведено самостійні обстеження і огляд власних активів. Такі обстеження здійснювались, як і інвентаризація сільгосппродукції, комісійно. Комісія створювалась згідно наказу № 8 від 18 квітня 2022 року «Про створення комісії».

Для участі у роботі комісії товариства листом на ім`я голови Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області запрошувався представник сільради.

Згідно листа Талалаївської сільради від 18 квітня 2022 року № 287/02-26 представником призначено гр. Носенко М.В.

У процесі роботи комісії було оформлено з фотофіксацією 4 акти від 19 квітня 2022 року пошкодження майна Товариства.

Так, Актом № 1 від 19 квітня 2022 року зафіксовано огляд об`єкту під назвою: «Коригування робочого проекту будівництва елеватора з збільшенням загальної ємності з 80 тис. тон до 91 тис. тон (перший пусковий комплекс: три силоси по 13,50 тис. тон та три хопери на 4,0 тис. тон з теплогенератором, другий пусковий комплекс: три силоси по 15,50 тис. тон, за адресою: 16652, Чернігівська обл., Ніжинський район, с. Безуглівка, вул. Заболотна, 24-Г, сертифікат № ІУ 572.

Проведеним оглядом об`єкту встановили наступне:

в результаті обстрілів, влучання боєприпасів та інших дій російських військ, які відбувались з 25.02.2022 по 31.03.2022 року в населеному пункті зазнали пошкоджень - Будівля АПК літера в технічної документації «З», пошкоджена обшивка фасаду, а також конструктивні елементи несучих стін корпусу і дах будівлі АПК, пошкоджені склопакети на вікнах в кількості 9 штук та двері вхідні металопластикові. Виявлено пошкодження у вигляді отворів у трубі димовідведення з котельні. Пошкоджено навіс над ваговою позначено у технічній документації літерою «К». Також при огляді зафіксовано пошкодження автоматичного пробовідбірника ПВМП-1ТУ, а саме: пошкодження кріплення двигуна поворотного механізму заслонки щупа пробовідбірника; пошкодження кінцевого вимикача нормального закритого положення заслонки щупа пробовідбірника.

Підстанція трансформаторна комплектна (КТП) 2 КТПГ- 2К-1000/10/0,4 У 1, паспорт ЗВН. НОМЕР_1 . Зафіксовано осколкові пошкодження дверей подвійних РП-0, 4 кВ в кількості 6 штук та подвійних дверей РП-10 кВ в кількості 2 штук. Виявлено пошкодження ізоляції КЛ-0,4 кВ на виході з КТП до силоса М5. Пошкоджена електроопора 3/Б в кількості 1 шт. Також пошкоджено бокову стінку з двох частин з вентиляторами охолодження, в кількості 2 (два) шт. При огляді трансформатору типу ТМГ-1000/10-У1, заводський номер 802, зафіксовано пошкодження баку та радіатора трансформатора внаслідок чого відбулося повне витікання оливи. Крім того пошкоджено лінію зв`язку з оптоволоконного кабелю, яка проходить по території об`єкту.

Пошкоджена лінія від КТП до силоса М5.

Силос М. При огляді виявлено пошкодження у вигляді отвору спричиненого прямим влучанням снаряду. Отвір розміром близько 3м х 2м. Також маються осколкові пошкодження стінок силосу із несучими опорами. Також від вибухової хвилі маються численні уламкові пошкодження покрівлі силосу. Обслуговуюча площадка силосу пошкоджена численними уламками віл розриву снаряду. Влучанням уламку пошкоджено блок термометрії разом з підвісними датчиками.

Внаслідок влучання снаряду у вказаний силос відбулося пошкодження зерна кукурудзи. Через наскрізні отвори відбувається висипання зернової маси. Через затікання опадів до отворів відбулося псування зернової маси.

Силос М4. Виявлено численні пошкодження стінок уламками від вибухової хвилі розривного снаряду. Через наскрізні отвори відбувається висипання зернової маси.

Силос М5. Виявлено ушкодження стінок уламками від вибухової хвилі розриву снаряду. Через наскрізні отвори відбувається висипання зернової маси.

Силос відвантаження. Виявлено пошкодження несучої опори очисної вежі. В ході огляду очисної вежі також були виявлені пошкодження машин та механізмів, а саме: осколкові пошкодження повітропроводів аспіраційних камер зерноочисної машини БСХ-500; пошкодження установки циклонів батарей; електродвигун АІР 132М-4,. 11 кВт. Також виявлено пошкодження обшивки приямку норійної вежі позначених в технічному паспорті літерою «М-9» та пошкодження експлуатаційного обладнання перекидного клапана норійної вежі у вигляді наскрізного отвору ймовірно від вибухової хвилі розривного снаряду.

Навіс С (навіс автозавантаження). Виявлено численні ушкодження фасадної обшивки навісу автозавантаження.

Критий тік В. Виявлено багаточисленні ушкодження обшивки та покриття даху від уламків внаслідок розривання снаряду.

Ємність модульна 123 м3. В ході обстеження були виявлено численні пошкодження (наскрізні отвори) стін ємності модульної.

Зерносушарка «Delux» модель MSF 72525-CF/AB. Наскрізні отвори ситового модуля зерносушарки спричинені внаслідок розриву снаряду.

Огорожа. Пошкоджені секції паркану, стовпи та автоматика відкотних воріт внаслідок розриву снаряду.

Також виявлено численні ушкодження від уламків снаряду зафіксовані на асфальтовому покритті елеваторного комплексу.

Актом № 2 від 19 квітня 2022 року зафіксовано про проведення огляду об`єкту: ангару для техніки, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті обстрілів, влучання боєприпасів та інших дій російський військ, які відбувались з 25.03.2022 по 31.03.2022 року в населеному пункті, зазнала пошкоджень значна частина покрівлі ангара, а також фасадні частини об`єкту.

Актом № 3 від 19 квітня 2022 року зафіксовано, що за адресою АДРЕСА_1 знаходиться наступна техніка:

трактор NEW HOLLAND модель Т8.410, 2017 р.в., серійний номер № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до Договору купівлі-продажу № 5219-S/11 від 19.11.2019 та Протоколу № 11 від 19.11.2019 в рамках Договору фінансового лізингу № 5219-FL від 07.08.2019 є власністю ТОП «ОТП Лізинг» і перебуває в користуванні ТОВ АПК «Магнат»;

перевантажувальний бункер накопичував ПБН-40, 2021 р.в., серійний номер 001604;

перевантажувальний бункер накопичував ПБН-40, 2021 р.в.. серійний номер 001676.

В результаті обстрілів, влучання боєприпасів та інших дій російських військ, які відбувались з 25.03.2022 по 31.03.2022 року в населеному пункті зазнала пошкоджень вищезазначена сільськогосподарська техніка, а саме:

трактор NEW HOLLAND модель Т8.410, 2017 р.в., серійний номер № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 : пошкодження заднього скла;

перевантажувальний бункер накопичував ПБН-40, 2021 р.в., серійний номер 001604: пошкодження у вигляді наскрізних отворів диску колеса 1 (одна) шт., пошкодження шин розміром 650 х 50R22,5 в кількості 3 (три) шт. та кузова об`ємом 40 м3 з тентового системою у вигляді численних отворів від уламків внаслідок розриву снаряду;

перевантажувальний бункер накопичував ПБН-40, 2021 р.в.. серійний номер 001676: пошкодження у вигляді наскрізних отворів диску колеса 2 (два) шт., пошкодження шин розміром 650 х 50R22,5 в кількості 3 (три) шт. та кузова об`ємом 40 м3 з тентовою системою у вигляді численних отворів від уламків внаслідок розриву снаряду.

Актом № 4 від 19 квітня 2022 року встановлено, що у період окупації населеного пункту с. Велика Дорога з 25.02.2022 до 31.03.2022 хаотичними переміщеннями та дислокацією ворожої техніки в об`єктах підприємства, в результаті обстрілів, влучання боєприпасів та їх розривів зазнали пошкоджень: бригадний будинок за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Велика Дорога, вул. Почекінська, 101-Б та зерноочисносушильний комплекс КЗС за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Велика Дорога, вул. Почекінська, 101-Б.

Проведеним оглядом встановили:

-нежитлова будівля бригадний будинок позначений в технічній документації літ. «В»: пошкодження вікон (скло та віконні рами) в кількості 20 (двадцять) шт.; значною мірою пошкоджено покриття даху будівлі; численні руйнування, осипання, отвори в цегляних стінах по всьому контуру будівлі; від близькості влучання було пошкоджено фундаментні основи будівлі у вигляді осипання, руйнування та тріщини. В ході огляду в середині будівлі зафіксовано пошкодження значної кількості внутрішніх міжкімнатних дверей 11 шт. та внутрішніх стін, осипання штукатурки, отвори від влучення, куль, уламків, місця займання. Значною мірою пошкоджена дощата підлога, отвори та місця вигорання. Також пошкоджено 1-фазний лічильник НІК 2102-02.М1В 5 (60) А № 6;

-Нежитлова будівля зерноочисносушильний комплекс КЗС позначений в технічній документації літ. «В»: виявлено численні руйнування основ несучих конструкції споруди. Значна частина стін зруйнована вибуховими хвилями від безпосереднього влучання снарядів. Повністю зруйнована азбофанерна покрівля. Всі конструктивні елементи покрівлі відсутні або зруйновані. Основна частина металоконструкцій цілісного майнового комплексу зруйнована. Обслуговуючи площадки машин та механізмів зруйновані. Повністю пошкоджена електропроводка.

При виявленні вищенаведених пошкоджень та складанні відповідних актів був зроблений висновок про необхідність відновлення майна та проведення експертних досліджень.

Водночас, ще до проведення оглядів комісією Товариства ТОВ АПК «Магнат» 14 квітня 2022 року направлялись два листа для проведення оглядів і обстежень в установленому порядку до Ніжинської районної військової адміністрації Чернігівської області (лист від 14.04.2022 року № 125) та Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (лист від 14.04.2022 року № 129).

Після здійснення комісійних обстежень самим Товариством, ТОВ АПК «Магнат» на адресу Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області направлявся додатковий лист від 2 травня 2022 року за № 270 про проведення обстежень майна підприємства відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 326 від 20.03.2022 року «Про затвердження Порядку визначення шкоди та збитків завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації» та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 473 від 19.04.2022 року «Про затвердження Порядку виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії Російської Федерації, пов`язаного з пошкодженням будівель та споруд».

Водночас, листом товариства від 2 травня 2022 року за № 271 направлялись всі 4 складених у господарстві Акти з додатками.

Розпорядженням Талалаївської сільської ради № 35 о/д від 2 травня 2022 року «Про створення комісії з проведення обстеження пошкодженого майна ТОВ АПК «Магнат» для проведення обстеження майна товариства створювалась спеціальна комісія із залученням спеціалістів і представників юридичної особи.

Результати роботи комісії оформлені також 4-ма Актами № 1, № 2, № 3, № 4 від 5 травня 2022 року з доданими фототаблицями.

За висновками комісії для встановлення розміру збитків встановлювалась необхідність проведення комплексних досліджень.

Для проведення оціночних досліджень, характеру і розміру збитків. ТОВ АПК «Магнат» замовлялись спеціальні дослідження, які на договірній основі проводились Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-оціночна компанія «Нотінгем», яке є офіційним суб`єктом оціночної діяльності та діяло на підставі Сертифікату № 652/21, виданого Фондом державного майна України від 31 серпня 2021 року.

За результатами досліджень сформовано 4 (чотири) Звіти: Звіт про оцінку збитків спричинених ТОВ АПК «Магнат» через військову агресію Російської Федерації від 21.07.2022 («Звіт-1», сума збитків - 2 178 281 796,06 грн, що еквівалентно 94 968 083,84 дол. США); Звіт про оцінку збитків, спричинених через військову агресію Російської Федерації від 07.10.2022 («Звіт-2», сума збитків - 1 376 818 980,00 грн, що еквівалентно 37 650 306,00 дол. США); Звіт про оцінку визначення обсягу збитків внаслідок пошкодження майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації від 10.05.2022 («Звіт-З», сума збитків - 68 660 885,00 грн, що еквівалентно 2 346 988,00 дол. США); Звіт про оцінку визначення витрат, необхідних для відновлення майна та майнових прав, що зазнали руйнівного впливу внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 07.10.2022 («Звіт-4», сума збитків - 80 755 714,00 грн, що еквівалентно 2 208 335,00 дол. США).

Загальна сума збитків за приведеними 4-ма Звітами сумарно склала 4 302 517 375,06 грн (еквівалент 137 173 712,84 дол. США).

Обґрунтованість даних Звітів була підтверджена на основі експертних досліджень висновками, проведеними в установленому порядку.

Факт понесення позивачем відповідних руйнувань та пошкоджень майна, а також завдання товариству збитків на відповідну суму, що є наслідком протиправної поведінки відповідача, підтверджується, зокрема рішеннями Господарського суду Чернігівської області від 26.04.2023 у справах № 927/228/23 та № 927/229/23 і в силу приписів ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не потребує доказуванню при вирішенні даного спору.

Завдані позивачеві збитки вплинули на перспективи товариства та на можливість реалізації другого етапу Концепції розвитку.

Наслідком понесених збитків, втрати та пошкодження активів, у 2022 році товариство вперше за всі роки існування (з 2006 року) стало збитковим, що підтверджено вищезгаданим Звітом-2, здійсненим станом на 7 жовтня 2022 року.

Восени 2022 року з посиланням на форс-мажор, партнери-інвестори проектів другого етапу, вивчивши звітні документи товариства за 9 місяців 2022 року, вимушено відмовились від участі в них, що підтверджується наявною в матеріалах справи перепискою між юридичними особами (листи від 01.03.2022 № 119/1 та № 119/2, від 04.03.2022 № 119, від 10.03.2022 № 100322/2, б/н від 10.03.2022, від 11.03.2022 № 115, від 15.03.2022 № 009, від 25.08.2022 № 453/1, від 02.09.2022 № 020922/3, від 05.09.2022 № 457/1, від 15.09.2022).

Значною по суті стала відмова стратегічного інвестора ТОВ КУА «Прогресивні Інвестиційні стратегії» із групи компаній KERNEL від продовження фінансування та участі у фінансуванні проектів внаслідок чого 23.11.2022 була підписана Угода, якою зафіксовано дострокове розірвання Додаткової Угоди від 25.12.2021 до Корпоративного договору щодо ТОВ АПК «Магнат», де визначались концептуальні основи співінвестування.

В кінцевому рахунку подальша реалізація спланованих проектів другого етапу Концепції стала нереальною, оскільки кошти ТОВ КУА «Прогресивні інвестиційні стратегії», як корпоративного учасника ТОВ АПК «Магнат», враховувались як і кошти Компанії, у співвідношенні: 15%, 20%, 30% зі співфінансуванням інших компаній партнерів; відсутність можливості отримання фінансування від ТОВ КУА «Прогресивні Інвестиційні стратегії» порушило усі прораховані пропорції.

Також позивач зазначає, що, враховуючи закладений в Державний бюджет 2023 року курс гривні (42,20 грн/євро та 45,80 грн/євро на кінець року), збитки товариства у відповідний період становитимуть 157 196 447,16 грн.

На думку позивача, крім вже встановлених (оцінених) збитків він поніс збитки у формі упущеної вигоди, зокрема від неможливості реалізації другого етапу Концепції розвитку товариства, який, як вже було вказано вище, передбачав будівництво елеваторного комплексу потужністю 440 000 тон на рік; олійно-екстраційного заводу з виробництва екстракційної соняшникової та соєвої олії, соняшникової олії холодного віджиму загальною потужністю (насіння соняшника та сої) 880 000 тон на рік; заводу з рафінації, дезодорації, гідратації і розливу соняшникової і соєвої рафінованої олії, та соняшникової, соєвої, кукурудзяної нерафінованої олії, виробництво ПЕТ пляшок, загальною потужністю 1 300 000 тон на рік, а також бізнес-проект по купівлі, поставкам і продажу нафтопродуктів з використанням логістичних переваг інтегрованого проекту Україна-Туреччина.

Для оцінки збитків від неможливості реалізації вищезгаданого проекту, їх характеру та розміру, позивачем було замовлено спеціальні дослідження, які на договірній основі (Договір № 2-25-01/23 про надання послуг з оцінки від 25.01.2023) проводились Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ВІ АР», яке є суб`єктом оціночної діяльності згідно виданого Фондом державного майна України Сертифікату від 14.03.2023 № 133/2023.

За результатами оцінки був складений Звіт про оцінку збитків (упущена вигода внаслідок збройної агресії РФ для цілей часткового відшкодування збитків станом на 10.11.2022) (дата завершення складання Звіту - 14.06.2023), зі змісту якого вбачається, що станом 10.11.2022 справедлива вартість Об`єкту оцінки - загальний розмір упущеної вигоди ТОВ АПК «Магнат» у наслідок збройної агресії РФ, становить 82 187 259 294,00 грн (без урахування ПДВ), що еквівалентно 2 247 481 700 дол. США (без урахування ПДВ) або 2 236 412 351 євро (без урахування ПДВ), а саме:

упущена вигода від відсутності можливості будівництва виробничо-комерційного елеваторного комплексу потужністю 440 000 т одночасного зберігання становить 12 685 212 174,00 грн (без урахування ПДВ), що еквівалентно 346 888 100 дол. США (без урахування ПДВ) або 345 179 599 євро (без урахування ПДВ),

упущена вигода від відсутності можливості будівництва олійно-екстраційного заводу (ОЕЗ) з виробництва екстракційної соняшникової та соєвої олії, соняшникової олії холодного віджиму становить 13 600 067 124,00 грн (без урахування ПДВ), що еквівалентно 371 905 600 дол. США (без урахування ПДВ) або 370 073 882 євро (без урахування ПДВ),

упущена вигода від відсутності можливості будівництва заводу з рафінації, дезодорації, гідратації і розливу соняшникової і соєвої рафінованої олії, та соняшникової, соєвої, кукурудзяної нерафінованої олії, виробництво ПЕТ пляшок в Тереччині загальною потужністю 1 304 000 тон на рік з їх фасуванням становить 28 233 767 668,00 грн (без урахування ПДВ), що еквівалентно 772 076 800 дол. США (без урахування ПДВ) або 768 274 149 євро (без урахування ПДВ),

упущена вигода від відсутності можливості здійснення комерційної діяльності щодо купівлі-продажу нафтопродуктів та олії, а також логістичної діяльності становить 27 668 212 328,00 грн (без урахування ПДВ), що еквівалентно 756 611 200 дол. США (без урахування ПДВ) або 752 884 721 євро (без урахування ПДВ).

Для підтвердження об`єктивності вищезгаданого Звіту від 14.06.2023, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ВІ АР», позивачем замовлялось судове економічне дослідження (експертиза), що було проведено судовим експертом Проскурою Катериною Петрівною, про що 23.06.2023 був складений Висновок експерта № 23/06-2023 за результатами проведення економічного дослідження.

Результатом експертного дослідження є підтвердження (розрахунково та документально) збитків позивача у формі упущеної вигоди внаслідок збройної агресії (протиправної поведінки) російської федерації з початку введення на території України військового стану (станом на 10.11.2022) у розмірі 82 187 259 294,00 грн (без ПДВ), що еквівалентно 2 247 481 700,00 дол. США (без ПДВ) або 2 236 412 351,00 євро (без ПДВ).

Згідно з частинами першою, другою статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 квітня 2023 року у справі № 908/807/18.

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Зокрема, частиною 7 статті 98 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до абзацу 10 частини 2 пункту 4.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 N 53/5, у вступній частині висновку експерта зазначаються, зокрема, попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.

Отже законодавець визначає, що обов`язковою вимогою до висновку експерта є вказівка на те, що останній обізнаний про відповідальність.

Зазначення експертом при складанні висновку, що він попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України є його обов`язком.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі № 904/684/18.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведені вище висновки Верховного Суду, а також те, що складений 23.06.2023 Висновок експерта № 23/06-2023 за результатами проведення економічного дослідження містить вказівку на те, що він підготовлений для подання в суд, а експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, такий висновок є висновком експерта в розумінні ст. 98 Господарського процесуального кодексу України і як наслідок - належним та допустим доказом у справі.

В позовній заяві товариство зазначає, що саме російська федерація, як держава, збройні формування якої 24.02.2022 вчинили збройну агресію проти України, є відповідальною за завдану юридичній особі шкоду.

Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У пункті 8 частини другої статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини другої статті 20 ГК України права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Правові підстави та умови відшкодування збитків визначені, зокрема положеннями Глави 3 "Захист цивільних прав та інтересів" Розділу І "Основні положення" Книги першої "Загальні положення", Глави 51 "Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання" Розділу І "Загальні положення про зобов`язання" Книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України та Главою 25 "Відшкодування збитків у сфері господарювання" Розділу V "Відповідальність за правопорушення у сфері господарювання" ГК України.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У пункті 4 частини першої статті 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною першою статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За приписами частини першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із частиною другою статті 224, частиною першою статті 225 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду (lucrum cessans), яка відрізняється від реальних збитків (damnum emergens) тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20).

При цьому протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини перша та третя статті 74 ГПК України).

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

Крім того, позивачу (кредитору) слід довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (подібні за змістом висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).

Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18)).

Також позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 908/2486/18, від 15.10.2020 у справі № 922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).

За змістом частини першої статті 224 ГК України якщо учасник господарських відносин хоча і не порушив господарське зобов`язання, але порушив установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності , повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Тлумачення змісту частини другої статті 22 ЦК України, частини другої статті 224, статті 225 ГК України свідчить, що упущена вигода, будучи складовою поняття збитки, на відміну від реальних збитків, фактичну вартість яких можна виявити на основі оцінки прямих майнових втрат, завданих особі, пов`язана з тим реальним приростом, збільшенням її майнової сфери, якого можна було б очікувати за звичайних обставин, якби ці обставини не були порушені неправомірною поведінкою боржника.

У частині третій статті 623 ЦК України закріплено норму, яка регламентує ціни на товари, роботи, послуги тощо, які використовуються для обчислення збитків, зокрема, збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Схожого змісту норми щодо ціни містять частини третя, четверта статті 225 ГК України, яким визначено, що при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

Водночас аналіз змісту положень ЦК України та ГК України свідчить про відсутність в них закріплених норм, що детально регламентують методику розрахунку - критерії визначення (обчислення) збитків у вигляді упущеної вигоди.

Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди має свою специфіку, обумовлену низкою факторів, що зумовлено, зокрема, особливістю правової природи категорії збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки момент вчинення правопорушення упущена вигода є лише можливою (майбутньою), а не наявною майновою втратою, а її розмір допустимо встановити лише приблизно, із деякими припущеннями, адже досить складним є визначення розміру тих втрат, які ще не сталися (не наступили фізично), позаяк невідомо, які чинники могли б мати вплив на прибуток.

Тож у з`ясуванні критеріїв, яким слід керуватися при визначені (обрахунку) розміру збитків у вигляді упущеної вигоди, суд зважає на сутність правової природи категорії упущена вигода, принципи на яких ґрунтується виконання зобов`язання з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, а також функції, які повинно виконувати відшкодування збитків.

Визначаючи розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідно також враховувати функцію, яку повинно виконувати відповідне відшкодування. Такою функцією передусім є компенсаційна функція, яка виходить з неприпустимості збагачення потерпілої сторони зобов`язання (кредитора) та визначає своїм завданням компенсацію кредитору дійсних негативних наслідків порушення його прав. Іншими словами відновлення майнового стану кредитора за рахунок боржника має здійснюватися із розрахунку еквівалентності, співмірності між собою відшкодування та збитків.

Відтак, при визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди слід керуватися такими критеріями її розрахунку (обчислення) як: 1) звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту); 2) розумні витрати; 3) компенсаційність відшкодування збитків.

Відмова у стягненні упущеної вигоди з огляду не доведення позивачем чіткого розміру заподіяних йому збитків не узгоджується із наведеним вище принципами та засадами цивільного законодавства, які є керівними ідеями, з яких мають виходити у своїй діяльності усі без винятку учасники цивільних (господарських) відносин та призводить до втрати захисної і відновлювальної функції відшкодування збитків.

Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди як форма цивільно-правової відповідальності застосовується з метою захисту порушених (невизнаних) цивільних прав й інтересів, та полягає у відшкодуванні правопорушником вартості майнових вигод, які потерпіла особа могла б мати, якби її суб`єктивне право не було порушеним (невизнаним).

Тобто така міра відповідальності як відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди перше за все є спрямованою на захист (відновлення) порушеного права потерпілого, що цілком узгоджується із приписами частини другої статті 216 ГК України, якою з-поміж іншого визначено, що застосування господарських санкцій, якими у розумінні частини другої статті 217 ГК України є відшкодування збитків, повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення.

Тому справедливе відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди за наявності доведеності протиправної поведінки заподіювача збитків та причинного зв`язку між збитками та протиправною поведінкою є одним із ефективних засобів захисту порушених прав кредитора, адже сама лише констатація у судовому рішення порушення прав кредитора (позивача) не завжди може бути достатньою для того, щоб захист міг вважатися ефективним.

Суд зазначає, що завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Більш того, у визначення справедливого судового розгляду справи сторін не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станкевич проти Польщі").

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини "Хамідов проти Росії").

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 910/7511/20.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року військова агресія Російської Федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародно визнаних кордонів України.

Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16 березня 2022 року у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.

Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24 березня 2022 року, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додаткового протоколу І 1977 року до них.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14 квітня 2022 року «Про Заяву Верховної Ради України 2Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні» визнано геноцидом Українського народу дії збройних сил, політичного і військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, а також доручено Голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Голові Верховної Ради України надано повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 210/4458/15-ц, від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 серпня 2017 року у справі № 761/9437/15-ц висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії Російської Федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує.

Відповідно до статей 1 та 2 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

У преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вказано, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та Законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Отже, протиправність діяння відповідача, як складового елементу факту збройної агресії росії проти України в розумінні ч. 3 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомим фактом, який закріплено державою на законодавчому рівні, а також визнано на найвищому міжнародному рівні.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між вчиненими порушеннями і завданими збитками. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

24.02.2022 Головним слідчим управлінням Служби Безпеки України у зв`язку з вторгненням збройних сил російської федерації на територію північних, східних та південних областей України, нанесенням авіаційних та артилерійських ударів, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне провадження за фактами: посягання на територіальну цілісність і недоторканність України (ч. 3 ст. 110 Кримінального кодексу України), ведення агресивної війни (ч. 2 ст. 437 Кримінального кодексу України).

По збройному нападу на Чернігівську область відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 438 ч. 1 Кримінального кодексу України внесені 28.02.2022 року у кримінальному провадженні № 00000010 ГУ УСБУ у Чернігівській області.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» залучено як потерпілого у кримінальному провадженні № 00000010 від 28.02.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 438 Кримінального кодексу України, що підтверджується відповідною довідкою.

В даному випадку матеріалами справи підтверджується, що саме внаслідок збройної агресії з боку російської федерації проти України позивачу завдана шкода у формі упущеної вигоди, яку товариство могло би отримати за мирних часів шляхом втілення в життя вищезгаданої Концепції розвитку (за участі інвесторів) в частині побудови у с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області виробничо-комерційного елеваторного комплексу для зберігання та переробки олійних (насіння соняшнику та сої) культур потужністю 440 000 тис тон на рік та олійного екстраційного заводу (ОЕЗ) з виробництва соняшникової та соєвої олії, соняшникової олії холодного віджиму потужністю переробки 880 000 тис тон на рік; побудови у вільній економічній зоні Текірдаг (Туреччина) заводу з рафінації, дезодорації, гідратації і розливу олій потужністю 1 304 000 тон на рік, а також реалізації комерційного бізнес-проекту по купівлі, поставкам і продажу нафтопродуктів з використанням логістичних переваг інтегрованого проекту Україна-Туреччина.

Щодо вини, як складового елемента цивільного правопорушення, законодавством України не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В контексті зазначеного, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини у спірних правовідносинах. Зазначений висновок підтверджується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 648/2035/17, постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 686/10520/15-ц.

Cуд враховує, що захист права власності гарантується першою статтею Додаткового протоколу до Європейської конвенції з прав людини, а відповідальність за порушення вказаного права покладається безпосередньо на державу і настає у тому випадку, коли будь-яке діяння держави має своїм прямим наслідком застосування до особи забороненого поводження.

Крім того, згідно з пунктами 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року відповідальність у формі відшкодування збитків у випадку порушення правил і звичаїв ведення воєнних дій покладається саме на державу в цілому, як воюючу сторону. Відтак, стягнення відповідної шкоди також має здійснюватись із держави в цілому, за рахунок усіх наявних у неї активів, зокрема і майна підрозділів специфічного апарату держави, який реалізує її функції, в тому числі як державних органів, так і інших підприємств, організацій, установ, які реалізовують відповідні державні функції.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) «у випадках, коли застосування правила державного імунітету від юрисдикції обмежує здійснення права на доступ до суду, суд має встановити, чи обставини справи виправдовують таке обмеження» (Sabeh El Leil v. France (скарга № 34869/05), рішення від 29 червня 2011 року, § 51; Oleynikov v. Russia (скарга № 36703/04), рішення від 14 березня 2013 року, § 59).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ обмеження права на справедливий суд, зокрема, шляхом застосування судового імунітету держави, є таким, що відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція 1950 року) лише у разі, якщо таке обмеження: 1) переслідує законну мету, 2) є пропорційне меті, яка переслідується, та 3) не порушує самої сутності права на доступ до суду (Ashingdane v the United Kingdom (скарга № 8225/78), рішення від 28 травня 1985 року, § 57; Oleynikov v. Russia (скарга № 36703/04), рішення від 14 березня 2013 року, § 55; Fogarty v. the United Kingdom (скарга № 37112/97), рішення від 21 листопада 2001 року, § 33; Cudak v. Lithuania (скарга № 15869/02), рішення від 23 березня 2010 року, § 55).

Російська федерація порушує норми міжнародного права, оскільки вчиняє збройну агресію проти України, тому на неї не поширюється судовий імунітет, вона не може посилатись на імунітет від судового переслідування в Україні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2022 року справі № 760/17232/20-ц.

За приписами пунктів 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року також передбачено, що договірні держави видають своїм сухопутним військам накази, які відповідають Положенню про закони і звичаї війни на суходолі. Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення, підлягає відповідальності у формі відшкодування збитків, якщо для цього є підстави. Вона є відповідальною за всі дії, вчинені особами, які входять до складу її збройних сил.

Таким чином, відповідно до наведених положень Цивільного кодексу України та наведеної Конвенції, за шкоду, спричинену порушенням законів і звичаїв війни, відповідальність несе воююча держава в цілому, незважаючи на те, який конкретно підрозділ її збройних сил заподіяв шкоду.

За таких умов, пред`явлення позовних вимог до російської федерації як до держави в цілому не лише відповідає положенням матеріального закону, але являє собою ефективний спосіб захисту права позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 326 затверджено Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії російської федерації (далі - Порядок), який встановлює процедуру визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії російської федерації (далі - шкода та збитки), починаючи з 19 лютого 2014 року.

Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 326 Міністерствам, іншим центральним та місцевим органам виконавчої влади постановлено розробити і затвердити у шестимісячний строк методики, передбачені Порядком, затвердженим цією постановою.

Згідно з пп. 18 п. 2 Порядку визначення шкоди та збитків здійснюється окремо за таким напрямом: економічні втрати підприємств (крім підприємств оборонно-промислового комплексу), у тому числі господарських товариств, - напрям включає втрати підприємств усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна, втрати фінансових активів, а також упущену вигоду від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності.

Основні показники, які оцінюються, зокрема упущена вигода підприємств недержавної форми власності.

Відповідно до п. 5 Загальних засад (додаток до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 326) оцінка збитків, завданих постраждалим, здійснюється шляхом проведення аналітичної оцінки збитків, стандартизованої, незалежної оцінки збитків або є результатом проведення судової експертизи.

Незалежна оцінка збитків проводиться суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання, визнаними такими Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (далі - суб`єкти оціночної діяльності), із дотриманням національних стандартів оцінки майна та Міжнародних стандартів оцінки майна з урахуванням особливостей, що визначені цими Загальними засадами та методиками оцінки шкоди та збитків, передбаченими пунктом 5 Порядку.

Проведення судової експертизи, що пов`язана з оцінкою збитків, та діяльність судових експертів, що пов`язана з оцінкою майна, здійснюються на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про судову експертизу", з урахуванням особливостей методичного регулювання оцінки збитків, спричинених втратою, руйнуванням та пошкодженням майна державної, комунальної та приватної форм власності в ході збройної агресії Російської Федерації, визначених цими Загальними засадами та методиками оцінки шкоди та збитків, передбаченими пунктом 5 Порядку. При цьому в дослідницькій частині висновку судового експерта відображаються усі процедури, пов`язані з оцінкою збитків, що визначені методиками оцінки шкоди та збитків, передбаченими пунктом 5 Порядку. Організаційні засади проведення судовими експертами експертних досліджень визначаються законодавством з питань судово-експертної діяльності.

Наказом Міністерства економіки України та Фонду державного майна України від 18.10.2022 № 3904/1223 затверджено Методику визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності (надалі - Методика) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 грудня 2022 року за № 1522/38858), яка застосовується під час оцінки (визначення розміру) реальних збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності внаслідок втрати, руйнування або пошкодження їх майна у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації (далі - збройна агресія), оцінки (визначення розміру) упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності зазначеними суб`єктами господарювання, а також оцінки потреб у відновленні майна суб`єктів господарювання.

Відповідно до цієї Методики об`єктом оцінки збитку є економічні втрати підприємств, установ та організацій, інших суб`єктів господарювання всіх форм власності, згідно з підпунктами 18 і 19 пункту 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року № 326 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2022 року № 951).

Оцінка шкоди та збитків, що проводиться відповідно до цієї Методики, здійснюється з метою, зокрема визначення збитків, завданих внаслідок збройної агресії, для цілей подання позовів (у тому числі колективних) постраждалими до судових інстанцій, зокрема міжнародних, а також подання позову державою Україна до міжнародних судових інстанцій.

Така мета згідно з цією Методикою досягається шляхом визначення у вартісному виразі, зокрема упущеної вигоди.

Оцінка збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки збитків або є результатом проведення судової експертизи (експертного дослідження).

Незалежна оцінка збитків забезпечується суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання, визнаними такими Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - суб`єкти оціночної діяльності), з дотриманням національних та міжнародних стандартів оцінки, з урахуванням особливостей, що визначені цією Методикою.

Судова експертиза (експертне дослідження), що пов`язана з оцінкою збитків, та діяльність судових експертів, що пов`язана з оцінкою майна, здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей методичного регулювання оцінки збитків, спричинених втратою, руйнуванням та пошкодженням майна державної, комунальної та приватної форм власності в ході збройної агресії, визначених цією Методикою. При цьому в дослідницькій частині висновку експерта відображаються всі процедури, пов`язані з оцінкою збитків, що визначені цією Методикою.

Об`єкт та мета оцінки повинні бути зазначені у звіті про оцінку збитків або висновку експерта.

Незалежна оцінка збитків проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності та замовником такої оцінки, у якому встановлюється дата оцінки.

Судова експертиза, що пов`язана з оцінкою збитків (визначенням розміру збитків у вартісному виразі), призначається (доручається) відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу» та відповідного процесуального законодавства. Експертне дослідження, що пов`язане з оцінкою збитків (визначенням розміру збитків у вартісному виразі), призначається (доручається) відповідно до вимог законодавства.

За результатами незалежної оцінки збитків складається звіт про оцінку збитків в електронній формі та у паперовій формі (за необхідності), якщо складення звіту про оцінку збитків у паперовій формі визначено завданням на проведення оцінки збитків (договором на проведення оцінки майна) або законодавством.

Висновок експерта складається судовим експертом з дотриманням вимог статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Закону України «Про судову експертизу», відповідного процесуального законодавства. У дослідницькій частині висновку експерта відображаються всі процедури, пов`язані з оцінкою збитків, що визначені цією Методикою.

Дата оцінки є датою, на яку проводиться оцінка збитків. Дата оцінки встановлюється з урахуванням положень частини третьої статті 225 Господарського кодексу України та є будь-якою датою, що передує або збігається з датою подання позову до суду (датою звернення до відповідного органу про компенсацію), але не раніше ніж 23 лютого 2022 року.

Звертаючись з даним позовом позивач надав суду:

-Звіт про оцінку збитків (упущена вигода внаслідок збройної агресії РФ для цілей часткового відшкодування збитків станом на 10.11.2022), складений суб`єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ВІ АР» (Сертифікат від 14.03.2023 № 133/2023, виданий Фондом державного майна України);

-Висновок експерта № 23/06-2023 за результатами проведення економічного дослідження, складений 23.06.2023 експертом Проскурою Катериною Петрівною (свідоцтво № 1777, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 02.10.2015, дію якого подовжено рішенням Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України до 26.10.2024).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частина 2 ст. 224 Господарського Кодексу України встановлює, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До розміру збитків (упущеної вигоди) належить вартість реально можливого у майбутньому потенційно отриманого майна (доходу) в розмірі 82 187 259 294,00 грн внаслідок реалізації вищезгаданої Концепції розвитку товариства, зокрема шляхом побудови у с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області виробничо-комерційного елеваторного комплексу для зберігання та переробки олійних (насіння соняшнику та сої) культур потужністю 440 000 тис тон на рік та олійного екстраційного заводу (ОЕЗ) з виробництва соняшникової та соєвої олії, соняшникової олії холодного віджиму потужністю переробки 880 000 тис тон на рік; побудови у вільній економічній зоні Текірдаг (Туреччина) заводу з рафінації, дезодорації, гідратації і розливу олій потужністю 1 304 000 тон на рік; реалізації комерційного бізнес-проекту по купівлі, поставкам і продажу нафтопродуктів з використанням логістичних переваг інтегрованого проекту Україна-Туреччина.

Підсумовуючи викладене, суд встановив, що позивачем доведено повний склад цивільного правопорушення, що є умовою та підставою для застосування до відповідача такого заходу відповідальності як відшкодування збитків (упущеної вигоди).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суду належить зважати на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

З урахуванням наведеного, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Права особи в суді повинні бути захищені таким способом, який реально відновить її порушені інтереси.

Суд зазначає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми завданих збитків у даному випадку є законною, обґрунтованою та документально доведеною; крім того є ефективним способом захисту порушеного права в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та фактично призведе до відповідного відшкодування.

На підставі вищевикладеного, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Оскільки при зверненні до суду з даним позовом позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», останній, з урахуванням результату вирішення даного спору, підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України в розмірі 939 400,00 грн.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» до російської федерації в особі уряду російської федерації про стягнення 82 187 259 294 грн 00 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з російської федерації в особі уряду російської федерації (м. Москва, Краснопресненська набережна, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» (16651, с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, вул. Прилуцька, 125; код 34490542) 82 187 259 294 грн 00 коп., що еквівалентно 2 236 412 351,00 євро.

Стягнути з російської федерації в особі уряду російської федерації (м. Москва, Краснопресненська набережна, 2) в дохід Державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106) 939 400 грн 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 30.10.2023.

Суддя А.С.Сидоренко