ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023м. ХарківСправа № 922/3692/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 126, адреса для листування: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10, )
до Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" (61070, м. Харків, вул. Рудика, 8, )
про стягнення 804 642,92грн
за участю учасників справи:

позивача - Бойко В.М.;

відповідача - Комарова М.С.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 653 185,67грн за період з 18.01.2022 по 31.03.2023, 3% річних в розмірі 39 201,86грн за період за період з 18.01.2022 по 31.03.2023 та збитки від інфляції в розмірі 112 255,39грн за період з січня по квітень 2023 року. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору про постачання електричної енергії споживачу № 47 від 01.01.2019 в частині здійснення своєчасної оплати за надані позивачем послуги. В якості правових підстав, позивач посилається на норми Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 22.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, за клопотанням позивача справу № 922/3692/23 визнано малозначною та ухвалено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою визначено відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - 6 календарних днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У встановлений судом строк від відповідача на адресу електронного суду надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим просить суд здійснити розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.08.2023 заяву відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження задоволено, ухвалено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, почато у справі підготовче провадження та призначено підготовче засідання. Відповідачу встановлено строк 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов, позивачу встановлено строк на подання до суду відповіді на відзив - 5 календарних днів з дня його отримання.

Відповідач у відзиві на позов визнає позовні вимоги позивача обґрунтованими частково, посилаючись на те, що наразі відповідач виконує свої обов`язки за Договором реструктуризації заборгованості № 0211ВЦ-р від 24.03.2023 та Договором про постачання електричної енергії споживачу № 47 від 02.01.2019 належним чином та заборгованості за спожиту поточну електричну енергію, а також за сумами реструктуризації не має.

Відповідач просить суд зменшити обсяг штрафних санкцій, інфляційних та відсотків, заявлених позивачем, на 99 % від загальної суми, що підлягає стягненню за вимогою позивача з посиланням на те, що несплата штрафних санкцій може призвести до накладення арешту на всі рахунки відповідача органами Державної виконавчої служби, що в свою чергу призведе до втрати можливості виконувати зобов`язання за договорами і як наслідок - до зупинки роботи підприємства, що у свою чергу в більшій мірі поставить під загрозу обороноздатність України. На думку відповідача, війна з Російською Федерацією, воєнний стан в Державі та виконання відповідачем своєї виробничої діяльності виключно на потреби забезпечення обороноздатності України є цілком достатніми обставинами, за яких штрафи і санкції можуть бути зменшені судом.

Позивач у відповіді на відзив питання визначення винятковості даної справи та наявності підстав для зменшення нарахованої відповідачу пені залишає на розсуд суду. Що стосується зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення 3% річних та збитків від інфляції, позивач зазначає про те, що таке зменшення чинним законодавством не передбачено, нарахування 3% річних та збитків від інфляції є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання та мають іншу правову природу ніж штраф та пеня.

В судовому засіданні 21.09.2023 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 05.10.2023о 12:00год.

05.10.2023 судове засідання відкладено на 02.11.2023 об 11:00год, про що постановлено протокольну ухвалу.

Представник позивача в судовому засіданні проти клопотання відповідача про зменшення розміру пені, 3% річних та збитків від інфляції заперечує частково.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнає, просить суд зменшити штрафні санкції.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників справи, суд встановив наступне.

З 01.01.2019, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функції постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, у відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території» Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області.

Позивач, як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 та на умовах постачання універсальних послуг.

На виконання п.13 розділу ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", а Акціонерна компанія "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Відповідно до абзацу 5 п.13 р. ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальних послуг та/або факт споживання електричної енергії.

Разом з тим, у відповідності до п.13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті позивача.

Оскільки відповідачем подано підписану заяву-приєднання та фактично спожито електричну енергію договір вважається укладеним на умовах Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 47 від 01.01.2019 (далі - Договір ) на умовах Комерційної пропозиції № 2 (попередня оплата у розмірі фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за попередній період, плата за надання послуг з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем оператору системи розподілу).

Відповідно до частини 1 Договору, цей договір про постачання електричної енергії споживачу постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

За умовами п.2.1 Договору, за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.5.5 договору, розрахунковий період за цим договором зазначений у Комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Пунктом 5.6 Договору передбачено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок.

За умовами п.5.7 Договору оплата рахунка позивача за цим Договором має бути здійснена відповідачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його відповідачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції щодо оплати рахунку, оформленого відповідачем.

За умовами п.3 Комерційної пропозиції № 2 розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичний обсяг відпущеної електричної енергії якого за попередній період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу електричної енергії на наступний період. Розрахунок суми попередньої оплати здійснюється Споживачем шляхом множення чинної у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію на фактичний обсяг відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період,

Попередня оплата електричної енергії здійснюється Споживачем самостійно до початку найближчого наступного розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок відповідача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію.

Відповідно до п.6.2 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 4 Комерційної пропозиції № 2 встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається відповідачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду.

Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

Рахунки на оплату надаються відповідачу у відповідних структурних підрозділах позивача. В разі неотримання відповідачем рахунків позивач направляє рахунки відповідачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими відповідачем з дня їх відправлення.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції № 2 передбачено, що у разі порушення відповідачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п.4 комерційної пропозиції позивач проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

Суми пені, 3% річних та інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком та повинні бути оплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання відповідачем.

Відповідно до п.11 комерційної пропозиції № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 47 від 01.01.2019 договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

На підставі переданих даних від Акціонерного товариства "Харківобленерго" відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за період з грудня 2021 року по лютий 2023 року, а саме:

- за грудень 2021 року у розмірі 4 353 056,32грн. Рахунок за грудень 2021 року та Акт приймання-передачі електричної енергії надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку 10.01.2022. У грудні 2021 року відповідачем сплачено за грудень 2021 року грошові кошти у розмірі 1 817 840,00грн;

- за вересень 2022 року у розмірі 1 211 706,28грн. Рахунок за вересень 2022 року та Акт приймання-передачі електричної енергії надіслано засобами поштового зв`язку 12.10.2022. У вересні 2022 року сплачено за серпень 2022 року та вересень 2022 року грошові кошти у розмірі 519 009,18грн;

- за жовтень 2022 року у розмірі 1 399 693,40грн. Рахунок за жовтень 2022 року та Акт приймання-передачі електричної енергії надіслано засобами поштового зв`язку 08.11.2022. У жовтні 2022 року відповідачем сплачено за вересень 2022 року грошові кошти у розмірі 571706,27грн;

- за листопад 2022 року у розмірі 1 852 380,58грн. Рахунок за листопад 2022 року та Акт приймання-передачі електричної енергії надіслано засобами поштового зв`язку 07.12.2022. У листопаді 2022 року відповідачем сплачено за вересень 2022 року та жовтень 2022 року грошові кошти у розмірі 829 693,40грн;

- за грудень 2022 року у розмірі 2 697 980,35грн. Рахунок за грудень 2022 року та Акт приймання-передачі електричної енергії надіслано засобами поштового зв`язку 11.01.2023. У жовтні 2022 року відповідачем сплачено за грудень 2022 року грошові кошти у розмірі 850 000,00грн;

- за січень 2023 року 3 164 635,38 грн. Рахунок за січень 2023 року та Акт приймання-передачі електричної енергії надіслано засобами поштового зв`язку 09.02.2023. У грудні 2022 року відповідачем сплачено за жовтень 2022 року грошові кошти у розмірі 850 000,00грн;

- за лютий 2023 року 2 411 209,12грн. Рахунок за лютий 2023 року та Акт приймання-передачі електричної енергії надіслано засобами поштового зв`язку 07.03.2023. У лютому 2023 року, березні 2023 року, квітні 2023 року, травні 2023 року, червні 2023 року відповідачем сплачено за листопад 2022 року, грудень 2022 року, вересень 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року грошові кошти у розмірі 5 644 880,35грн.

Таким чином, відповідач здійснив оплату спожитої електричної енергії в період грудня 2021 року по лютий 2023 року в порушення строків, передбачених умовами договору.

24.03.2023 між сторонами укладено та підписано Договір реструктуризації заборгованості № 0211ВЦ-р юридичної особи, фізичної особи-підприємця за електричну енергію, відповідно до п.1.1 якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором, позивач та відповідач домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості що виникла у відповідача перед позивачем та не погашена згідно з договором про постачання електричної енергії споживачу № 47 від 01.01.2019 шляхом розстрочення на 7 календарних місяців.

З моменту укладання Договору реструктуризації заборгованості № 0211ВЦ-р від 24.03.2023 нарахування пені, 3% річних та індексу інфляції позивачем було припинено на ті місяці заборгованості, що увійшли до договору реструктуризації.

У зв`язку з несплатою за електричну енергію за Договором № 47 в обумовлений термін позивач здійснив відповідачу нарахування пені, 3% річних та збитків від інфляції.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частина 1 ст.202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд зазначає, що укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо своєчасної оплати спожитої електричної енергії у встановлений договором строк не виконав.

Факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений, підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України).

На підставі зазначеного позивач, з посиланням на ст.625 Цивільного кодексу України, здійснив нарахування 3% річних за період з 18.01.2022 по 31.03.2023 в розмірі 39 201,86грн та збитків від інфляції за період з січня по квітень 2023 року в розмірі 112 255,39грн.

Суд зазначає, що за змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

З цих же підстав, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та збитків від інфляції, а також зазначає, що таке зменшення чинним законодавством не передбачено.

Перевіривши правомірність нарахування 3% річних за період з 18.01.2022 по 31.03.2023 в розмірі 39 201,86грн та збитків від інфляції за період з січня по квітень 2023 року в розмірі 112 255,39грн на несвоєчасно оплачену заборгованість (за кожен період окремо), таке нарахування здійснено позивачем арифметично правильно, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 653 185,67грн за період з 18.01.2022 по 31.03.2023, нарахованої за несвоєчасну оплату заборгованості за кожен період окремо, суд керується наступним.

У сфері господарювання згідно ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 Господарського кодексу України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В силу приписів ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції № 2 до Договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п.4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який здійснюються нарахування від суми боргу за кожен день прострочки.

Перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені, суд встановив, що відповідний розрахунок позивачем здійснено арифметично правильно, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 653 185,67грн за період з 18.01.2022 по 31.03.2023, нарахованої за несвоєчасну оплату заборгованості за кожен період окремо є обґрунтованими та правомірними.

При цьому, розглянувши клопотання відповідача в частині зменшення розміру пені, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення в цій частині, у зв`язку з чим вважає за можливе зменшити їх розмір на 99%, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд визнає, що введення на підставі Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022 на території України воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року та ведення активних бойових дій на території Харківської області значним чином вплинуло на можливість здійснення господарської діяльності, в тому числі й підприємства відповідача та на фінансовий стан його підприємства. Разом з тим, така ситуація в Україні існує відносно обох підприємств, як відповідача, так і позивача.

В той же час, суд враховує, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" від 04.03.2015 № 83, відповідач є підприємством, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави Україна в розділі "Авіаційна та ракетно-космічна промисловість". Крім того, відповідно до Свідоцтва від 09.06.2008 відповідач є виробником (постачальником) продукції для потреб Збройних Сил України, а також відповідно до Закону України "Про критичну інфраструктуру" від 16.11.2021 № 1882- IX підприємство відповідача віднесено до об`єктів критичної інфраструктури, що підпорядковується Міністерству з питань стратегічних галузей промисловості України.

Оскільки відповідач є підприємством-виробником (постачальником) продукції для потреб Збройних Сил України та здійснює виготовлення і постачання продукції спеціального призначення, ним із самого початку війни здійснюються виготовлення спеціальної продукції різної тематики для потреб Міністерства оборони України, Збройних Сил України та Національної гвардії України.

Крім того, а період війни виробничий комплекс відповідача неодноразово зазнавав ракетних уражень, вчинених військовими формуваннями Російської Федерації. В результаті таких уражень мали місце значні руйнування виробничих будівель та обладнання, що ускладнює здійснення відповідачем своєї діяльності.

Як зазначає відповідач, всі вільні грошові кошти відповідача спрямовуються на відновлення уражених неодноразовими ракетними ударами виробничих будівель та обладнання, здійснення релокації до інших вільних приміщень Відповідача, їх облаштування та введення в експлуатацію.

При цьому, як зазначає сам позивач, на час подання даного позову заборгованість з оплати електричної енергії у відповідача відсутня, що підтверджує той факт, що відповідач приклав усіх зусиль, щоб виконати свої грошові зобов`язання, не зважаючи на перебування відповідача у надзвичайно складних фінансово-економічних умовах, спричинених військовими діями.

Крім того, при вирішенні питання можливості зменшення розміру пені суд також враховує позицію позивача, який не заперечує проти відповідного зменшення, приймаючи до уваги стратегічне значення підприємства відповідача та виконання останнім суми основного зобов`язання на момент подання відповідного позову.

На підставі викладеного та враховуючи особливий стратегічний характер діяльності підприємства відповідача для країни, особливо в умовах воєнного стану, господарський суд вважає за можливе зменшити розмір пені, заявлений позивачем до стягнення, на 99%.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6 531,86грн пені.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню частково.

При розподілі сум судового збору суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при цьому суд враховує, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача без урахування зменшення цих сум.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" (61070, м. Харків, вул. Рудика, 8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 126, адреса для листування: 61057, м. Харків, вул. Гоголя, 10, ) 6 531,86грн пені, 39 201,86грн 3% річних, 112 255,39грн збитків від інфляції, 12 069,64грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 646 653,81грн, відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "06" листопада 2023 р.

Суддя Т.А. Лавренюк