ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3141/23

За позовом: Приватного підприємства "УКРПАЛЕТСИСТЕМ" (11571, Житомирська обл., Коростенський р-н, с. Ушомир, вул. Березюка, буд.15, код ЄДРПОУ - 32285225, електронна адреса: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ-КОНТРАКТ" (73003, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Суворова, буд.1-А, код ЄДРПОУ - 38248860, електронна адреса: )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Фатєєва Г.В.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач - Приватне підприємство (далі - ПП) "УКРПАЛЕТСИСТЕМ", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ОЙЛ-КОНТРАКТ" про стягнення заборгованості у розмірі 298 602 грн 03 коп.

Ухвалою суду від 07.08.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/3141/23, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 31.08.2023р. Ухвалою суду від 31.08.2023р. відкладено судове засідання на 21.09.2023р. Ухвалою суду від 21.09.2023р. відкладено судове засідання на 10.10.2023р. Ухвалою суду від 10.10.2023р. відкладено судове засідання на 07.11.2023р.

Ухвалою суду від 07.11.2023р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 10 000 грн в порядку п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Позивач - ПП "УКРПАЛЕТСИСТЕМ", підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач - ТОВ "ОЙЛ-КОНТРАКТ", не скористався своїм правом на судовий захист, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Ухвали суду у справі №916/3141/23 направлялись на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному демографічному реєстрі, але поштові повідомлення повернулися до суду не врученими з приміткою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».

За приписами п.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідач не звертався до суду з повідомленням про зміну адреси місцезнаходження.

В ухвалі від 16.01.2023р. у справі №916/3670/21 Верховний Суд зазначив, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження №11-268заі18).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність справи, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі "Kudla v. Poland" заява №30210/96, пункт 30 рішення у справі "Vernillo v. France" заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі "Frydlender v. France" заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі "Wierciszewska v. Poland" заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі "Capuano v. Italy" заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява №30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким "Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання "розумного строку", під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття "розумний строк" та "своєчасний розгляд" застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття "розумний строк" вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття "розумний строк".

Враховуючи викладене вище , суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Позивач у справі зазначає, що 15.02.2021р. між ПП "УКРПАЛЕТСИСТЕМ" (Продавець) та ТОВ "ОЙЛ-КОНТРАКТ" (Покупець) укладено Договір №129/02/21 купівлі - продажу нафтопродуктів, щодо постачання світлих нафтопродуктів.

Згідно п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю нафтопродукти (надалі - товар), а Покупець зобов`язується своєчасно прийняти товар і оплатити його на умовах Договору.

Як стверджує позивач, на виконання вимог умов Договору він 12.04.2022р. поставив Покупцю паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (ДСТУ 7688:2015 Паливо дизельне ДП -3-Євро5-В0) в кількості 12 261,78 кг. на загальну суму 554 098 грн 32 коп. та 13.04.2022р. ДТ-3-К5, сорт F (ДСТУ 7688:2015 Паливо дизельне ДП -З-Євро5-В0) в кількості 3 574,25 кг. на суму 161 517 грн , а Покупець прийняв вище вказаний товар, що підтверджується накладними на відпуск ПММ № ЦБ-6103 від 12.04.2022 р. та № ЦБ-6109 від 13.04.2022р. Всього за період з 15.03.2022р. по 13.04.2022р. позивач поставив відповідачу товару на загальну суму 5 186 595 грн 90 коп.

Відповідно до п. 4.3. Договору Покупець зобов`язаний здійснити 100 % попередню оплату Товару. По усній домовленості з Продавцем Покупцю було надано відстрочку платежу в кількості 1 банківського дня, який минув ще 23.04.2021р.

Позивач зазначає, що ТОВ "ОЙЛ-КОНТРАКТ" частково сплатило вартість поставленого товару, перерахувавши на рахунок Продавця 15.03.2022р. попередню оплату в розмірі 4 887 993 грн 87 коп.

Однак, як зазначає позивач, станом на 30.06.2023р. за відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 298 602 грн 03 коп..

В якості нормативного обґрунтування позивач посилається на положення ст.162 - 164, 171, 172 Господарського кодексу України, ст.ст. 257, 525, 530, 610, 612, 626, 629, Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 216, 217, 220 Господарського суду України.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, суд встановив, що 15.02.2021р. між ПП "УКРПАЛЕТСИСТЕМ" (Продавець) та ТОВ "ОЙЛ-КОНТРАКТ" (Покупець), укладено Договір №129/02/21 купівлі - продажу нафтопродуктів.

Згідно п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю нафтопродукти (надалі - товар), а Покупець зобов`язується своєчасно прийняти товар і оплатити його на умовах Договору.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, на підставі Договору купівлі - продажу №129/02/21 у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо купівлі-продажу товару.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України законодавець також встановив, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 9.1. Договору Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2021р., за умови повного розрахунку між сторонами.

Термін дії Договору автоматично продовжується на 1 (один) рік на тих же умовах, якщо жодна із Сторін не повідомить іншу Сторону про припинення Договору за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору (п. 9.2. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору товар поставляється Покупцю партіями, в кількості і по ціні, відповідно до погоджених заявок та виставлених рахунків-фактур, на умовах ЕХW (нафтобаза Продавця), СРТ (пункт призначення Покупця), FСА або ін. Заявки подаються Покупцем у письмовій або усній формі, у тому числі засобами електронного зв`язку. В заявці на поставку товару, Покупець зазначає чи являється він платником податку на додану вартість та платником акцизного податку з реалізації пального, чи ні.

При тлумаченні умов цього Договору застосовуються правила Інкотермс в редакції 2010р. (п. 3.1.1. Договору).

Згідно п.4.1. Договору вартість товару зазначається з урахуванням ПДВ, наливу та з урахуванням транспортних витрат.

Сума Договору визначається шляхом складання вартості поставлених партій товару протягом терміну дії Договору (п. 4.2. Договору).

Покупець здійснює 100% попередню оплату Товару (п. 4.3. Договору).

Відповідно до п. 4.4. у разі зниження курсу гривні відносно курсу Євро більш ніж на 1% за котируваннями українського міжбанківського ринку для EUR/UAH, опублікованими на сайті www.udinform.com у розділі «Украинский рынок Forex» в стовбці «Продажа» (максимальне значення - «ASK»), за період з дати виставлення рахунку на оплату партії Товару до дати остаточної оплати Покупцем цієї партії Товару, вартість даного Товару підлягає коригуванню за наступною формулою: Скор=СПх(К1 або К2/К0), де Скор - скоригована остаточна загальна вартість Товару, яку повинен сплатити Покупець; СП - сума коштів, яка повинна бути сплачена Покупцем згідно виставленого рахунку на оплату вартості Товару; К1 - курс українського міжбанківського ринку для EUR/UAH на дату, наступної за датою кінцевої оплати суми згідно виставленого рахунку; К2 - курс українського міжбанківського ринку для EUR/UAH на дату максимального відсотка зниження курсу гривні відносно курсу Євро; К0 - курс українського міжбанківського ринку для EUR/UAH на дату виставлення рахунку на оплату" вартості Товару. Значення К1 приймається в формулі у разі оплати Покупцем у строки згідно умов Договору, а значення К2 у разі порушення умов оплати передбачених Договором. Скоригована вартість Товару фіксується Сторонами шляхом підписання додаткової угоди. Різницю вартості Товару Покупець сплачує протягом двох банківських днів з дати підписання додаткової угоди про коригування цін Товару.

Згідно п. 4.5. Договору розрахунки за цим Договором здійснюються на підставі виставленого Продавцем рахунку в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця.

Витрати Продавця по транспортуванню товару Покупець сплачує на протязі одного банківського дня з моменту виставлення рахунку Продавцем (п. 4.7. Договору).

За умовами п. 2.1.1. Договору Продавець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі поставити Покупцю товар протягом строків погоджених сторонами, зазначених в заявках на відвантаження Товару.

В разі погодження Сторонами поставки товару шляхом транспортування автотранспортом Продавця, здійснити відвантаження у строк, погоджений сторонами (п. 2.1.2. Договору).

Забезпечити якість Товару у відповідності до державних стандартів та/або технічних умов, прийнятих на заводі - виробнику (п.2.1.3. Договору).

На вимогу Покупця надати відповідні паспорти та сертифікати якості Товару з зазначенням назви та якості Товару, з відображенням даних в ТТН (згідно п. 2.1.4. Договору).

У разі здійснення Покупцем попередньої оплати нафтопродуктів, згідно виставлених рахунків. Продавець зобов`язується зберігати Товар на безкоштовній основі (згідно п. 2.1.5. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору Покупець зобов`язаний прийняти поставлений товар (п.2.2.1) .

В момент поставки Товару поставити відмітки в товаро - супровідній документації про прийом товару (з обов`язковим вказуванням П.І.Б. та підпису особи, що отримала товар), та передати Продавцю оригінал належним чином оформленої довіреності по типовій формі М-2. У разі здійснення поставки товару на умовах самовивозу, зобов`язаний до передачі Товару передати оригінал заявки - доручення (згідно до п.2.2.2. Договору).

Протягом трьох календарних днів з моменту одержання, підписати зі своєї сторони оригінали накладних на товар, та передавати Продавцю підписані зі своєї сторони оригінали документів, переданих Покупцеві для підписання (згідно п.2.2.5. Договору).

Відповідно п.3.1.2. Договору у разі поставки товару шляхом самовивозу, заявка - доручення подається у письмовій формі у тому числі засобами електронного зв`язку, до передачі товару Покупцю. Якщо за Покупця обов`язок по прийманню товару виконувати інша особа, то Покупець зобов`язаний у заявках - дорученнях та/або додаткових угодах зазначити все дані особи, яка буде отримувати товар. Покупець повністю відповідає перед Продавцем за дії отримувача при прийомці Товару.

Згідно п.3.1.3 Договору у разі поставки товару транспортом Продавця, передача товару може здійснюватись на підставі належним чином оформленого доручення на особу Покупця, відповідальну за отримання товару по кількості та якості

Строки поставки окремих партій товару узгоджуються Сторонами (п. 3.2. Договору).

Згідно п. 3.6. Договору днем виконання Продавцем обов`язку по поставці товару вважається дата, зазначена у видатковій накладній та ТТН.

Прийом-передача Товару по кількості і якості здійснюється Сторонами в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (Наказ № 281/171/578/155 від 20.05.2008 року) та Інструкцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (Наказ № 271/121 від 04.06.2007 року) (п. 3.8. Договору).

Відповідно до п. 8.3. Договору усі зміни і доповнення до даного Договору оформляються в письмовій формі і вважаються дійсними якщо вони підписані уповноваженими представниками сторін. Під час підписання змін, доповнень, додатків, актів і інших документів за даним Договором, сторонам може бути використане факсимільне відтворення підпису уповноважених представників сторін за допомогою засобів механічного копіювання.

З матеріалів справи вбачається, що ПП "УКРПАЛЕТСИСТЕМ" на виконання умов Договору №129/025/21, 12.04.2022р. було поставлено товар, а саме: паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (ДСТУ 7688:2015 Паливо дизельне ДП -3-Євро5-В0) в кількості 12 261,78 кг. на загальну суму 554 098 грн 32 коп. та 13.04.2022р. паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (ДСТУ 7688:2015 Паливо дизельне ДП -З-Євро5-В0) в кількості 3 574,25 кг. на суму 161 517 грн, а ТОВ "ОЙЛ-КОНТРАКТ" прийняло вище вказаний товар, що підтверджується накладними на відпуск ПММ № ЦБ-6103 від 12.04.2022 р. та № ЦБ-6109 від 13.04.2022р.

Суд зауважує, що вказані накладні №ЦБ-6103 від 12.04.2022р. та №ЦБ-6109 від 13.04.2022р. підписані обома сторона без зауважень та скріплені печатками сторін. Крім того, відповідачем не надано доказів на спростування факту поставки товару, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем належним чином виконано свої обов`язки за Договором.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При цьому, обов`язок негайно оплатити поставлений товар після його прийняття випливає з припису ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу, і передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. (п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Як встановлено судом, відповідачем не сплачено у повному обсязі вартість поставленого товару, у зв`язку з чим за ТОВ "ОЙЛ-КОНТРАКТ" існує заборгованість у розмірі 298 602 грн 03 коп., що, зокрема, підтверджується актом звірки взаємних розрахунків №ЦБ-9703 від 13.05.2022р. за період з 01.01.2022р. по 13.05.2022р.

Враховуючи часткову сплату заборгованості ТОВ "ОЙЛ-КОНТРАКТ" відповідно до виписки від 28.08.2023р. у розмірі 10 000 грн, стягненню з відповідача підлягає заборгованість у розмірі 288 602 грн 03 коп.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства "УКРПАЛЕТСИСТЕМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ-КОНТРАКТ" про стягнення заборгованості у розмірі 288 602 грн 03 коп. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ-КОНТРАКТ" (73003, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Суворова, буд.1-А, код ЄДРПОУ - 38248860, електронна адреса: ) на користь Приватного підприємства "УКРПАЛЕТСИСТЕМ" (11571, Житомирська обл., Коростенський р-н, с. Ушомир, вул. Березюка, буд.15, код ЄДРПОУ - 32285225, електронна адреса: ) заборгованість розмірі 288 602 грн 03 коп. та судовий збір у розмірі 4 479 грн 03 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2023 р.

Суддя Н.В. Рога