УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

01.11.2023Справа № 910/12792/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Свободна Енергія»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрі Енерджі Інвестмент»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрі Енерджи»

про визнання недійсним рішення загальних зборів від 10.08.2018

Представники учасників справи: не з`явилися

УСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва на новому розгляді знаходиться справа № 910/12972/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свободна Енергія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрі Енерджі Інвестмент" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників від 10.08.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 зупинено провадження у справі № 910/12792/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 924/588/20. Запропоновано учасникам справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі № 910/12792/19.

Судом із Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 20.06.2023 Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду прийнято постанову у справі № 924/588/20, якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІ ЕНЕРДЖІ ІНВЕСТМЕНТ" задоволено частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІ ЕНЕРДЖИ" (код 39061249), оформлені протоколом від 20.03.2015 №3/1, залишено без змін. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "СВОБОДНА ЕНЕРГІЯ" (код 39061041), оформлені протоколом від 10.08.2018 № 1/18, скасовано та залишено в силі в цій частині рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.11.2020 у справі № 924/588/20. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору відчуження частки в розмірі 99 % у статутному капіталі ТОВ "СВОБОДНА ЕНЕРГІЯ" (код 39061041), що був укладений 10.08.2018 між ТОВ "ФРІ ЕНЕРДЖИ" (код 39061249) та ТОВ "ФРІ ЕНЕРДЖІ ІНВЕСТМЕНТ" (код 42319632); визнання недійсним акта приймання-передачі частки в розмірі 99 % у статутному капіталі ТОВ "СВОБОДНА ЕНЕРГІЯ" (код 39061041), складений 10.08.2018 між ТОВ "ФРІ ЕНЕРДЖИ" (код 39061249) та ТОВ "ФРІ ЕНЕРДЖІ ІНВЕСТМЕНТ" (код 42319632) скасовано та залишено в силі у цій частині рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.11.2020 у справі №924/588/20 про відмову в позові, змінивши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Отже з наведеного вбачається, що обставини, які зумовили зупинення провадження у справі № 910/12792/19, відсутні.

Враховуючи викладене, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 поновлено провадження у справі № 910/12792/19 та призначено підготовче засідання на 01.11.2023.

В підготовче засідання 01.11.2023 представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлені належним чином, фіксування судового засідання не здійснювалось.

При цьому, учасники справи не скористались своїм правом на подання пояснень по суті спору з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 924/588/20, відповідно до ухвали суду від 10.10.2023.

Суд зауважує, що позивач не забезпечив явку свого представника в підготовче засідання 01.11.2023, однак про місце, дату та час проведення засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа в електронний кабінет ОСОБА_1 від 11.10.2023.

Крім того, судом ухвала від 10.10.2023 була направлена засобами поштового зв`язку на адресу позивача (пров. Гвардійський, 5, м. Хмельницький, 29013), однак конверт №964 із цією ухвалою повернувся до суду не врученим, причиною повернення вказано: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Отже, з огляду на підставу повернення до суду конверту з ухвалою, надісланою позивачу на вірну адресу місцезнаходження, суд доходить висновку, що ухвала від 10.10.2023 вважається йому врученою.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відтак, позивач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою від 10.10.2023 у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст. 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21.

За приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Водночас, у ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік дій, які здійснюються судом для досягнення завдання підготовчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст. 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Отже, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №910/14715/17.

При цьому, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 зазначив про те, що норми, закріплені, зокрема, у п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Водночас п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України не містить вимог про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.

Крім того, положення п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Однак, наведене не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності (постанови Верховного Суду від 18.11.2022 у справі №905/458/21, від 13.09.2019 у справі №916/3616/15, від 16.10.2020 у справі №910/8816/19, від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 03.02.2022 у справі №910/9271/21).

Однак, не зважаючи на обізнаність представника позивача про призначення підготовчого засідання у даній справі, будь-яких заяв/клопотань щодо відкладення підготовчого засідання або розгляду справи без участі представника позивача до суду не надходило.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

На думку суду, зважаючи на те, що позивач сам ініціював розгляд господарським судом справи № 910/12792/19 та був обізнаний про призначення підготовчого засідання у даній справі, то відповідно ОСОБА_1 як добросовісний учасник справи повинен був сприяти у якнайшвидшому розгляді судом справи № 910/12792/19, в тому числі шляхом забезпечення явки свого представника у засідання по справі.

Також необхідно зазначити, що залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд (до такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21 та від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19, Верховний Суд у постанові від 21.12.2020 у справі № 910/18360/19).

Таким чином, не забезпечення ОСОБА_1 участі в підготовчому засіданні 01.11.2023 свого представника, неповідомлення останнім про причини своєї неявки, а також неподання заяви про розгляд справи за його відсутності свідчить про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 185, 226, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свободна Енергія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрі Енерджі Інвестмент» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників від 10.08.2018 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 06.11.2023.

Суддя Т.Ю. Трофименко