РІШЕННЯ

Іменем України

07 листопада 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1221/23
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження, розглянув матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства "Оренда комунального майна" Ніжинської міської ради, вул. Яворського, буд. 3, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600;

електронна пошта: ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 13",

вул. Овдіївська, буд. 5, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600;

електронна пошта: ;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області,

площа ім. Івана Франка, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600;

електронна адреса: ,

предмет спору: про стягнення 85264,33 грн

без виклику (повідомлення) сторін

01.09.2023, Комунальне підприємство "Оренда комунального майна" Ніжинської міської ради (далі - КП "Оренда комунального майна") звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 13" (далі - ТОВ "Аптека № 13") про стягнення 85264,33 грн заборгованості за фактичне користування майном комунальної форми власності в розмірі орендної плати за період з квітня по липень 2023 року, з яких: 68086,25 грн основний борг, 13026,42 грн інфляційних втрат за період з 01.06.2022 по 31.07.2023 та 4151,66 грн трьох відсотків річних за аналогічний період, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 04.09.2023 відкрите провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання; залучений до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області; учасникам справи вставлені строки для подачі до суду письмових заяв по суті спору в порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).

19.09.2023, від позивача, через систему Електронний суд, надійшло клопотання про зупинення провадження в справі на підставі п. 5 частини 1 статті 227 ГПК України, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 927/558/23.

Суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі № 927/1221/23, з огляду на відсутність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи (№ 927/558/23), судове рішення в якій переглядається в апеляційному порядку. Суд установив, що періоди стягнення заборгованості з орендної плати в указаних справах є різними, в той час як наявні в матеріалах справи № 927/1221/23 докази дозволяють установити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду в цій справі, зокрема, в частині дослідження правомірності нарахування орендної плати, трьох відсотків річних та інфляційних втрат (як похідних вимог) у заявлених періодах (ухвала від 25.09.2023).

25.09.2023, від відповідача, засобами поштового зв`язку, надійшов відзив на позов (направлений в належний строк), яким проти задоволення позову заперечив звертаючи увагу на те, що право власності на нежитлове приміщення по вул. Овдіївській, 5 у м. Ніжині (де розміщений об`єкт оренди) зареєстроване за Ніжинською міською радою. Натомість, речове право позивача на це майно, зокрема, в вигляді права господарського відання, наразі не зареєстроване, а тому заявлена позивачем вимога не пов`язана з захистом його майнового права. Вважає безпідставним посилання позивача на обставини, встановлені рішенням Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2023 у справі № 927/558/23, зокрема щодо наявності в нього заборгованості перед позивачем по орендній платі за період з червня 2022 року по березень 2023 року в сумі 158793,07 грн, оскільки вказане судове рішення є предметом оскарження в апеляційній інстанції. Крім того звертав увагу, що оскільки строк дії договору оренди закінчив свою дію 31.12.2020, у той час як п.10.6. цього договору передбачає обов`язок орендаря розрахуватись за фактичне користування орендованим приміщенням до моменту його передачі орендодавцю за актом приймання - передачі в розмірі орендної плати, натомість, не визначає строки та порядок її сплати, тому перебіг строку прострочення виконання грошового зобов`язання пов`язаний з моментом пред`явлення вимоги в порядку статті 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Вважає, що обов`язок по складанню акту прийому - передачі приміщення з орендного користування покладено на спеціальну колегіальну комісію, створену згідно з розпорядженням міського голови м. Ніжин за №346 від 30.12.2020, а отже згідно з вимогами статті 613 ЦК України виконання зобов`язання з повернення орендованого майна прострочено з вини орендодавця.

29.09.2023, від позивача, через систему Електронний суд, надійшла відповідь на відзив (подана в належний строк), в якій, спростовуючи доводи відповідача, зазначив, що оскільки право господарського відання за КП «Оренда комунального майна» на спірне нежитлове приміщення площею 318,1 кв.м. за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5 (об`єкт оренди), закріплене за Підприємством згідно зі Статутом, що затверджений рішенням виконкому Ніжинської міської ради від 21.02.2005 № 122, та не потребувало обов`язкової реєстрації у 2005 році, то відсутність станом на 31.07.2023 реєстрації права господарського відання на спірне приміщення за позивачем, не спростовує наявність у нього права вимагати з відповідача плати за час фактичного користування комунальним майном у судовому порядку. Положенням про порядок закріплення майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Ніжина за підприємствами, установами, організаціями на правах господарського відання або оперативного управління (затвердженого рішенням Ніжинської міської ради від 03.05.2017 № 49-23/2017 та на зміст якого звертає увагу відповідач), установлено, що комунальне майно закріплюється за комунальними підприємствами рішенням Ніжинської міської ради, натомість, це Положення не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки право господарського відання КП «Оренда комунального майна» Ніжинської ради на спірне приміщення виникло ще в 2005 році. Рішеннями Ніжинської міської ради від 29.04.2020 № 29-72/2020, від 23.11.2021 № 36-16/2021, від 09.10.2019 № 1-61/2019, від 26.10.2021 № 22-15/2021 вилучені з господарського відання позивача окремі нежитлові приміщення, за адресою: вул. Овдіївська, 5, м. Ніжин, натомість, це не стосується спірного приміщення, що до цього часу знаходиться в господарському віданні позивача та фактично використовується відповідачем.

Позивач також звертав увагу, що за умовами п. 10.9 Договору в разі припинення або розірвання Договору майно протягом 3-х робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу за актом приймання - передачі, що підписується орендодавцем, балансоутримувачем та орендарем. Умовами Договору не передбачено заборони відповідачу самостійно скласти акт повернення комунального майна з орендного користування та направити його позивачу та орендодавцю. Будь-які дії з повернення орендованого майна балансоутримувачу відповідачем не вчинялись, відтак твердження про наявність прострочення кредитора, не відповідає дійсності. Фактом початку та припинення правовідносин сторін є підписання акту приймання - передачі нерухомого майна, що наразі сторонами не складений, орендоване приміщення з користування відповідачем не повернуте (що ним не заперечується), відтак у нього наявний обов`язок розрахуватись за весь час фактичного користування цим майном. Чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання сторін як закінчення строку дії договору.

Будь-яких інших заяв чи клопотань сторони до суду не подавали.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України, суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд констатує, що сторонами не заявлені клопотання щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснене при відкритті провадження в справі в ухвалі суду від 04.09.2023.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив наявні в матеріалах справи докази, та

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (сформована 17.08.2023) нежиле приміщення, вбудовано - прибудоване «Аптека» загальною площею 740,2 м. кв. за адресою Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5 належить до комунальної власності територіальної громади в особі Ніжинської міської ради.

Згідно з розпорядженням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 04.12.2000 № 283 «Про створення комісії по передачі нерухомого майна на баланс Відділу орендних відносин» передане на баланс Відділу орендних відносин нежитлове приміщення площею 495,4 кв.м., яке орендувало ТОВ «Аптека № 13» на підставі договору оренди нерухомого майна міської комунальної власності від 25.01.2000 № 17.

Комунальне підприємство «Оренда комунального майна» (позивач) утворене на підставі рішення виконкому Ніжинської міської ради № 122 від 21.02.2005 шляхом реорганізації Відділу орендних відносин міського комунального майна при службі з управління комунальним майном та приватизації Ніжинського міськвиконкому (), та є правонаступником зазначеної юридичної особи, про що наявна інформація в ЄДРПОУ.

Комунальне підприємство «Оренда комунального майна» Ніжинської міської ради (далі КП «Оренда комунального майна» зареєстроване в ЄДРПОУ з 02.06.2005 (номер запису: 0000229).

За п.4.1. Статуту КП «Оренда комунального майна» (затвердженого рішенням виконкому Ніжинської міської ради № 122 від 21.02.2005) майно Підприємства є комунальною власністю, та закріплене за ним на правах господарського відання.

Рішенням Ніжинської міської ради від 22.05.2019 № 12-55/2019 затверджений Реєстр нерухомого майна комунальної власності Ніжинської міської об`єднаної територіальної громади, станом на 31.12.2018, за яким на балансі КП «Оренда комунального майна» перебуває нежитлове приміщення, площею 318,1 кв.м., за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5 (далі - об`єкт оренди).

З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2015, Ніжинська міська рада (орендодавець), КП «Оренда комунального майна» (балансоутримувач, позивач) та ТОВ "Аптека № 13" (орендар, відповідач) уклали договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ніжина № 13 (далі - Договір оренди), за умовами якого (п. 1.1.) орендодавець та балансоутримувач передають, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Ніжина нежитлове приміщення, загальною площею 318,1 кв.м.,розміщене на першому поверсі вбудовано-прибудованого до п`ятиповерхового цегляного житлового будинку за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, та перебуває у господарському віданні КП "Оренда комунального майна" (позивача).

Фактичну передачу майна здійснює балансоутримувач. Акт приймання - передачі підписується орендодавцем, балансоутримувачем та орендарем.

Згідно п. 1.2 Договору оренди вартість майна визначена згідно зі звітом про оцінку на 02.06.2015 і становить за незалежною оцінкою 1034518,46 грн. (без ПДВ).

Майно передається в оренду з метою розміщення аптеки на підставі п. 6 рішення 70 сесії Ніжинської міської ради шостого скликання від 18.08.2015 № 23-70/2015 (п. 1.3 Договору оренди).

За умовами пунктів 2.1., 2.2. Договору оренди орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше підписання сторонами цього Договору та акту приймання - передачі майна, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1). Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Майно залишається в комунальній власності територіальної громади міста Ніжина, а орендар користується ним протягом всього строку оренди.

18.05.2015, на виконання умов Договору оренди, сторонами, в трьохсторонньому порядку, підписаний акт приймання - передачі, за яким орендар отримав у користування нерухоме майно, нежитлове приміщення, загальною площею 318,1 кв.м., за адресою: м. Ніжин, вул. Овдіївська, 5, що перебуває в господарському віданні балансоутримувача - КП «Оренда комунального майна».

Згідно з п. 2.3 Договору оренди сторони погодили, що в разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається поверненим з моменту підписання орендодавцем, балансоутримувачем та орендарем акта приймання - передачі, а в разі дострокового розірвання з моменту підписання угоди про дострокове розірвання та акту приймання - передачі.

Відповідно до пунктів 3.1. - 3.6. Договору оренди орендна плата є платежем у грошовій формі, який орендар вносить на рахунок балансоутримувача незалежно від наслідків діяльності орендаря. До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, податок на додану вартість, плата за користування земельною ділянкою. Розмір орендної плати визначається в порядку, передбаченому Методикою розрахунку орендної плати за майно комунальної власності територіальної громади міста Ніжина, затвердженою рішенням Ніжинської міської ради від 23.04.2015 (66 сесія 6 скликання) № 21-66/2015, або за результатами конкурсу на право оренди майна. Розмір орендної плати становить за базовий місяць розрахунку липень (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - 7005,95 грн без ПДВ. Орендна плата за перший (серпень 2015 року) місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за серпень 2015 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Нарахування орендної плати починається із дати підписання цього Договору та акту приймання - передачі. Орендну плату орендар зобов`язаний перераховувати щомісячно на рахунок балансоутримувача, не пізніше останнього числа поточного місяця згідно виставлених рахунків балансоутримувача.

У п. 3.11. Договору оренди сторони передбачили, що в разі закінчення строку дії цього Договору орендна плата, комунальні платежі та видатки на утримання орендованого майна сплачуються орендарем по день фактичної здачі майна балансоутримувачу по акту приймання - передачі. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, в повному обсязі, враховуючи санкції. Нарахування орендної плати та контроль за її надходженням здійснює балансоутримувач (п. 3.12. Договору).

Сторони в п. 5.1.10. Договору оренди установили, що орендар зобов`язаний в разі припинення або розірвання Договору протягом трьох робочих днів повернути балансоутримувачу одержане від нього майно у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з усіма зробленими в ньому поліпшеннями; акт приймання - передачі підписується орендодавцем, балансоутримувачем та орендарем.

Відповідно до п. 10.1. Договір оренди діє з 18.08.2015 до 30.01.2018 включно. Умови цього договору зберігають силу протягом усього строку його дії, а в частині зобов`язань орендаря щодо сплати орендної плати - до повного виконання зобов`язань (п. 10.2. Договору оренди).

За п. 10.6. Договору оренди після закінчення строку дії Договору орендоване майно має бути звільнено і передано балансоутримувачу за актом приймання - передачі протягом трьох робочих днів. За час фактичного користування об`єктом оренди після припинення дії даного Договору до передачі приміщення за актом, орендар зобов`язаний внести плату за користування приміщенням у розмірі орендної плати та сплатити вартість комунальних послуг.

Чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема: закінчення строку, на який його було укладено. В разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу; акт приймання - передачі підписується орендодавцем, балансоутримувачем та орендарем (пункти 10.8., 10.9. Договору оренди).

30.01.2018, Виконавчий комітет Ніжинської міської ради (орендодавець), Комунальне підприємство "Оренда комунального майна" (балансоутримувач) та ТОВ "Аптека № 13" (орендар) уклали додаткову угоду до Договору оренди № 13 від 18.08.2015, з протоколом розбіжностей від 22.02.2018 щодо п. 2. (строк дії Договору № 13).

За п. 1. Додаткової угоди від 30.01.2018 до Договору оренди змінена сторона орендодавця з Ніжинської міської ради на виконавчий комітет Ніжинської міської ради відповідно до рішення Ніжинської міської ради № 9-17/2016 від 12.10.2016.

Господарським судом Чернігівської області розглядалась справа №927/855/18 за позовом ТОВ "Аптека №13" до відповідача: Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ніжинська міська рада Чернігівської області, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Оренда комунального майна", про визнання укладеною додаткової угоди та внесення змін до договору.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.01.2019 у справі №927/855/18 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі №927/855/18, яка набрала законної сили, рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.01.2019 у справі № 927/855/18 скасоване. Позов задоволений частково. Внесені зміни до укладеного між Ніжинською міською радою Чернігівської області, Комунальним підприємством "Оренда комунального майна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аптека № 13" Договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ніжин № 13 від 18.08.2015 шляхом викладення п. 10.1. в наступній редакції: "Цей договір діє з 18 серпня 2015 року до 31 грудня 2020 року". В решті позовних вимог відмовлено.

За результатами касаційного перегляду, згідно з постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.09.2019, постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі №927/855/18 змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови; в іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі №927/855/18 залишено без змін.

Згідно з частино 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, строк дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ніжина №13 від 18.08.2015 закінчився 31.12.2020, і на новий строк сторонами не продовжувався.

Суд установив, що починаючи з 18.08.2015, між сторонами склались правовідносини з оренди нерухомого майна комунальної власності, що врегульовані положеннями §5 глави 30 Господарського кодексу України (далі - ГК України), §1, §4 глави 58 ЦК України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ, продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті. Договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку на який його укладено (частина 1 статті 24 цього Закону).

За висновком суду, на момент ухвалення рішення, Договір оренди № 13 від 18.08.2015 є припиненим; однак доказів повернення відповідачем з орендного користування спірного нерухомого майна до матеріалів справи не надано, отже, відповідач фактично продовжує користуватися орендованим приміщенням.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказав, що за період з 01 квітня по 31 липня 2023 року, відповідач зобов`язаний внести плату за фактичне користування орендованим приміщенням, після припинення дії договору оренди, в розмірі орендної плати в сумі 68086,25 грн, що узгоджується з умовами п. 3.11., п. 10.6. Договору оренди.

За п. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 цієї статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено частинами 1, 6 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України, з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 4 статті 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Наведене узгоджується зі змістом статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Виходячи зі змісту зазначених норм та умов, погоджених сторонами в Договорі (п. 3.11., п. 10.6.), в орендаря наявний обов`язок сплачувати оренду плату за весь час фактичного користування об`єктом оренди до моменту його повернення з орендного користування балансоутримувачу на підставі акту приймання - передачі.

З наданих до матеріалів справи документів вбачається, що об?єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, загальною площею 318,1 кв.м., розміщене на першому поверсі вбудовано - прибудованого до п`ятиповерхового цегляного житлового будинку за адресою: м. Ніжин, вул. Овдїївська, 5, належить до комунальної власності територіальної громади в особі Ніжинської міської ради та закріплене за позивачем на праві господарського відання з 02.06.2005, і на момент ухвалення судового рішення Ніжинською міською радою з господарського відання позивача не вилучалось.

Рішення Ніжинської міської ради від 29.04.2020 № 29-72/2020, від 23.11.2021 № 36-16/2021, від 09.10.2019 № 1-61/2019, від 26.10.2021 № 22-15/2021 (копії додані відповідачем до відзиву) не стосуються спірного приміщення.

За змістом частин 1, 2, 4 статті 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно - господарську діяльність підприємства.

Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Відсутність на момент ухвалення судового рішення реєстрації права господарського відання за позивачем на спірне нерухоме майно, з огляду на те, що на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації в силу частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не спростовує право позивача вимагати плати за користування комунальним майном в судовому порядку.

За висновком суду, доводи відповідача щодо неналежності позивача та відсутності підстав для захисту його майнових прав у судовому порядку, не знайшли свого підтвердження в ході вирішення наявного спору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, у період з квітня по липень 2023 року, нарахував до сплати відповідачу плату за фактичне користування орендованим майном, у розмірі орендної плати, в сумі 68086,25 грн, зокрема: за квітень 2023 року на суму 16919,72 грн, за травень 2023 року на суму 16953,56 грн, за червень 2023 року на суму 17038,33 грн, за липень 2023 року на суму 17174,64 грн, про що ним складені акти надання послуг: № 1265 від 30.04.2023 (за квітень 2023 року), № 1414 від 31.05.2023 (за травень 2023 року), № 1869 від 30.06.2023 (за червень 2023 року), № 2045 від 31.07.2023 (за липень 2023 року).

На підставі вказаних актів до сплати відповідачу виставлені наступні рахунки: № 1265 від 30.04.2023, № 1414 від 31.05.2023, № 1869 від 30.06.2023, № 2045 від 31.07.2023.

Перелічені акти та рахунки направлені відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою його державної реєстрації (поштові відправлення №№ 069, 898, 914, 156), та отримані ним 02.05.2023, 07.06.2023, 18.07.2023, 04.08.2023 згідно з даними офіційного сайту АТ «Укрпошта».

Проте, відповідач перелічені акти не підписав, виставлені до сплати рахунки не оплатив.

Попередньо, відповідач, листом № 14-01/21 від 14.01.2021, повідомив позивача про повернення актів приймання - передачі до договору оренди № 13, без їх підписання, в зв`язку з неналежним оформленням та зазначенням сторони, яка не є учасником правовідносин за Договором.

Позивач у досудовому порядку звертався до відповідача з претензією від 09.08.2023 № 201, якою вимагав погасити наявний борг за Договором оренди від 18.08.2015 № 13, що отримана відповідачем 10.08.2023 (поштове відправлення: 903), та залишена ним без виконання.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

За п. 3.6. Договору оренди орендну плату орендар зобов`язаний перераховувати щомісячно на рахунок балансоутримувача, не пізніше останнього числа поточного місяця згідно виставлених рахунків балансоутримувача.

Згідно з умовами п. 3.11. та п. 10.6. Договору оренди, в разі закінчення строку дії цього Договору орендна плата, комунальні платежі та видатки на утримання орендованого майна сплачуються орендарем по день фактичної здачі майна балансоутримувачу по акту приймання-передачі.

Після закінчення строку дії Договору орендоване майно має бути звільнене і передане балансоутримувачу за актом приймання - передачі протягом трьох робочих днів. За час фактичного користування об`єктом оренди після припинення дії даного Договору до передачі приміщення за актом, орендар зобов`язаний внести плату за користування приміщенням в розмірі орендної плати та сплатити вартість комунальних послуг.

Суд установив, що строк дії Договору оренди закінчився 31.12.2020, проте відповідач не звільнив орендоване приміщення та за актом приймання - передачі не повернув це приміщення балансоутримувачу.

Судом оцінено критично доводи відповідача про те, що акт прийому - передачі орендованого майна, після закінчення дії Договору оренди від 18.08.2015 № 13, повинна була скласти на надати комісія за участю повноважних представників орендодавця та балансоутримувача, створена за розпорядженням міського голови № 346 від 30.12.2020, враховуючи, що за умовами пунктів 2.3., 5.1.10., 10.9. Договору оренди майно повертається орендарем балансоутримувачу, в разі припинення або розірвання Договору оренди, протягом трьох робочих днів; акт прийому - передачі підписується орендодавцем, балансоутримувачем та орендарем.

Відповідачем до відзиву на позов не надано жодних доказів на підтвердження того, що ним вчинялись будь - які дії щодо повернення спірного приміщення з орендного користування балансоутримувачу (позивачу), натомість, останній від прийняття цього приміщення ухилився.

Відтак, доводи відповідача про наявність прострочення кредитора, в розумінні статті 613 ЦК України, не знайшли свого підтвердження в ході вирішення цього спору.

Відповідач не надав суду належних доказів на спростування факту користування орендованим майном у спірному періоді, у зв?язку з чим, в силу п. 3.11., п. 10.6. Договору оренди, він зобов?язаний внести плату за користування приміщенням в розмірі орендної плати за час фактичного користування об?єктом оренди, після припинення дії цього Договору, до передачі спірного приміщення позивачу за актом.

З урахуванням установлених обставин, суд, перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованість за фактичне користування майном комунальної власності у розмірі орендної плати за період з квітня по липень 2023 року в сумі 68086,25 грн.

З огляду на порушення відповідачем грошових зобов`язань за Договором, а саме невнесення ним плати за фактичне користування орендованим приміщенням у період з червня 2022 по липень 2023 року, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача, окрім суми основного боргу: 13026,42 грн інфляційних втрат за період з 01.06.2022 по 31.07.2023 та 4151,66 грн трьох відсотків річних за аналогічний період.

За статтею 218 ГК України підставою господарсько - правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення в сфері господарювання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина 2 статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань від простроченої суми не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, в тому числі, від знецінення грошової одиниці за час такого користування.

Враховуючи, що умовами Договору оренди (п. 3.11., п. 10.6.) встановлений обов`язок орендаря, в разі закінчення строку дії цього Договору, сплачувати орендну плату, комунальні платежі та видатки на утримання орендованого майна по день фактичної здачі майна балансоутримувачу по акту прийому-передачі, суд установив, що відповідачем порушено грошові зобов`язання щодо внесення плати за фактичне користування орендованим майном: у червні 2022 року - з 01.07.2022 (у сумі 14772,08 грн), у липні 2022 року - з 02.08.2022 (у сумі 15230,02 грн), у серпні 2022 року - з 01.09.2022 (у сумі 15336,62 грн), у вересні 2022 року - 01.10.2022 (у сумі 15505,32 грн), у жовтні 2022 року - 01.11.2022 (у сумі 15799,92 грн), у листопаді 2022 року - 01.12.2022 (у сумі 16194,91 грн), у грудні 2022 року - 03.01.2023 (у сумі 16308,28 грн), у січні 2023 року - 01.02.2023 (у сумі 16422,43 грн), у лютому 2023 року - 01.03.2023 (у сумі 16553,81 грн), у березні 2023 році - 01.04.2023 (у сумі 16669,68 грн), у квітні 2023 року - 02.05.2023 (у сумі 16919,72 грн), у травні 2023 року - 01.06.2023 (у сумі 16953,56 грн), у червні 2023 року - 01.07.2023 (у сумі 17038,33 грн), у липні 2023 року - 01.08.2023 (у сумі 17174,64 грн).

Суд здійснив перевірку наявного в матеріалах справи розрахунку, виходячи з заявленого періоду стягнення, вирішив позов у частині стягнення відсотків річних та інфляційних втрат задовольнити частково: в сумі 3578,96 грн у частині трьох відсотків річних за період з 01.07.2022 по 31.07.2023 та в сумі 9365,61 грн у частині інфляційних втрат за період з липня 2022 року по липень 2023 року.

В решті позовних вимог, у частині стягнення 572,70 грн трьох відсотків річних та 3660,81 грн інфляційних втрат, суд відмовив у зв`язку з необґрунтованістю, оскільки позивачем невірно визначений початок прострочки виконання грошових зобов`язань по кожному з перелічених періодів стягнення.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлений статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Враховуючи, що відповідач, у порушення вимог статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України, грошові зобов`язання належно не виконав, за фактичне користування майном комунальної власності не розрахувався, правомірність вимог позивача не спростував, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у частині стягнення основного боргу в сумі 68086,25 грн, трьох відсотків річних у сумі 3578,96 грн та інфляційних втрат у сумі 9365,61 грн.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

З урахуванням вимог частини 1 статті 129 ГПК України, суд, з огляду на часткове задоволення позову, вирішив покласти судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2550,73 грн на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

За висновком суду, на момент ухвалення судового рішення, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких позивач указав у позовній заяві (5000,00 грн), однак належних доказів на підтвердження фактичного понесення цих витрат до суду не надав; клопотання про подачу належних доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу в порядку частини 8 статті 129 ГПК України до суду не заявив.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 165, 166, 178, 184, 233, 236, 238, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Оренда комунального майна" Ніжинської міської ради (вул. Яворського, буд. 3, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 13" (вул. Овдіївська, буд. 5, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області (площа ім. Івана Франка, 1, м. Ніжин, Чернігівська область,16600; ) про стягнення 85264,33 грн, задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека № 13" (вул. Овдіївська, буд. 5, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600; ) на користь Комунального підприємства "Оренда комунального майна" Ніжинської міської ради (вул. Яворського, буд. 3, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600; ) 68086,25 грн заборгованості за фактичне користування майном комунальної власності у розмірі орендної плати за період з квітня по липень 2023 року, 3578,96 грн 3 % річних, 9365,61 грн інфляційних втрат та 2550,73 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частина рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду ухвалене в перший робочий день після виходу судді Романенко А.В. з відпустки.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко