ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" листопада 2023 р. м. Київ Справа № 911/3274/23

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом Фізичної особи-підприємця Каташинської Олени Павлівни ( АДРЕСА_1 )

до Відокремленого структурного підрозділу «Немішаївський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» (07854, Київська обл., Бучанський р-н, смт. Немішаїве, вул. Технікумівська, 4)

про стягнення 226500,00 грн. заборгованості за надані послуги,

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ФОП Каташинської Олени Павлівни б/н від 25.10.2023 р. (вх. № 2774/23 від 27.10.2023 р.) до ВСП «Немішаївський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» про стягнення 226500,00 грн. заборгованості за надані послуги.

Подана до суду позовна заява ФОП Каташинської О.П. б/н від 25.10.2023 р. (вх. № 2774/23 від 27.10.2023 р.) не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Згідно зі ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Враховуючи викладене, спір підвідомчий господарському суду, якщо склад його учасників відповідає нормам ст.ст. 4, 45 Господарського процесуального кодексу України, а спірне правовідношення носить господарський характер.

Як встановлено судом, позивач зазначила відповідачем у поданому позові ВСП «Немішаївський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» (код 33295412).

Статтею 80 Цивільного кодексу України передбачено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ст. 64 Господарського кодексу України функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 95 Цивільного кодексу України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (ч. 3 ст. 95 ЦК України).

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру (ч. 5 ст. 95 ЦК України).

Тобто філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу. Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення кола таких повноважень.

Таким чином, у спірних правовідносинах за правилами, встановленими процесуальним законодавством, позивачем може виступати юридична особа або юридична особа в особі її представництва (якщо представництво наділене відповідними повноваженнями і про це є належні докази).

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

При цьому, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Відокремлений структурний підрозділ «Немішаївський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» (07854, Київська обл., Бучанський р-н, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, 4, код 33295412) є відокремленим підрозділом (філією) Національного університету біоресурсів і природокористування України (ідентифікаційний код 00493706), не має статусу юридичної особи та, відповідно, самостійної господарської процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у господарському процесі.

Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у господарському процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення господарського спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ВСП «Немішаївський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» не є юридичною особою, а тому не має процесуальної дієздатності та не може бути відповідачем у розумінні статей 4, 44, 45 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов до висновку, що позовна заява до відокремленого підрозділу не підлягає розгляду в господарському суді.

За таких обставин, суд відмовляє у прийнятті позовної заяви ФОП Каташинської Олени Павлівни б/н від 25.10.2023 р. (вх. № 2774/23 від 27.10.2023 р.) до ВСП «Немішаївський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» про стягнення 226500,00 грн. заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Частиною 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі ч. 6 ст. 175 ГПК України судом роз`яснюється, що позовна заява може бути розглянута в порядку господарського судочинства, якщо вона буде подана до юридичної особи або до юридичної особи в особі відокремленого підрозділу, за наявності відповідних повноважень у останнього, докази яких мають бути додані позивачем до позовної заяви.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 911/3274/23 за позовною заявою ФОП Каташинської Олени Павлівни б/н від 25.10.2023 р. (вх. № 2774/23 від 27.10.2023 р.) до ВСП «Немішаївський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» про стягнення 226500,00 грн. заборгованості за надані послуги, і надіслати її позивачеві.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 01.11.2023 р.

Суддя В.М. Бабкіна