ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Справа № 915/790/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Артьомові І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод", вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286 ()

електронна пошта зазначена в ЄДРЮОФОПГФ:

представник позивача, адвокат Мезінов Олег Григорович

електронна пошта зазначена в системі "Електронний суд": ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135 ()

електронна пошта зазначена в системі "Електронний суд":

в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Миколаївського морського порту), вул. Заводська, 23, м. Миколаїв, 54020 (код ЄДРПОУ філії 38728444)

електронна пошта:

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд державного майна України, вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133 ()

електронна пошта: .

про спонукання виконати певні дії

за участю представників учасників справи:

від позивача: Мезінов О.Г. (поза межами приміщення суду)

від відповідача: Травянко Л.В. (в залі суду)

від третьої особи: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" з позовною заявою до відповідача Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Миколаївського морського порту), в якій просить суд:

- зобов`язати відповідача як балансоутримувача орендованого державного майна - причалів № 1-5 Дніпро-Бузького морського порту, розташованих за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 54 - скласти та надати позивачу довідки за встановленою Фоном державного майна формою про те, що позивач як орендар такого майна протягом звітних місяців - січень, лютий, березень та квітень 2023 року не використовував таке майно в своїй діяльності;

- зобов`язати відповідача в подальшому, за умови не використання позивачем протягом звітного місяця в своїй діяльності орендованого державного майна - причалів № 1-5 Дніпро-Бузького морського порту, розташованих за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 54 - надавати позивачу у строк, не пізніше 05 числа місяця, що настає за звітним за його зверненням, поданим у строк до 01 числа місяця, що слідує за звітним, довідку за встановленою Фондом державного майна формою про те, що позивач протягом такого звітного місяця не використовував це майно в своїй діяльності.

Позивач просить суд розподілити судові витрати у справі.

25.08.2023 на адресу Господарського суду Миколаївської області через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про зміну предмету позову (вх. № 11197/23 від 25.08.2023), в якій позивач змінив предмет позову шляхом викладення позовних вимог наступним чином:

1. Зобов`язати Відповідача як балансоутримувача орендованого державного майна - причалів №№ 1-5 Дніпро-Бузького морського порту, розташованих за адресою: Миколаївська обл., Вітовський р-н, с. Галицинове, вул. Набережна, 54 - скласти та надати Позивачу довідки за встановленою Фондом державного майна формою про те, що Позивач як орендар такого майна протягом звітних місяців - січень, лютий, березень, квітень, травень, червень та липень 2023 року не використовував таке майно в своїй діяльності.

2. Зобов`язати Відповідача в подальшому, але до моменту повного відновлення торговельного судноплавства або встановлення Кабінетом Міністрів України рівня охорони у морських портах Одеса, Чорноморськ, Південний, Миколаїв, Ольвія, Білгород-Дністровський нижче, ніж рівень 3, за умови не використання Позивачем протягом звітного місяця в своїй діяльності орендованого державного майна - причалів №№ 1-5 Дніпро-Бузького морського порту, розташованих за адресою: Миколаївська обл., Вітовський р-н, с. Галицинове, вул. Набережна, 54 - надавати Позивачу у строк, не пізніше 05 числа місяця, що настає за звітним, за його зверненням, поданим у строк до 01 числа місяця, що слідує за звітним, довідку за встановленою Фондом державного майна формою про те, що Позивач протягом такого звітного місяця не використовував це майно в своїй діяльності.

Заява про зміну предмета позову прийнята судом до розгляду, про що зазначено в ухвалі Господарського суду Миколаївської області від 28.08.2023. Позовні вимоги розглядаються судом з урахуванням заяви про зміну предмета позову.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 29.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30.06.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.06.2023 задоволено заяву представника позивача про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2023 відкладено підготовче засідання на 24.07.2023 в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 28.08.2023 в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.08.2023 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 29.08.2023 в режимі відеоконференції за участю представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 29.08.2023 закрито підготовче провадження у справі № 915/790/23. Розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 20.09.2023.

В судовому засіданні 20.09.2023 судом оголошено ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання про оголошення перерви до 22.09.2023.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2023 відкладено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 17.10.2023.

Третя особа явку повноважного представника в судове засідання 17.10.2023 не забезпечила, про розгляд справи повідомлена належним чином.

В письмових поясненнях (вх. № 8230/23 від 23.06.2023) Фонд державного майна України просив суд розглядати справу за відсутності представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності представника судом розглянуто та задоволено.

В судовому засіданні 17.10.2023 судом відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено, що 09.06.1999 між Фондом державного майна України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" було укладено договір оренди державного майна № 572, відповідно до умов якого ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" є орендарем державного майна - причалів № 1-5 Дніпро-Бузького морського порту, розташованих за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 54.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.08.2014 у справі № 910/11171/14 вищевказаний договір визнано продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором з урахуванням змін, внесених додатковими угодами, до 01.04.2029.

Позивач зазначає, що до 24.02.2022 вищевказане орендоване майно використовувалось позивачем в його господарській діяльності. Проте, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та блокуванням РФ торгового судноплавства в Чорному морі, використання позивачем орендованого майна після 24.02.2022 стало неможливим. Позивач зазначає, що він не використовував протягом січня-квітня 2023 орендоване майно.

Позивач зазначає, що відповідно до п.п. 41 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 р. № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після такої дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які є портовими операторами та використовують майно, розташоване в морських портах Одеса, Чорноморськ, Південний, Миколаїв, Ольвія, Білгород-Дністровський, починаючи з 24 лютого 2022 р. і до моменту повного відновлення торговельного судноплавства або встановлення Кабінетом Міністрів України рівня охорони у зазначених морських портах нижче, ніж рівень 3 у кожному із зазначених морських портів.

Позивач зазначає, що звільнення від орендної плати надається окремим рішенням орендодавця за зверненням орендаря. Підставою для прийняття рішення про звільнення від орендної плати є довідка балансоутримувача, яким є відповідач. Проте, відповідач не виконує норми вищевказаної постанови КМУ № 634 в частині видачі позивачу довідок, що не дозволяє позивачу реалізувати право на звільнення від орендної плати за орендоване державне майно.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Позовні вимоги обґрунтовано положеннями ст. 16 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану", судовою практикою та умовами договору.

Позивач у додаткових поясненнях (вх. № 9716/23 від 24.07.2023, вх. № 11215/23 від 28.08.2023, вх. № 11217/23 від 28.08.2023) зазначив, що:

- іноземні морські судна, які пришвартовані біля орендованих позивачем причалів, не слідували до ТОВ «МГЗ», а прямували до інших місць призначення, зокрема, до портового оператора ТОВ «Термінал-Укрхарчозбутсировина». Вказані іноземні морські судна дійсно пришвартовані біля орендованих позивачем причалів, але знаходяться там вимушено через те, що перебували станом на 24.02.2022 в акваторії порту Миколаїв та не змогли безпечно покинути її через початок збройної агресії рф проти України та забороною судноплавства;

- буксири власності ТОВ «МГЗ» також законно перебувають біля причалів ТОВ «МГЗ», оскільки приписані до ДБМП та іншого місця для їх швартування не передбачено. При цьому, ТОВ «МГЗ» не використовує ці буксири у своїй господарській діяльності та взагалі їх експлуатація зупинена з 24.02.2023.

- перебування вищевказаних морських суден та буксирів біля орендованих причалів ніяким чином не можна вважати використанням позивачем вказаних причалів у своїй діяльності;

- стоянка суден біля причалів зумовлена об`єктивними обставинами, які не залежать від волі позивача;

- як вбачається з наданих відповідачем письмових відповідей (які наявні в матеріалах справи) на звернення позивача про видачу довідок про не використання орендованого майна, відповідач не посилався як на підставу для ненадання довідок на факт стоянки суден біля орендованих причалів. Також, встановлення (нібито) відповідачем факту використання орендованих причалів в діяльності Позивача було б підставою для надання відповідачем письмових відповідей про відмову у видачі запитуваних позивачем довідок, натомість відповідач у вищевказаних відповідях зазначає не про відмову у видачі довідок, а про неможливість їх видачі (через відсутність повноважень та не належність до сторони договору оренди). В даному випадку вбачається суперечлива поведінка Відповідача в частині мотивів не видачі запитуваних позивачем довідок;

- відповідач не надає доказів того, що позивач виставляв судновласникам рахунки на сплату причального збору та доказів того, що такий збір оплачувався на користь позивача протягом січня - липня 2023 року. Таким чином, доводи відповідача про отримання позивачем причального збору ґрунтуються на припущеннях, що нівелює висновок відповідача про використання позивачем орендованих причалів у своїй діяльності;

- щодо надання позивачем ТОВ МП «Термінал-УХЗС» доступу до причалів за договором № 418-У від 30.12.2008, то відповідач не надає доказів того, що протягом січня-липня 2023 року позивач надавав ТОВ МП «Термінал-УХЗС» послуги за договором № 418-У від 30.12.2008, а останнє ці послуги оплачувало. Саме по собі укладання Позивачем договору № 418-У від 30.12.2008 без доведення факту надання обумовлених останнім послуг, не може підтверджувати доводи Відповідача про використання Позивачем орендованого майна у своїй діяльності.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 7692/23 від 13.06.2023) просив суд в позові відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив наступне:

- відповідач не є стороною договору оренди та не визначений в договорі як балансоутримувач; відповідач неодноразово звертався до ФДМУ зі зверненнями щодо внесення змін до договору;

- відповідач неодноразово звертався до ТОВ «МГЗ» із листами з приводу надання доступу для огляду гідротехнічних споруд (причали № 1-5), на які отримано відмову;

- посилаючись на п. 5 ст. 18 Закону України «Про морські порти України», відповідач зазначає, що у Філії відсутні повноваження щодо встановлення факту використання та/або невикористання позивачем орендованого майна за договором оренди.

В додаткових поясненнях (вх. № 8583/23 від 30.06.2023) відповідач зазначив про неможливість надання довідки про невикористання відповідачем орендованого майна, оскільки за інформацією Філії біля причалів Дніпро-Бузького морського порту ТОВ «МГЗ», які перебувають в оренді ТОВ «МГЗ», на даний час знаходяться три іноземні судна, тобто ТОВ «МГЗ» і на даний час використовуються орендовані причали для стоянки суден. У власності ТОВ «МГЗ» є власний морський / річковий флот (буксири), які також швартуються біля вказаних причалів.

В поясненнях № 2 (вх. № 11215/23 від 28.08.2023) відповідач зазначив, що:

- на адресу відповідача від позивача надійшов лист з повідомленням про намір ТОВ «МГЗ» справляти причальний збір за використання орендованих причалів. Отримання причального збору є доказом використання причалу.

- ТОВ «МГЗ» надає ТОВ МП «Термінал- УХЗС» доступ до причалів № 1-5 як портовому оператору для здійснення перевалки наливних вантажів згідно договору № 418-У від 30.12.2008, оскільки ТОВ МП «Термінал-УХЗС» не має у користуванні, суборенді причалів. Отже, укладення вказаного договору свідчить про використання позивачем орендованого державного майна, тобто у відповідача відсутні підстави для видачі довідок.

2.3. Правова позиція третьої особи.

Третьою особою подано суду письмові пояснення (вх. № 8230/23 від 23.06.2023), в яких третя особа зазначила, що:

- звернень від орендаря разом із документами, передбаченими п.п. 4-1 п. 1 постанови КМУ № 634 до Фонду не надходило (довідка балансоутримувача державного майна відсутня);

- Фонд повідомляв орендаря про нарахування орендної плати та відсутність підстав для звільнення від орендної плати.

- заборгованість з орендної плати сплачено в повному обсязі.

Пояснення обґрунтовано приписами Закону України «Про Фонд державного майна України», постановою КМУ № 634 від 27.05.2022.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

09.06.1999 між Фондом державного майна України (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством «Миколаївський глиноземний завод» (орендар) укладено договір № 572 від 09.06.1999, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає державне майно Дніпро-Бузького морського порту (групу інвентарних об`єктів), яке тимчасово знаходиться на балансі ВАТ «Миколаївський глиноземний завод», в строкове платне користування за вартістю, що визначена на 10.03.1999 відповідно до висновків експерта про вартість об`єкта експертної оцінки (майна Дніпро-Бузького морського порту, що передається в оренду ВАТ «Миколаївський глиноземний завод» і становить 59 815 000, 00 грн.

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір діє з 01.04.1999 до 01.04.2004 (строком на 5 років).

На підставі акту прийому-передачі орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду державне майно Дніпро-Бузького морського порту згідно до «Переліку основних засобів Дніпро-Бузького морського порту, що передаються в оренду ВАТ «Миколаївський глиноземний завод», що є додатком до договору № 572 від 09.06.1999».

Додатковими угодами № 585 від 10.04.2000, № 259 від 21.04.2003, № 264 від 22.04.2003, № 339 від 31.05.2007, № 411 від 27.06.2007 до договору вносились зміни в частині зміни порядку та строків перерахування орендної плати, права орендодавця на розірвання договору, строку дії договору, в частині переліку орендованого майна, в частині введення в дію додаткової угоди № 259.

Так, додатковою угодою № 259 від 21.04.2003 сторони погодили, що договір діє з 01.04.1999 до 01.04.2014 (строком на 15 років).

Додатковою угодою № 411 від 27.06.2007 сторони погодили змінити предмет договору та викласти п. 1.1 договору в наступній редакції:

«Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне майно Дніпро-Бузького морського порту (групу інвентарних об`єктів): причал № 1 (інвентарний номер № 20000030), причал № 2 (інвентарний номер № 20000031), причал № 3 (інвентарний номер № 20000032), причал № 4 (інвентарний номер № 20000033), причал № 5 (інвентарний номер № 20000034), яке знаходиться на балансі ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», вартість якого визначена згідно зі звітом про ринкову вартість, визначену станом на 31.12.2006 і складає 43 557 060 грн.».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.08.2014 по справі № 910/11171/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" до Фонду державного майна України за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства інфраструктури України, Державного підприємства "Адміністрація морських портів" про визнання договору оренди продовженим позов задоволено повністю.

Визнано Договір оренди майна, що належить до державної власності від 09.06.1999 р. № 572, укладений між Фондом державного майна України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором з урахуванням змін, внесених додатковими угодами № 585/17/1 від 10.04.2000 р., № 259 від 21.04.2003 р., № 264 від 22.04.2003 р., № 339 від 31.05.2007 р., № 411 від 27.06.2007 р.

Стягнуто з Фонду державного майна України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" 1 218, 00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2014 рішення Господарського суду м. Києва від 19.08.2014 по справі № 910/11171/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2014 рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2014 у справі № 910/11171/14 господарського суду міста Києва залишено без змін.

Відповідно до звіту з перевірки використання нерухомого майна, що належить до державної власності і орендується ВАТ «Миколаївський глиноземний завод» та виконання орендарем умов договору оренди від 09.06.1999 № 572 орендар ТОВ «МГЗ» використовує орендоване майно - групу інвентарних об`єктів у вигляді причалів № 1, 2, 3, 4, 5, що обліковуються на відокремленому балансі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Миколаївського морського порту) у відповідності до його призначення та умов договору.

Відповідно до розпорядження капітана Миколаївського морського порту № 15 від 09.03.2022 заборонено рух всіх суден та плавзасобів по річкам Південний Буг та Інгул. У разі потреби плавання питання виходу погоджувати з військовими. Заборонено відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів портів та терміналів Миколаївського регіону.

Відповідно до п. 1.1 наказу «Про організація діяльності підприємства в умовах воєнного стану» від 23.03.2022 директору з виробництва ТОВ «МГЗ» наказано розробити та погодити з керівництвом ГД графік зниження продуктивності з наступною зупинкою підприємства.

18.11.2022, 19.12.2022, 27.12.2022, 02.02.2023, 02.03.2023, 31.03.2023, 25.04.2023, 25.05.2023, 26.06.2023, 25.07.2023 позивач звертався до відповідача із листами № МГЗ-вих-01-22-752 від 18.11.2022, № МГЗ-вих-01-22-811 від 19.12.2022, № МГЗ-вих-01-22-842 від 27.12.2022, № МГЗ-вих-01-23-060 від 02.02.2023, № МГЗ-вих-01-23-119 від 02.03.2023, № МГЗ-вих-01-23-174 від 31.03.2023, № МГЗ-вих-01-23-220 від 25.04.2023, № МГЗ-вих-01-23-281 від 25.05.2023, № МГЗ-вих-01-23-337 від 26.06.2023, № МГЗ-вих-01-23-406 від 25.07.2023, в яких просив Адміністрацію Миколаївського морського порту як балансоутримувача державного майна надати довідку про те, що орендоване майно не використовувалось орендарем протягом періоду з серпня 2022 по жовтень 2022, листопада 2022, грудня 2022, січня 2023, лютого 2023, березня 2023, квітня 2023, травня 2023, червня 2023, липня 2023.

У відповідь на вищевказані листи Адміністрація Миколаївського морського порту надала відповіді № 21/18-01-02/вих від 10.01.2023, № 97/18-03-09/вих від 13.02.2023, № 449/18-03-09/вих від 17.04.2023, № 463/18-03-09/вих від 19.04.2023, № 630/18-03-09/вих від 17.05.2023, № 902/18-03-09/вих від 05.07.2023, № 1091/18-03-09/вих від 04.08.2023, зазначивши, що Адміністрація не є стороною договору оренди та не має повноважень щодо встановлення факту використання / не використання підприємством орендованого державного майна.

27.04.2023, 02.06.2023, 04.07.2023 ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» звертався до Фонду державного майна України зі зверненнями № МГЗ-вих-01-23-228 від 27.04.2023, № МГЗ-вих-01-23-292 від 02.06.2023, № МГЗ-вих-01-23-363 від 04.07.2023, № МГЗ-вих-01-23-432 від 08.08.2023 про звільнення орендаря від орендної плати за період січень-липень 2023 на підставі п.п. 4-1 п. 1 постанови КМУ № 634.

У відповідь на вищевказані звернення Фондом державного майна України направлено листи № 10-44-11015 від 04.05.2023, № 10-46-14649 від 13.06.2023, № 10-78-3--18919 від 31.07.2023, № 10-46-20143 від 10.08.2023, в яких повідомлено про відсутність підстав (довідки балансоутримувача орендованого державного майна) для прийняття рішення про звільнення від сплати орендної плати за договором від 09.06.1999 № 572.

Крім того, листом від 31.03.2023 № 10-46-7887 ФДМУ з посиланням на приписи постанови КМУ № 634 надав орендарю інформацію щодо стану розрахунків з орендної плати. Так, як вбачається з інформації «Стан надходження орендної плати по договору оренди від 09.06.1999 № № 572» за період з 01.01.2022 по 27.03.2023, орендна плата з березня 2022 по грудень 2022 (включно) не нараховувалась. З січня 2023 ФДМУ нараховується орендна плата.

Судом також встановлено, що Адміністрація Миколаївського морського порту неодноразово зверталась до Фонду державного майна України із листами, в яких зазначала про необхідність внесення змін до договору, зокрема, в частині розподілу орендної плати в розмірі 70 % до державного бюджету та 30 % балансоутримувачу (листи від 24.11.2015 № 18-31/6250, від 17.01.2016 № 18-31/93

Внесення змін до договору не погоджено (листи ФДМУ від 30.12.2015 № 10-16-23799, від 10.02.2016 № 10-16-2364).

Судом також встановлено, що 31.10.2016, 02.08.2018 Адміністрація Миколаївського морського порту зверталась до ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» із листами № 18-28/6070 від 31.10.2016, № 18-01-04.03-4575 від 02.08.2018, в яких, вказуючи на те, що Філія є балансоутримувачем державного майна, просила надати дозвіл (оформлення перепусток на територію заводу) для проведення огляду гідротехнічних споруд (причалів № 1-5), для проведення оцінки державного майна.

У відповідь на вищевказані листи ТОВ «МГЗ» листами від 09.11.2016 № 1301/10-05-117-13, від 03.08.2018 № НГЗ-вих-03-18-011 повідомив про відсутність підстав для допуску працівників Філії, оскільки лише ФДМУ має відповідні повноваження на проведення контролю, перевірок тощо, відсутність підстав для проведення оцінки майна.

Відповідач, зазначаючи про факт використання позивачем орендованого державного майна, подав суду наступні докази:

- довідки начальника служби - головного диспетчера Адміністрації Миколаївського морського порту від 29.06.2023, капітана Миколаївського морського порту про те, що в період з 24.02.2022 по теперішній час біля причалів Дніпро-Бузького морського порту ТОВ «МГЗ» знаходяться три іноземні судна: причал № 2 - т/х DONGFUSHAN, причал № 4 - т/х CHARIANA L, причал № 5 - т/х MTM CHASCAIS;

- лист ТОВ «МГЗ» № 983/101-05-117-05 від 06.06.2023 з повідомленням про те, що ТОВ «МГЗ» має намір справляти причальний збір за використання орендованих причалів на свою користь з 14.06.2023;

- лист ТОВ «МГЗ» № НГЗ-вих-01-18-598 від 01.08.2018 «Щодо актуалізації Реєстру морських портів України», яким повідомлено, що у користуванні ТОВ МП «Термінал-УХЗС» не перебувають гідротехнічні споруди (причали). Натомість, ТОВ «МГЗ» надає ТОВ МП «Термінал- УХЗС» доступ до причалів № 1-5 як портовому оператору для здійснення перевалки наливних вантажів згідно договору № 418-У від 30.12.2008 (копія договору додана). ТОВ МП «Термінал-УХЗС» не має у користуванні, суборенді причалів. Відсутність права користування (суборенди) причалів у ТОВ МП «Термінал-УХЗС» підтверджується постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі № 915/742/17.

Відповідно до інформації ТОВ МП «Термінал-УХЗС» від 25.08.2023 № 25/08 т/х DONGFUSHAN, та т/х MTM CHASCAIS прибули під завантаження олії соняшникової до ТОВ МП «Термінал УХЗС» 23-24 лютого 2022. Проте, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України вказані судна не змогли покинути акваторію Миколаївського морського порту.

Відповідно до довідки ТОВ «МГЗ» № НГЗ-исх-10157-23-004 від 28.08.2023 т/х CHARIANA L прямувало до ТОВ «МГЗ» з вантажем у лютому 2022, проте у зв`язку з військовою агресією РФ проти України вказане судно не змогло покинути акваторію Миколаївського морського порту.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

4.1. Правове регулювання орендних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічного змісту норма закріплена в ст. 283 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 ГК України об`єктом оренди може бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 759 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1-2, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ (набрав чинності 27.12.2019, дата введення в дію 01.02.2020) регулює правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до абз. 4 п. 2 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 17 Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до п.п. 4-1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" від 27.05.2022 № 634 за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після такої дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які є портовими операторами та використовують майно, розташоване в морських портах Одеса, Чорноморськ, Південний, Миколаїв, Ольвія, Білгород-Дністровський, починаючи з 24 лютого 2022 р. і до моменту повного відновлення торговельного судноплавства або встановлення Кабінетом Міністрів України рівня охорони у зазначених морських портах нижче, ніж рівень 3 у кожному із зазначених морських портів. Положення цього підпункту не застосовуються з 1 серпня 2022 р. до орендарів, які повністю або частково провадять діяльність з використанням орендованого майна або передали його у користування третім особам. Звільнення від орендної плати надається окремим рішенням орендодавця за зверненням орендаря. Підставою для прийняття рішення про звільнення від орендної плати є довідка балансоутримувача відповідного орендованого державного майна за встановленою Фондом державного майна формою про те, що орендар такого майна протягом звітного місяця не використовував таке майно в своїй діяльності. Зазначена довідка надається орендодавцю не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, а довідка за період з 1 серпня по 30 вересня 2022 р. - не пізніше 10 листопада 2022 року.

Відповідно до п. 17 постанови № 634 Фонду державного майна здійснювати контроль за виконанням умов, зазначених у підпунктах 4-1 і 4-2 пункту 1 цієї постанови.

Форма зазначеної довідки розміщена на офіційному веб-сайті Фонду держаного майна України за посиланням https://orenda.gov.ua/akty-fdmu/dovidka-balansoutrymuvacha pro-nevykorystannia-orendarem-portovym-operatorom-maina-roztashovanoho-u morskomu-portu/.

Додатками до довідки є:

1. План-схема об`єкта/об`єктів оренди

2. Копія документа, що засвідчує повноваження особи на підписання цієї довідки, якщо підписантом є не керівник.

3. Лист орендаря щодо підтвердження невикористання орендованого майна.

4.2. Способи захисту прав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ГПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову (п. 40-41 постанова ВП ВС від 02.02.2021 № 925/642/19).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)) (п. 42).

Суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права (постанова КГС ВС від 19.05.2020 № 910/9167/19).

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови ВП ВС від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (п. 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (п. 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (п. 98)).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту) (пункт 145 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (заява N 22414/93) та пункт 75 рішення ЄСПЛ від 05 квітня 2005 року у справі "Афанасьєв проти України" (заява N 38722/02)) (останова ВП ВС від 25.01.2022 у справі № 143/591/20).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18 сформувала правовий висновок: "Зі змісту статті 16 ЦК України та завдання господарського судочинства, викладеного у частині першій статті 2 ГПК України, випливає, що, вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити".

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Судом встановлено, що 09.06.1999 між Фондом державного майна України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" було укладено договір оренди державного майна № 572, відповідно до умов якого ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" є орендарем державного майна - причалів № 1-5 Дніпро-Бузького морського порту, розташованих за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 54.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.08.2014 у справі № 910/11171/14 вищевказаний договір визнано продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором з урахуванням змін, внесених додатковими угодами, до 01.04.2029.

Позивач зазначає, що до 24.02.2022 вищевказане орендоване майно використовувалось позивачем в його господарській діяльності. Проте, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та блокуванням РФ торгового судноплавства в Чорному морі, використання позивачем орендованого майна після 24.02.2022 стало неможливим. Позивач зазначає, що він не використовував протягом січня-липня 2023 орендоване майно.

Посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 р. № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану", позивач зазначає, що має право на звільнення від орендної плати, проте, відповідач не виконує норми вищевказаної постанови КМУ № 634 в частині видачі позивачу довідок, що не дозволяє позивачу реалізувати право на звільнення від орендної плати за орендоване державне майно.

Судом також встановлено, що відповідач ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Миколаївського морського порту) є балансоутримувачем орендованого позивачем державного майна - причалів № 1-5 Дніпро-Бузького морського порту, розташованих за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 54, що не заперечується учасниками справи.

Підпунктом 4-1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" від 27.05.2022 № 634 за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022, передбачено звільнення від орендної плати орендарів, які є портовими операторами та використовують майно, розташоване, зокрема, в морському порту Миколаїв, починаючи з 24 лютого 2022 р. і до моменту повного відновлення торговельного судноплавства або встановлення Кабінетом Міністрів України рівня охорони у зазначених морських портах нижче, ніж рівень 3.

Вказаною нормою також передбачено, що звільнення від орендної плати надається окремим рішенням орендодавця за зверненням орендаря. Підставою для прийняття рішення про звільнення від орендної плати є довідка балансоутримувача відповідного орендованого державного майна за встановленою Фондом державного майна формою про те, що орендар такого майна протягом звітного місяця не використовував таке майно в своїй діяльності. Зазначена довідка надається орендодавцю не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, а довідка за період з 1 серпня по 30 вересня 2022 р. - не пізніше 10 листопада 2022 року.

Отже, вказаною нормою передбачено наступний алгоритм дій:

1) орендар надає балансоутримувачу лист щодо підтвердження невикористання орендованого майна;

2) балансоутримувач орендованого майна надає орендодавцю за встановленою Фондом державного майна формою довідку про те, що орендар такого майна протягом звітного місяця не використовував таке майно в своїй діяльності;

3) орендар звертається до орендодавця із відповідною заявою про звільнення від орендної плати;

4) орендодавець приймає рішення.

При цьому, оскільки вказаною нормою не передбачено дій балансоутримувача у випадку використання орендарем орендованого майна, то відповідно балансоутримувач не зобов`язаний надавати довідку або вчиняти інші дії.

В свою чергу пунктом 17 постанови № 634 на Фонд державного майна покладено обов`язок зі здійснення контролю за виконанням умов, зазначених у підпунктах 4-1 і 4-2 пункту 1 цієї постанови.

Суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах метою позивача (орендаря) фактично є досягнення правового результату - звільнення від орендної плати. Водночас, позивач звернувся до суду із позовом про зобов`язання балансоутримувача видати довідку про невикористання орендованого майна в січні-липні 2023, тобто позивачем обрано неефективний спосіб захисту, оскільки спосіб захисту у виді зобов`язання відповідача видати довідку фактично не забезпечить поновлення порушеного права позивача, не забезпечить відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту, не призведе до позитивного для позивача результату, якого прагне позивач, - звільнення від орендної плати. Належним та ефективним способом захисту прав орендаря є звернення до орендодавця із вимогою про звільнення від орендної плати.

Додатково, не спростовуючи попередніх висновків, суд також зазначає, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, відповідно позовна вимога про зобов`язання відповідача в майбутньому надавати позивачу довідки є безпідставною, оскільки невідомо чи настануть відповідні обставини в майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в позові.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Судовий збір в сумі 4 294, 40 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України покласти на позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 03.11.2023

Суддя Е.М. Олейняш