ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3323/22

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання - Кратковський Р.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача - Симбірцев Є.В., довіреність від 28.09.2022 року;

від відповідача - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ"

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2023, повний текст якого складено та підписано 01.06.2023

у справі №916/3323/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ЕНЕРГУМ"

до відповідача: Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ"

про стягнення 1 261 440,82 грн,-

головуючий суддя - Лічман Л.В.

місце прийняття рішення: Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 02.11.2023 року згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю ,,ЕНЕРГУМ" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ", в якій просило стягнути з Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ЕНЕРГУМ" заборгованість за придбану електричну енергію за період квітень - червень 20221 у розмірі 1 261 440,82 грн., з яких: 1067231,96 грн заборгованості за придбану електричну енергію, 54121,41 грн інфляційних нарахувань, 10639,27 грн 3% річних, 129448,18 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу №5-09.02.21/ХЕ/ЧДВ від 09.02.2021 щодо своєчасної оплати за спожиту електричну енергію у спірний період.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 року у справі №916/3323/22 (суддя Лічман Л.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ЕНЕРГУМ" 1067231грн 96 коп. заборгованості за придбану електричну енергію, 16008грн 49 коп. судового збору. В решті позову відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за придбану електричну в сумі 1067231,96.

Разом з тим, господарським судом було відмовлено у стягненні інфляційних втрат, 3% річних та пені, оскільки обов`язок оплатити за електроенергію виник у Споживача в листопаді 2022 р.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Комунальне підприємство Агрофірма радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 року у справі №916/3323/22 в частині задоволених вимог і постановити в цій частині нове рішення, який відмовити позивачу у задоволенні його позову.

Заявник апеляційної інстанції зазначає, що в основу оскаржуваного рішення суду першої інстанції покладено довідку від 25.07.2022 року №20/07-026100 видану АТ «Херсонобленерго»,однак така довідка, на думку апелянта, не може бути прийнята в якості належного та допустимого доказу, оскільки, як стало відомо відповідачу з публікації в ЗМІ, АТ «Херсонобленерго», як і КП Агрофірма радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" було захоплено військами рф, а 27.06.2022 року окупаційна влада призначила на товаристві нового керівника.

Тобто, відповідь надана АТ «Херсонобленерго» в період захоплення товариства окупаційними військами, джерело походження даних комерційного обліку, які використало АТ «Херсонобленерго», а також механізм отримання їх для надання відповіді - не відомо і викликає сумнів в їх правильності та правдивості.

Однак, суд проігнорував вищевказані доводи та докази відповідача та не надав їм належної оцінки.

Крім того, скаржник вважає, що господарським судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьою особою АТ «Херсонобленерго», оскільки у даній справі є питання на які виключно може відповісти представник АТ «Херсонобленерго».

Також, апелянт вказує, що господарським судом в оскаржуваному рішенні тезісно викладено доводи та аргументи відповідача та не надано належної оцінки неправильності формування актів приймання-передачі електричної енергії за спірний період, тобто неправомірність визначених обсягів спожитої енергії та нарахованих сум і, як наслідок, не підтвердження загальної суми заборгованості.

Апелянт також зазначає, що в ході розгляду справи представником відповідача було заявлено клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, проте суд взагалі не зазначив в оскаржуваному рішенні про вказане.

Крім того скаржник зауважує, що через відсутність у сторін та суду спеціальних знань в енергетичній сфері є доцільним призначити у справі судову експертизу з метою встановлення обсягу спожитої відповідачем електроенергії за період квітень, травень, червень 2022 року та технічного стану електролічильників, встановлених на об`єктах відповідача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" на рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2023, повний текст якого складено та підписано 01.06.2023 у справі №916/3323/22; призначено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" до розгляду на 02 листопада 2023 року об 11:00 год.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ ,,ЕНЕРГУМ" просить апеляційну скаргу Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" до ТОВ ,,ЕНЕРГУМ" у справі №916/332223/22 залишити без задоволення.

30.10.2023р. від представника Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ЕНЕРГУМ" - Сімбірцева Є.В. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 ).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ЕНЕРГУМ" - Сімбірцева Є.В. про проведення судового засідання, призначеного на 02 листопада 2023р. об 11:00, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; судове засідання ухвалено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

В судовому засіданні 02.11.2023 в режимі відеоконференції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, про розгляд апеляційної скарги повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Враховуючи, що явка сторін не визвалась обов`язковою, судова колегія вважає, за можливе розглянути справу за відсутністю вказаного представника.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, судова колегія апеляційної інстанції дійшла наступних висновків.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

09.02.2021 між ТОВ ,,ЕНЕРГУМ" (Постачальник) та Агрофірмою радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 5-09.02.21/ХЕ/ЧДВ (Договір), відповідно до п.1.1 якого цей Договір про постачання електричної енергії споживачу є договором, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом підписання сторонами двох примірників, які мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається у Постачальника, другий у Споживача.

Умови Договору розроблені відповідно до Закону України ,,Про ринок електричної енергії, ПРРЕЕ та є однаковими для всіх споживачів (п.2.1 Договору).

За Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору (п.2.1 Договору).

Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до Договору. При цьому Споживач разом із заявою до Договору та не пізніше 01 грудня кожного поточного року надає Постачальнику на погодження відомості про розмір очікуваного помісячного споживання електричної енергії на відповідні розрахункові періоди наступного року (додаток до Договору) (п.3.1 Договору).

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до Договору (п.5.1 Договору).

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п.5.2 Договору).

Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (п.5.5 Договору).

Розрахунки Споживача за Договором здійснюються на поточний рахунок, а в разі відкриття Постачальником іншого рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (рахунок)... Оплата вартості електричної енергії за Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куплену електричну енергію відповідно до умов Договору. Рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни (п.5.6 Договору).

Споживач зобов`язується здійснити оплату рахунку Постачальника в строк, вказаний у рахунку, згідно додатку 2. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п.5.7 Договору).

Споживач зобов`язується: забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно і умовами Договору… (п.6.2 Договору).

Постачальник має право: отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію… (п.7.1 Договору).

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п.12.1 Договору).

Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини згідно чинного законодавства України, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору (п.12.2 Договору).

Строк виконання зобов`язань за Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (п.12.3 Договору).

Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства, а саме підтверджуючі документи, видані Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою (п.12.4 Договору).

У випадку невчасного або неналежного повідомлення з боку будь-якої зі сторін про факт настання форс-мажорних обставин, а також невчасного або неналежного надання підтверджуючих документів сторона позбавляється права посилання на форс-мажорні обставини як на підставу невиконання або неналежного виконання зобов`язань (п.12.5 Договору).

Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від сплати Постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення (п.12.6 Договору).

Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту підписання його сторонами (п.13.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору є заява-приєднання.

Додатком № 2 до Договору є Комерційна пропозиція постачальника електричної енергії ТОВ ,,ЕНЕРГУМ" споживачу Агрофірма, в якій вказано, що підсумкова ціна за 1 кВт*год вираховується за наступною формулою: ЦІНАпідс = Цфакт + Цпосл + Тпост, де: ЦІНАпідс підсумкова ціна за електричну енергію для споживача у відповідному розрахунковому місяці; Цфакт фактична вартість спожитої електричної енергії споживачем у відповідному розрахунковому періоді, що вираховується за формулою. При цьому толеранс по обсягам небалансів (відхилення фактичних обсягів споживання від планових обсягів) становить 50%. Цпосл ціна додаткових послуг, пов`язаних з постачанням електроенергії Споживачу (вартість передачі мережами НЕК ,,Укренерго, послуги Оператора ринку, Адміністратора розрахунків, внески на регулювання НКРЕКП, фінансові гарантії РДД, інші обов`язкові витрати, згідно з нормативними документами). Тпост тариф на послуги постачальника електричної енергії ТОВ ,,ЕНЕРГУМ, що становить 0,01 грн без ПДВ за 1 кВт*год… (п.1 Додатку № 2 до Договору).

Розрахунки за електричну енергію здійснюються виключно в грошовій формі відповідно до умов Договору, шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника, вказаний у рахунку на оплату та на сайті Постачальника (п.3.1 Додатку № 2 до Договору).

Порядок оплати: 20% вартості до 5-го числа поточного місяця; 20% вартості до 10-го числа поточного місяця; 30% вартості до 15-го числа поточного місяця; 30% вартості до 25-го числа поточного місяця (п.4.1 Додатку № 2 до Договору).

Рахунок за фактично відпущену електричну енергію надається Постачальником Споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані Постачальником рахунки/акти за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті згідно пункту 4.1 комерційної пропозиції (п.5.1 Додатку № 2 до Договору).

Оплата послуг з передачі, розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем на рахунки Оператора системи розподілу/передачі за тарифами (цінами), які регулюються Регулятором і розраховуються у встановленому законодавством порядку (п.6.1 Додатку № 2 до Договору).

Цей Договір діє до 31 грудня 2021 року включно та набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами (п.10.1 Додатку № 2 до Договору).

Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 21 (двадцять один) день до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов (п.10.2 Додатку № 2 до Договору).

Додатковою угодою від 01.06.2021 р. № 1 до Договору: викладено термін Тпост в п.1 Комерційної пропозиції, що є додатком 2 до Договору, в наступній редакції: ,,Тпост тариф на послуги постачальника електричної енергії ТОВ ,,ЕНЕРГУМ", що становить 0,04 грн без ПДВ за 1 кВт*год; викладено п.4.1.1 Комерційної пропозиції, що є додатком 2 до Договору, в наступній редакції: ,,4.1.1 постоплата у розмірі: 100% вартості фактично спожитої електроенергії у дату отримання Споживачем Акту приймання-передачі фактично відпущеної електроенергії, але не пізніше 10-го числа наступного місяця за місяцем споживання.

Договір, який продовжив дію на 2022 р., додатки та додаткову угоду до нього підписано повноважними представниками та скріплено печатками контрагентів.

Як вбачається зі змісту довідки від 25.07.2022 р. № 20/07-026100, виданої AT ,,Херсонобленерго" як оператором системи розподілу, на Агрофірму розподілено електричну енергію в січні 2022 р. у кількості 105357 кВт*год, в лютому 2022 р. у кількості 74843 кВт*год, в березні 2022 р. у кількості 56971 кВт*год, в квітні 2022 р. у кількості 64071 кВт*год, в травні 2022 р. у кількості 215090 кВт*год, в червні 2022 р. у кількості 38832 кВт*год. Постачальником електроенергії вказано ТОВ ,,ЕНЕРГУМ".

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі електричної енергії, в яких, виходячи з названої вище кількості електроенергії, визначено її вартість за квітень 2022 р. у розмірі 207248,66 грн (тариф 2,69556 грн за кВт*год без ПДВ), за травень 2022 р. у розмірі 731725,86 грн (тариф 2,83496 грн за кВт*год без ПДВ), за червень 2022 р. у розмірі 128257,44 грн (тариф 2,7524 грн за кВт*год без ПДВ). Зазначені акти підписано та скріплено печаткою виключно Постачальника.

Вказуючи на те, що Споживач відмовився сплачувати кошти в загальній сумі 1067231,96 грн за електричну енергію, отриману в квітні червні 2022 р., Постачальник звернувся з позовом до Господарського суду Одеської області в рамках провадження у даній справі

Крім того, на підставі умов Договору Постачальник нарахував та заявив до стягнення зі Споживача 54121,41 грн інфляційних нарахувань, 10639,27 грн 3% річних, 129448,18 грн пені.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 року у справі №916/3323/22 (суддя Лічман Л.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ЕНЕРГУМ" 1067231грн 96 коп. заборгованості за придбану електричну енергію, 16008грн 49 коп. судового збору. В решті позову відмовлено.

Оскільки рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 року у справі № 916/3323/23 Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" оскаржується лише в частині стягнення заборгованості за придбану електричну енергію у розмірі 1067231, 96 грн., а суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги при апеляційному перегляді справи, колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду в апеляційному порядку оскаржуване рішення в частині вимог щодо стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені не переглядається.

Предметом позову у справі № 916/3323/23 є наявність або відсутність підстав для стягнення з Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" суми заборгованості за поставлену Товариством з обмеженою відповідальністю ,,ЕНЕРГУМ" електричну енергію у вищевказаному розмірі.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст. 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч.2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 712 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 09.02.2021 між ТОВ ,,ЕНЕРГУМ" та Агрофірмою радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 5-09.02.21/ХЕ/ЧД.

Споживач зобов`язується здійснити оплату рахунку Постачальника в строк, вказаний у рахунку, згідно додатку 2. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п.5.7 Договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. (п.п.5.5. договору №5-09.02.21/ХЕ/ЧД від 09.02.2021).

Рахунок за фактично відпущену електричну енергію надається Постачальником Споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані Постачальником рахунки/акти за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті згідно пункту 4.1 комерційної пропозиції (п.5.1 Додатку № 2 до Договору).

Як зазначив місцевий господарський суд та підтверджено під час апеляційного перегляду, на виконання умов договору ТОВ ,,ЕНЕРГУМ" протягом квітня-червня 2022р. поставлено відповідачу електроенергію, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 25.07.2022 р. № 20/07-026100, виданою AT ,,Херсонобленерго" як оператором системи розподілу

В свою чергу, відповідач в порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,692,714 ЦК України, ст.193 ГК України, умов Договору вартість електроенергії в загальній сумі 1067231,96 грн з ПДВ не оплачено, не дивлячись на те, що строк виконання зобов`язань на вказану суму згідно ст.530 ЦК України настав 12.11.2022 р.

Положеннями статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання, за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (пункт 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, як вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідач допустив порушення взятих на себе зобов`язань в частині своєчасної оплати, у зв`язку з чим позивачем були заявлені правомірні вимоги про стягнення з відповідача 1067231,96 грн заборгованості за придбану електричну енергію.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення невірно застосував норми процесуального права щодо всебічного повного та об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, доводи та заперечення відповідача не взято до уваги.

Суд апеляційної інстанції відхиляє такі доводи апеляційної скарги з огляду на умови підписаного сторонами договору.

Розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів (п. 4.1 Постанови Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії, далі - Постанова).

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. (п. 4.7 Постанови).

Згідно п. 4.12 Постанови плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну, а рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Відповідно до п.4.13 Постанови для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Таким чином, пріоритетними даними для розрахунків є дані, отримані від адміністратора комерційного обліку.

Згідно з п.10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР, який відповідно до ст..ст. 45,46 ЗУ «Про ринок електричної енергії» надає споживачам послуги з розподілу електричної енергії.

Таким чином, функції адміністратора комерційного обліку виконує оператор системи розподілу. Пріоритетними для розрахунків між споживачем та постачальником є дані, одержані від оператора системи розподілу.

Відповідно до п.3.7 Договору № 5-09.02.21/ХЕ/ЧД від 09.02.2021 у разі виникнення спірних питань між Споживачем та Оператором комерційного обліку щодо повноти/достовірності показів розрахункових засобів обліку, Постачальник може надавати Споживачу консультації та іншу допомогу щодо врегулювання спірних питань. Але в будь-якому випадку інформація Постачальника послуг комерційного обліку (Оператора комерційного обліку) є пріоритетною для здійснення комерційних розрахунків за цим Договором. Наявність заперечень з боку Споживача або спорів щодо показів засобів обліку не є підставою для затримки та/або неповної оплати коштів згідно виставлених Постачальником рахунків.

Таким чином, спір щодо показів розрахункових засобів обліку є спором між Споживачем та Оператором комерційного обліку.

При цьому, згідно п.3.7 Договору наявність спору між Споживачем та Оператором комерційного обліку щодо показів розрахункових засобів обліку не позбавляє Споживача обов`язку оплатити Постачальнику обсяг згідно зафіксованих показів розрахункових засобів обліку.

Щодо посилань апелянта на ту обставину, що позивач рахунків на оплату йому не надсилав, колегія суддів зазначає, що згідно п.5.1 Комерційної пропозиції, що є Додатком №2 до Договору, надані Постачальником рахунки/акти за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті згідно п.4.1 комерційної пропозиції.

Таким чином, виставлений Постачальником акт за фактично відпущену електричну енергію є належним документом для здійснення оплати.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що постачання постачальником споживачу електроенергії та прийняття цієї електроенергії споживачем є підставою для виникнення у споживача зобов`язання оплатити спожиту електроенергію відповідно до умов договору, який є обов`язковим до виконання в силу вимог ст.. 629 ЦК України.

Також колегія суддів зауважує, що перебування відповідача на окупованій території жодним чином не спростовує той факт, що електрична енергія йому поставлялась та ним споживалась. Належним та допустимим доказом того, що електроенергія споживалась є довідка AT ,,Херсонобленерго" від 25.07.2022 р. № 20/07-026100. При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що Агрофірма в установленому порядку повідомила ТОВ ,,ЕНЕРГУМ" про відмову від Договору або про неможливість його виконання в зв`язку тим, що підприємство захоплено ворожими військами, та тим, що окупаційна влада призначила своє незаконне керівництво на підприємстві відповідача, чим унеможливило ведення господарської діяльності. За відсутності таких повідомлень у ТОВ ,,ЕНЕРГУМ" не існувало законних підстав для нездійснення поставок електричної енергії протягом квітня червня 2022 р. відповідачу, а останній зобов`язаний оплатити її вартість.

Щодо доводів скаржника, з посиланням на лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1.колегія суддів зазначає наступне.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК).

Приписами ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 ст. 218 ГК України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України», ТПП України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч. 2 ст. ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України»).

Статтею 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 №44 (5) (далі Регламент), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі сертифікат) - це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Згідно з п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

За результатами розгляду заяви і наданих документів та прийняття рішення уповноваженою особою щодо можливості засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за наявністю підстав, видає Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (п. 6.10 Регламенту).

Разом з тим, відповідний Сертифікат, виданий відповідно до Закону України «Про торгово-промислові палати України» та Регламенту, в матеріалах даної справи відсутній, як і відсутні докази, що відповідач звертався до ТПП України або відповідної регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Колегія суддів враховує, що листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, розміщеному в мережі Інтернет https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda.pdf, та адресованому «Всім кого це стосується», ТПП України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.97 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Разом з тим, вказаний загальний офіційний лист ТПП України не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зокрема, укладеного між сторонами даної справи, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Лист, як вже зазначалось, фактично адресований «Всім кого це стосується».

Колегія суддів зазначає, що підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у випадку невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання через військову агресію проти України повинно супроводжуватися конкретними доказами на підтвердження неможливості виконати зобов`язання в строк та належним чином саме через ці обставини.

Проте, відповідачем не надано у встановленому процесуальним законом порядку належних та допустимих доказів, які б підтверджували безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між військовою агресією проти України та неможливістю виконання ним конкретного зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що лише посилання відповідача на лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1., за відсутності в матеріалах даної справи поданих у встановленому процесуальним законом порядку доказів на підтвердження неможливості виконати конкретне зобов`язання в строк та належним чином, не може вважатись безумовним підтвердженням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Згідно з ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 ГПК України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч. 4 ст. 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційну скаргу Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 у справі № 916/3323/23 - без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства Агрофірми радгосп ,,БІЛОЗЕРСЬКИЙ" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2023 у справі №916/3323/23 - без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено та підписано

07.11.2023р.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький