ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023м. ХарківСправа № 922/3585/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засіданя Ломакіній О.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНАМЕКС» про розподіл судових витрат (вх. 28803 від 23.10.2023) по справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» (Україна, 61037, Харківська область, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 126, ідентифікаційний код особи 42206328)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНАМЕКС» (Україна, 61105, Харківська область, місто Харків, вулиця Киргизька, будинок 15, ідентифікаційний код особи 32564792)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

23.10.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНАМЕКС» надійшла заява (вх. № 28803) про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 922/3585/23, в якій Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНАМЕКС» просить суд ухвалити додаткове судове рішення у справі 922/3585/23, яким покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Ухвалою від 24.10.2023 подану заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.10.2023 о 11:50.

27.10.2023 за вх. 29311 від Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» надійшли заперечення про заявленого розміру судових витрат відповідача.

У призначене на 30.10.2023 судове засідання учасники справи своїх представників не направили.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНАМЕКС» про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом (ч. 1, 3 ст. 131-2 Конституції України).

Зазначеним положенням Конституції України кореспондує ст. 16 ГПК України, якою передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відшкодування судових витрат сторони, у тому числі й витрат на професійну правничу допомогу, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України). Метою впровадження зазначеного принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до вирішення спору в досудовому порядку.

Положеннями ст. 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Судом встановлено, що між позивачем та Адвокатом Костирею Геннадієм Анатолійовичем, що здійснює діяльність у статусі фізичної особи підприємця, було укладено Договір про надання правничої допомоги № 21/08-23 від 21.08.2023. Згідно пункту 1.1 Договору про надання правничої допомоги № 21/08-23 від 21.08.2023року, Виконавець зобов`язується у встановленому цим договором порядку, на платній основі, провести комплекс робіт (послуг) по захисту майнових інтересів Замовника, у спосіб: складання відзиву у справі № 922/3585/23, що розглядається Господарським судом Харківської області за позовом приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНАМЕКС» «про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 387 641,40 грн, пені - 111 934,29 грн., трьох відсотків річних - 6 717,37 грн та інфляційних втрат 11 007,84 грн.», в якому викласти правову позицію в обґрунтування заперечень проти позовних вимог в частині заявленої суми пені, у розмірі 111 934,29 грн.

У пункті 3.1. договору сторони погодили, що вартість робіт за цим договором складається з основної та додаткової винагороди. Пунктами 3.2, 3.3 цього ж договору передбачено, що основна винагорода Виконавця за цим договором складає 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.00коп., та сплачуються Замовником на користь Виконавця протягом 3-х днів з моменту винесення Господарським судом Харківської області Рішення у справі № 922/3585/23.

Актом № 1 від 25.08.2023року року приймання передачі виконаних робіт (послуг) за Договором № 21/08-23 від 21.08.2023року про надання правничої допомоги адвокатом, та розрахунку їх вартості сторони погодили вартість виконаних робіт та їх наступний розрахунок: основної винагороди у розмірі 15000 грн.

Дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в порядку статті 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом правничої допомоги відповідачу під час розгляду даної справи.

При цьому, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (див. постанови Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19, від 03.02.2022 у справі № 910/17183/20).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (пункт 46 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19).

Крім того суд, вважає за необхідне зазначити, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).

Позивачем було надано заперечення щодо розміру заявлених відповідачем судових витрат, на думку позивача заявлена до стягнення сума витрат, пов`язаних з наданням ТОВ «Вінамекс» професійної правничої допомоги, не відповідає критеріям розумності, співмірності та є занадто завищеною.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України). Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року по справі № 912/354/20.

В той же час, подані до суду відповідачем документи визнаються судом належними доказами понесених судових витрат і, з огляду на міру складності справи, ціну позову та вчинені адвокатом дії по захисту інтересів відповідача, суд не вбачає завищення заявлених витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати на правничу допомогу відповідача по даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на позивача підлягають покладенню судові витрати відповідача на правничу допомогу в розмірі 3245,72 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНАМЕКС» (вх. 28803 від 23.10.2023) про розподіл судових витрат.

Ухвалити у справі додаткове рішення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» (Україна, 61037, Харківська область, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 126, ідентифікаційний код особи 42206328) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНАМЕКС» (Україна, 61105, Харківська область, місто Харків, вулиця Киргизька, будинок 15, ідентифікаційний код особи 32564792) витрати на правничу допомогу в розмірі 3245,72 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення підписано 31.10.2023.

Суддя Л.С. Лаврова