ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 листопада 2023 року Справа № 903/160/22
За заявою арбітражного керуючого Самчука А. М.

про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредитора

у справі №903/160/22

За заявою фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Шум М. С.

Секретар с/з Сосновська Ю. П.

Учасники справи:

від кредитора: АТ «Ощадбанк» - Місюра І. В.

керуючий реалізацією: н/з

Встановив: ухвалою суду від 09.03.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 призначено арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича

10.03.2022 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (номер публікації НОМЕР_2 ).

Ухвалою суду від 19.04.2022 заяву Акціонерного товариства Державний ощадний банк України від 08.04.2022 №21-1/355/11696/2022-02 про грошові вимоги до боржника фізичної особи ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано вимоги Акціонерного товариства Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 у розмірі в розмірі 1 533 841 грн. 32 коп. та 4 962 грн. 00 коп. судового збору в тому числі: 1 462 793 грн. 26 коп. 2 черга; 71 048 грн. 06 коп. 3 черга; 4 962 грн. 00 коп. судового збору, що відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

Постановою суду від 31.01.2023 ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 від 30.11.1995 ( АДРЕСА_1 ) визнано банкрутом і введено процедуру погашення боргів боржника; керуючим реалізацією майна у справі призначено арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича.

Оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 від 30.11.1995 ( АДРЕСА_1 ) банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 постанову Господарського суду Волинської області від 31.01.23 у справі № 903/160/22 залишено без змін.

Постановою КГС ВС від 22.08.2023 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Волинського обласного управління АТ "Ощадбанк" залишено без задоволення, постанову Господарського суду Волинської області від 31.01.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 у справі № 903/160/22 залишено без змін, ухвалу Господарського суду Волинської області від 31.01.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 у справі № 903/160/22 залишено без змін.

14.09.2023 керуючий реалізацією майна подав клопотання від 14.09.2023 №02-15/797 про затвердження звіту та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . До клопотання долучено серед іншого звіт за підсумком процедури погашення боргів у справі 3903/160/22.

Одночасно керуючий реалізацією майна ОСОБА_2 подав клопотання від 14.09.2023 №02-15/796 про скасування обтяжень, арешту та заборон, накладених на майно боржника.

Ухвалою суду від 17.10.2023 підсумковий звіт керуючого реалізацією майна ОСОБА_2 щодо боржника ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 від 30.11.1995 ( АДРЕСА_1 затверджено; завершено процедуру погашення боргів боржника ОСОБА_1 та припинено повноваження керуючого реалізацією майна ОСОБА_2 , звільнено боржника ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства, грошові вимоги кредиторів до фізичної особи ОСОБА_1 , а також грошові вимоги кредиторів (їх правонаступників), які виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , але не були заявлені кредиторами протягом провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, - визнано погашеними, а виконавчі документи за такими вимогами такими, шо не підлягають виконанню.

17.10.2023 арбітражний керуючий на електронну адресу суду надіслав Заяву від 17.10.2023 №02-15/840 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією майна та стягнення грошової винагороди з кредитора (АТ «Ощадбанк») в сумі 58 243 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 19.10.2023 розгляд заяви керуючого реалізацією майна Самчук А. М. від 17.10.2023 №02-15/840 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією майна та стягнення грошової винагороди з кредитора (АТ «Ощадбанк») призначено на 07.11.2023 на 11:30 год., запропоновано кредитору боржника до 06.11.2023 подати суду при наявності пояснення щодо заяви керуючого реалізацією майна.

Згідно зі звітом грошова винагорода арбітражного керуючого становить 58 243, 00 грн за період здійснення повноважень керуючого реалізацією майна за період з 01.02.2023 року по 07.09.2023 з розрахунку три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Арбітражний керуючий Самчук А. М. просить суд затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізації майна боржника та стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на його користь 58 243, 00 грн основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією майна боржника у справі №903/160/22.

Представниця кредитора АТ «Ощадбанк» в судовому засіданні та в поясненнях від 03.11.023 №55/5.-03/75511/2023 зазначила, що AT «Ощадбанк» вважає подану заяву арбітражного керуючого безпідставною та такою, яка не підлягає до задоволення.

Питання винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого врегульовано положеннями статті 30 КУзПБ.

КУзПБ чітко визначено перелік джерел сплати грошової винагороди арбітражного керуючого. Зазначений перелік є вичерпним, не може бути розширеним, і не передбачає сплату грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок кредиторів.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду (абз. 1 ч. 5 ст. 30 КУзПБ).

Кредитор звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 34 КУзПБ боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Отже, нормами КУзПБ передбачено додаткову вимогу щодо заяви боржника, у разі ініціювання ним провадження у справі про власне банкрутство обов`язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов`язаних із здійсненням провадження у справі про неплатоспроможність фізично особи. У визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за 120 днів в процедурі реструктуризації боргів боржника, оплата в процедурі визнання боржника банкрутом, введення процедури погашення боргів боржника, відшкодування судового збору, сплаченого кредиторами за подачу грошових вимог, згідно переліку кредиторів, який визнає боржник та їх правової допомоги, тощо.

Виконання цієї норми є гарантією законних очікувань кредиторів і арбітражного керуючого на відшкодування витрат пов`язаних з розглядом справи про неплатоспроможність фізичної особи, в межах строків, передбачених законом.

За таких обставин, Банк вважає, що підстав для затвердження звіту арбітражного керуючого - керуючого реструктуризацією Самчука Антона Миколайовича та виплати грошової винагороди, поза межами 120- днів, на які була введена процедура реструктуризації боргів, немає. Оплату за повноваження у межах 120 днів, арбітражний керуючий отримав із авансованих боржником коштів у повному обсязі.

КУзПБ не передбачає порядку (за чий рахунок відбувається) відшкодування грошової винагороди арбітражного керуючого у разі, якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів. Отже, повністю перекласти тягар відшкодування грошової винагороди арбітражного керуючого на кредитора є порушенням його прав, оскільки це не передбачено законом.

На переконання Банку, судова практика щодо стягнення з кредитора оплати послуг арбітражного керуючого покладає на кредитора додаткове фінансове навантаження незважаючи на те, що вимоги кредитора і так залишаються не задоволеними в повній мірі та останній несе тягар фінансових утрат через невиконання зобов`язань боржником.

Однак, такий підхід не може бути виправданий у справі про визнання боржника- фізичної особи неплатоспроможною, яка порушується самим боржником.

Також банк звертає увагу суду, що статтею 5 Закону України «Про оплату праці» визначено, що, організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів.

Як убачається із вищевказаної статті Закону України «Про оплату праці» в переліку підстав для організації оплати праці немає такої підстави як рішення суду.

А відтак, на переконання Банку, органи судової влади не вправі вирішувати неурегульовані законодавчими та іншими актами питання щодо оплати праці арбітражного керуючого.

Після завершення процедури погашення боргів та закриття провадження у справі, що має наслідком звільнення від боргів, у суду не має перешкоди стягнути з боржника ОСОБА_1 грошову винагороду для арбітражного керуючого, адже чинним КУзПБ запроваджено «добровільне банкрутство» боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля звільнення від боргів.

За результатами розгляду в судовому засіданні заяви керуючого реалізацією майна боржника Самчука а. М. від 17.10.2023 №02-15/840 про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією майна боржника за період з 01.02.2023 по 07.09.2023 та стягнення відповідних коштів в сумі 58 243 грн. 00 коп. з АТ «Ощадбанк» як кредитора у справі, суд зазначає:

Відповідно до положень ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Таким чином, Кодексом визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

За змістом ч. 5 ст. 30 КУзПБ оплата послуг арбітражного керуючого за період виконання ним своїх повноважень може здійснюватися з фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника.

При цьому, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд вправі застосувати такий принцип дорозподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням процедури розпорядження майном (в тому числі на виплату грошової винагороди ліквідатора), за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення фонду для оплати грошової винагороди розпоряднику майна чи відшкодування його витрат, оскільки законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Крім того, у разі якщо судом не встановлено обставин можливості здійснення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат за рахунок джерел, визначених в ст. 30 КУзПБ (авансування коштів для оплати послуг арбітражного керуючого на депозитний рахунок господарського суду; за рахунок здійснення боржником господарської діяльності; прийняття рішення комітету кредиторів про створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого; за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна боржника), арбітражний керуючий не позбавлений права на звернення до суду із заявою про виплату грошової винагороди та відшкодування витрат за рахунок кредиторів виходячи з принципу пропорційності їх грошових вимог, за наявності на те правових підстав.

Близька за змістом правова позиція, з посиланням на висновки про застосування норм права, викладені у численних постановах Верховного Суду: від 15.07.2020 у справі № Б14/040-07/15-08, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.02.2020 у справі № 11/Б-921/1448/2013, від 14.08.2019 у справі № 5/80-10, від 09.07.2019 у справі № 15/55/2011/5003, від 18.04.2019 у справі № 5010/1864/2011-Б-13/56, від 16.04.2019 у справі № 914/2458/16, від 13.02.2019 у справі № 910/22696/15, від 30.01.2019 у справі № 910/32824/15, від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16, від 19.04.2018 у справі № 265/2б-02/14/13-08, від 21.03.2018 у справі № 3/67-Б, зазначена в постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 5011-15/2551-2012.

В даному випадку, у наданому суду звіті арбітражного керуючого Самчука А. М. про нарахування і виплату грошової винагороди, арбітражним керуючим за виконання повноважень керуючого реалізацією майна нарахована основна грошова винагорода в загальному розмірі 58 243 грн. 00 коп. за період з 01.02.2023 по 07.09.2023 з розрахунку три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання повноважень.

Судом встановлено, що 07.09.2023 під час проведення зборів кредиторів боржника ОСОБА_1 кредитор АТ «Ощадбанк» відмовив у схваленні звіту керуючого реалізацією про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення відшкодування витрат арбітражного керуючого у процедурі реалізації майна боржника.

Так, рішення засідання зборів кредиторів про затвердження звіту арбітражного керуючого про розмір основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією майна у справі №903/160/22 та її виплату відсутнє.

Суд зазначає, що неприйняття зборами кредиторів (комітетом кредиторів) рішення щодо схвалення або погодження звітів арбітражного керуючого не позбавляє господарський суд права розглянути їх самостійно.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.07.2018 у справі №5019/2862/11, від 04.06.2019 у справі №Б-24/172-09.

Надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.07.2020 справа №918/454/18).

Разом з тим, відповідні схвалення та погодження комітетом кредиторів звітів про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за своїм змістом є додатковими гарантіями дотримання прав учасників провадження у справі про банкрутство та в силу Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд не зв`язаний такими погодженнями (або ж їх відсутністю) у своїх правових позиціях та процесуальних діях під час провадження у справі про банкрутство; наявність чи відсутність відповідних погоджень підлягає дослідженню судом та обґрунтованому врахуванню або відхиленню.

Джерела виплати залишку основної винагороди арбітражного керуючого Самчука А.М. за виконання повноважень керуючого реалізацією майна відсутні, фонду оплати праці арбітражного керуючого зборами кредиторів не створено.

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам (висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16 та постанові Верховного суду від 16.04.2019 у справі №914/2458/16, №05/5026/1809/2012 від 16.01.2018).

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг керуючого реалізацією майна в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Відповідно до правової позиції, закріпленої в постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №902/626/20 кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Щодо тверджень Банку про те, що КУзПБ не передбачає сплату грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок кредиторів звертається до висновків ВС, а саме:

Той факт, що не сформовано ліквідаційну масу, а також, що кредиторами не створено відповідного грошового фонду, право на утворення якого передбачено попередніми законодавчими актами, що регулювали процедуру ліквідації банкрута, так і чинним Кодексом України з процедур банкрутства, не звільняє кредиторів від обов`язку платити арбітражному керуючому за виконання роботи (позиція Верховного Суду у справі №918/454/18 від 16.07.2020).

З огляду на викладене вище, відмінність боржників, яка виражається у різному статусі юридичних та фізичних осіб і застосування до них різних процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, жодним чином не може нівелювати право арбітражного керуючого на отримання передбаченої законом винагороди та на відшкодування його витрат, що й підкреслено у правових висновках Верховного Суду викладених в постановах від 24.04.2018 у справі №910/2923115-г, від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 16.04.2019 у справі №914/2458/16, від 30.01.2019 у справі №910/32824/15.

Щодо тверджень Банку про оплату послуг арбітражного керуючого за рахунок боржника, суд зазначає, що як передбачено КУзПБ, фізичною особою Чилієм В. С. при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність авансовано на депозитний рахунок суду кошти в якості оплати праці арбітражного керуючого за виконання ним повноважень за перші три місяці у встановленому Кодексом розмірі. Відповідні кошти сплачені арбітражному керуючому Самчуку А. М. за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів.

Щодо тверджень Банку про непогашення його вимог до боржника суд зазначає, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією) в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, не виявлення керуючим реалізацією в процедурі погашення боргів боржника його майна, інших активів та грошових коштів, за умови встановленого судом факту повноти та належності виконання ним своїх обов`язків у цій процедурі, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Суд також бере до уваги, що ухвалою суду від 17.10.2023 в задоволенні скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 12.05.2023 №55/5.9-03/445 на бездіяльність керуючого реалізацією майна боржника Самчука А. М відмовлено повністю.

Судом не встановлено обставин неналежного виконання арбітражним керуючим Самчуком А. М. повноважень керуючого реалізацією майна, а у скарзі кредитора на бездіяльність керуючого реалізацією відмовлено.

Тривалість провадження у справі про банкрутство Чилія В. С. та, зокрема, процедури реалізації майном була невеликою з 01.2023 по 07.09.2023

Суд досліджено та встановлено повноту дій арбітражного керуючого Самчука А. М. у цій справі, фактичний обсяг виконаної роботи в процедурі реалізації майна боржника є співмірним з нарахованою грошовою винагородою.

Згідно зі звітом керуючого реалізацією майна, останнім нараховано грошову винагороду в мінімальному розмірі, що визначений КУзПБ, а саме три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання повноважень з 01.02.2023 по 07.09.2023 в сумі 58 243 грн. 00 коп.

Зважаючи на викладене, заява арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича від 17.10.2023 №02-15/840 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредитора підлягає до задоволення повністю.

Керуючись, ст.ст. 1, 2, 30, 113, 114, 130-135 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича від 17.10.2023 №02-15/840 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди та стягнення грошової винагороди з кредитора задовольнити.

2. Затвердити звіт арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізації майна боржника у справі №903/160/22 про банкрутство фізичної особи Чилія В. С. за період з 01.02.2023 по 07.09.2023 в сумі 58 243 грн. 00 коп.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, 01001, місто Київ, вул. Госпітальна, будинок 12-Г) на користь арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1863 від 07.02.2018 р.) (Iban: НОМЕР_4 , МФО: 305299, Назва банку: ПАТ КБ Приватбанк, код ЄДРПОУ: ) 58 243 грн. 00 коп. основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією майна боржника у справі №903/160/22.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З врахуванням положень ст.ст. 253, 256, 257 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.11.2023

Суддя М. С. Шум