ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023м. ХарківСправа № 922/2786/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши клопотання Фермерського господарства "АГРОЗЕМЛЯ" про розподіл судових витрат (вх.№28332 від 17.10.2023) по справі

за позовом Фермерського господарства "АГРОЗЕМЛЯ", смт.Дворічна, Харківська обл. (поштова адреса: 25006, м.Кропивницький, вул.Гагаріна, 7)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО", м.Харків (адреса: 61058, м.Харків, вул.Іванівська, 1, офіс 403)
про стягнення 5729738,81 грн
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - Гетьман А.А. (адвокат, ордер серія АХ№1142188 від 31.07.2023 року).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 року у справі №922/2786/23 в позові відмовлено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО" на користь Фермерського господарства "АГРОЗЕМЛЯ" заборгованість у загальному розмірі 5729715,64 грн, з яких 4624301,38 грн основна заборгованість із сплати вартості поставленого товару, 947616,76 грн інфляційні нарахування за весь час прострочення, 157797,50 грн 3% річних, крім того, 85945,74 грн судового збору.

Представником позивача до закінчення судових дебатів у справі заявлено клопотання про подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення.

Судом призначено судове засідання для вирішення питання щодо судових витрат на 24.10.2023 року, встановивши позивачу строк 5 днів для надання суду доказів понесених судових витрат.

17.10.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача (вх.№28332) про стягнення 20000,00 грн витрат на правничу допомогу, та докази наданих послуг, виконаних адвокатом по справі №922/2786/23 на вказану суму.

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання 24.10.2023 року не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.10.2023 року заперечував проти задоволення клопотання про розподіл судових витрат, посилаючись на те, що позивачем не надано до суду платіжного доручення на сплату понесених витрат на правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані представником позивача на підтвердження понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу, заслухавши заперечення відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог; для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.4 ст.244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представником позивача до закінчення судових дебатів у справі заявлено клопотання про подання доказів адвокатських витрат після ухвалення рішення.

На виконання приписів ч.8 ст.129 ГПК України позивачем надіслано відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до чч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем надано до суду наступні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу:

- договір про надання правової (правничої) допомоги №2405/23-ПД-01 від 24.05.2023 року;

- додаткова угода №1 від 19.06.2023 року до договору про надання правової (правничої) допомоги №2405/23-ПД-01 від 24.05.2023 року;

- рахунок на оплату №90 від 19.06.2023 року;

- ордер серія АХ №1049055 від 19.06.2023 року;

- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2104, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області від 11.04.2018 року №7;

- акт наданих послуг №172 від 13.10.2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи 24.05.2023 року між Фермерським господарством "АГРОЗЕМЛЯ" (клієнтом) та адвокатським об`єднанням "Справар" в особі директора (керуючого партнера) Михайлова Володимира Леонідовича укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якого адвокатське об`єднання виконувало роботи та надавало послуги у обсязі та порядку, встановленому за домовленістю сторін.

19.06.2023 року між Фермерським господарством "АГРОЗЕМЛЯ" (клієнтом) та адвокатським об`єднанням "Справар" в особі директора (керуючого партнера) Михайлова Володимира Леонідовича укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №2405/23-ПД-01 від 24.05.2023 року, відповідно до якї адвокатське об`єднання здійснює представництво інтересів клієнта у справі за позовом клієнта до ТОВ "КАІС АГРО" та надає іншу професійну правничу допомогу , пов`язану із представництвом та захистом прав та інтересів клієнта під час судового розгляду справи у Господарському суді Харківської області.

Пунктом 2 Додаткової угоди визначено обсяг та зміст правової допомоги, а також розмір гонорару за правову допомогу, надану клієнту, у зв`язку з підготовкою та розглядом позовної заяви, заяви про забезпечення позову, представництва інтересів клієнта у Господарському суді Харківської області та зазначено опис робіт (наданих послуг) з вартістю таких робіт. Розмір гонорару за правову допомогу складає 20000,00 грн.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди оплата за надану правову допомогу здійснюється клієнтом шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок адвокатського об`єднання протягом 5 днів з моменту підписання сторонами цієї додаткової угоди та підставі рахунку.

На виконання умов договору та додаткової угоди між сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг №172 від 13.10.2023 року, відповідно до якого Адвокатське об`єднання "Справар" надало, а ФГ "АГРОЗЕМЛЯ" прийняло послуги, загальний обсяг яких складає 20000,00 грн, в тому числі:

- юридична консультація клієнта щодо судового розгляду справи - 500,00 грн;

- правовий аналіз представлених клієнтом документів, підготовка доказів, виготовлення копій документів - 1500,00 грн;

- моніторинг судової практики з аналогічних питань - 1000,00 грн;

- підготовка та затвердження позовної заяви - 6500,00 грн;

- підготовка заяви про забезпечення позову - 2000,00 грн;

- підготовка заяв та клопотань по суті справи, а також представництво прав та інтересів клієнта під час розгляду справи у суді першої інстанції - 8500,00 грн.

Такі самі послуги перелічені у додатковій угоді №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №2405/23-ПД-01 від 24.05.2023 року.

Відповідно до правової позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена у додатковій постанові від 21.01.2020 року по справі №904/1038/19 за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо.

Вибір форми та суб`єкта такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, з означених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до чч.1,2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та в надання інших видів правової допомоги клієнту.

Судова практика свідчить, що українські суди, здійснюючи розподіл витрат на послуги адвоката, керуються практикою Європейського суду з прав людини. У своїх рішеннях у справах "Баришевський проти України" від 26.02.2015, "Гімадуліна та інші проти України" від 10.12.2009, "Двойних проти України" від 12.10.2006, "Меріт проти України" від 30.03.2004, "East/West Jinnee Limited" проти України" від 23.01.2014 ЄСПЛ указував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Сформована практика Європейського суду з прав людини заснована на тому, що заявник має право на відшкодування витрат в розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений. Зокрема, у справі "Неймайстер проти Австрії" було вирішено, що витрати на правову допомогу присуджуються в тому випадку, якщо вони були здійснені фактично, були необхідними і розумними в кількісному відношенні (пункт 43 рішення "Неймайстер проти Австрії").

Згідно з ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес,

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо,

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з процесуальним законодавством розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірний із:

1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020: "Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони".

Втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Відповідачем клопотання про зменшення даних витрат до суду не надано.

На підставі додаткової угоди №1 від 19.06.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги №2405/23-ПД-01 від 24.05.2023 року, акту наданих послуг визначена загальна вартість послуг в розмірі 20000,00 грн.

Обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: договором, додатковою угодою та актом наданих послуг. Отже позивачем надані до суду належні докази на підтвердження виконання наданих послуг з правничої допомоги.

Щодо заперечень відповідача, що позивачем не надано доказів щодо сплати понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 23.02.2021 у справі № 922/2503/20.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем не надано доказів сплати ним таких витрат, проте позивачем надано докази того, що такі витрати в розмірі 20000,00 грн мають бути сплачені позивачем адвокату за надання останнім правової допомоги, підтверджено обсяг й вартість наданих послуг.

Таким чином, проаналізувавши зміст наданих позивачем доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що надані адвокатом послуги цілком відповідають критеріям дійсності, необхідності, розумності їх розміру та є такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткової відмови в позові, судові витрати в розмірі 20000,00 грн розподіляються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, на відповідача покладаються витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19999,92грн.

Враховуючи вищевикладене, заява позивача про розподіл витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 79, 80, 86, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС АГРО" (адреса: 61058, м.Харків, вул.Іванівська, 1, офіс 403; ) на користь Фермерського господарства "АГРОЗЕМЛЯ" (юридична адреса: 62702, Харківська обл., Дворічанський р-н, смт.Дворічна, вул.Слобожанська,9; поштова адреса: 25006, Кіровоградська обл., м.Кропивницький, вул.Гагаріна, 7; ) 19999,92 грн, у якості витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 02.11.2023

Суддя К.В. Аріт