РІШЕННЯ

10 жовтня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/377/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л.

за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю.

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб`юшн", місцезнаходження: 09400, Київська область, Ставищенський р-н., смт. Ставище, вул. Цимбала С. 8/1; адреса для листування : 02090, м.Київ, вул. В. Сосюри, 6, оф.403

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ММ-ГЛОБАЛ", юридична адреса : Україна, 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Івана Франка, будинок 10, квартира 4; Фактична адреса: 01042, м.Київ, вул. Саперне поле, буд.14/55

про стягнення заборгованості у розмірі 47 817 грн 69 коп., з яких: 40 983 грн 90 коп. основний борг, 4 220 грн 15 коп. пеня, 693 грн 72 коп. - 3% річних, 1 919 грн 92 коп. - інфляційні збитки

За участі представників:

Позивача: не з`явився;

Відповідача: не з`явився.

1. Суть та рух справи.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб`юшн" звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ММ-ГЛОБАЛ" про стягнення заборгованості у розмірі 47 817 грн 69 коп., з яких: 40 983 грн 90 коп. основний борг, 4 220 грн 15 коп. пеня, 693 грн 72 коп. - 3% річних, 1 919 грн 92 коп. - інфляційні збитки.

У відповідності до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 головуючим у справі №921/377/23 визначено суддю Гевка В.Л.

Ухвалою суду від 05.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.07.2021.

Ухвалами суду, в порядку статті 183 ГПК України, неодноразово відкладалось підготовче засідання та продовжувався розгляд підготовчого провадження.

У судовому засіданні 12.09.2023, судом продовжено строк підготовчого провадження до 10.10.2023, закрито підготовче провадження з 10.10.2023 та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.10.2023 о 10 год 00 хв.

06.10.2023 на адресу суду від ТОВ «Стор Фуд Дистриб`юшн» надійшло клопотання № 02/10/23 від 02.10.2023 про розгляд справи за відсутності учасника судового процесу.

Позивач участі повноважного представника у призначеному судовому засіданні 10.10.2023 не забезпечив.

Відповідач участі повноважного представника у призначеному судовому засіданні 10.10.2023 не забезпечив,будь-яких заяв чи клопотань не надав.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведене, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Судом, у судовому засіданні 10.10.2023, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалено скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

2. Аргументи сторін.

2.1. Аргументи позивача у позові.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "СторФудДистриб`юшн", (далі- Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ММ-ГЛОБАЛ", (далі - Покупець) укладено Договір поставки № 22/04/20 СФММ-Г від 22.04.2020, за умовами якого, Позивач зобов`язався передати у власність Продукцію (продукти харчування), у кількості, асортименті і по цінах, зазначених в цьому Договорі та у відповідності з замовленням Товару, а Відповідач зобов`язався приймати та оплачувати такий Товар на умовах, вказаних в Договорі та Додаткових угодах до нього.

За направленими Відповідачем заявниками, Позивачем було відвантажено товар в повному обсязі, в належній якості про що свідчать підписані уповноваженою особою Відповідача видаткові накладні та товарно- транспортні накладні без негативних відміток та зауважень, а саме:

Видаткова накладна № СФД00004708 від 17.08.2022 з товарно-транспортною накладною № 4708 від 17.08.2022, на суму: 12 094,26грн.

Видаткова накладна № СФД00004709 від 17.08.2022 роук з товарно-транспортною накладною № 4709 від 17.08.2022, на суму: 4564,32грн.

Видаткова накладна № СФД00005283 від 08.09.2022 з товарно-транспортною накладною № 5283 від 08.09.2022, на суму:17 805,24грн.

Видаткова накладна № СФД00005284 від 08.09.2022з товарно-транспортною накладною № 5284 від 08.09.2022, на суму: 6520,08грн.

Розрахунки за вищенаведеними поставками не проводились, сума заборгованості ТОВ «ММ-ГЛОБАЛ» становить 40 983,90грн.

Згідно з п.7.6. Договору та Додатковою угодою № 1 від 01.02.2022, Відповідач здійснює оплату Позивачу за поставлений Товар через 60 (шістдесят) днів з моменту фактичного отримання Товару.

З огляду на давність боргу та умови розрахунку за Товар (60 днів з моменту фактичного отримання), Позивачем нараховано штрафні санкції з моменту фактичного прострочення оплати.

Позивачем, з метою досудового врегулювання спору надіслано відповідачу Претензію №31/1 від 31.01.2023 щодо розрахунку за Договором, яку повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання із зазначенням «Відправлення не вручене під час доставки: інші причини».

З огляду на те, що відповідачем не погашено заборгованість за Договором поставки № 22/04/20 СФММ-Г від 22.04.2020, позивач звернувся до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ММ - ГЛОБАЛ» заборгованість у сумі 40 983грн 90коп., 4 220грн 15 коп.- пені, 693 грн 72коп. - 3% річних та 1 919грн 92коп. - інфляційних збитків.

2.2. Аргументи відповідача.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Будь яких інших клопотань в порядку господарського процессуального законодавства України не заявив.

3. Фактичні обставини встановлені судом.

Норми права, законодавство, судова практика, які застосував суд.

3.1. Щодо основної заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

У відповідності до статті 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі статтею 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Згідно із статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Предметом даного спору є заявлені вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 40 983грн 90коп., 4 220грн 15 коп.- пені, 693 грн 72коп. - 3% річних та 1 919грн 92коп. - інфляційних збитків.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ММ-ГЛОБАЛ» (надалі-Покупець), в особі Марщівського Максима Ігоровича, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та Товариства з обмеженою відповідальністю «СторФудДистриб`юшн», в особі директора Ходзицького Дениса Вікторовича, який діє на на підставі Статуту, з другої сторони, надалі - Постачальник, укладено Договір № 22/04/20 СФММ-Г.

Зідно з пунктом 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності з Замовленням Покупця, поставити Товар Покупцю, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти Товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в Специфікації чинній на момент замовлення товару.

Постачальник поставляє Товари згідно «Замовлень» Покупця на поставку Товару, які направляються Постачальнику на електронну пошту (Email) Постачальника . Постачальник зобов`язаний поставити Товар належної якості, з урахуванням достатнього і необхідного обсягу інформації про нього у відповідності до вимог, передбачених чинним законодавством України.(п.п.3.1 Договору).

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Товар поставляється Постачальником у відповідності з Замовленням Покупця по асортименту, кількості та в строк, зазначений в замовленні.(п.3.2. Договору).

Перехід права власності на Товар від Постачальника до Покупця здійснюється в момент фактичного приймання-передачі Товару в магазині Покупця та підписання Товарної накладної уповноваженими представними Сторін. Приймання-передача Товару за кількістю та якістю здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством України.(п.п.5.1. Договору).

Згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 11.1 Договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року.

Термін дії цього Договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік у випадку, коли жодна із Сторін не повідомить іншу про відмову від подальшої участі в цьому Договорі, але не пізніше, нід один календарний місяць до закінчення терміну дії цього Договору (п.п.11.1.2.Договору).

Відповідно до статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з п. 2.1 договору найменування та кількість товару зазначається в товарно-супровідних документах на кожну окрему партію товару, ціна на товар зазначаються з урахуванням погодженої сторонами специфікації.

Відповідно до п. 7.1 договору Покупець оплачує Товар, що поставляється, за цінами, погодженими Сторонами в Специфікації та підтвердженими у «Товарних накладних». Ціна на Товар в Специфікації вказується в гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми (ціна без ПДВ). Ціна кожного «артикулу Товару» зазначається в «Товарній накладній» і повинна відповідати ціні, яка узгоджена Сторонами в Специфікації.

Умовами статті 664 ЦК України встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 40 983,90 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними, які підписані обома сторонами.

Видаткова накладна № СФД00004708 від 17.08.2022 з товарно- транспортною накладною № 4708 від 17.08.2022, на суму: 12 094,26грн.

Видаткова накладна № СФД00004709 від 17.08.2022 з товарно-транспортною накладною № 4709 від 17.08.2022, на суму: 4 564,32грн.

Видаткова накладна № СФД00005283 від 08.09.2022 з товарно-транспортною накладною № 5283 від 08.09.2022, на суму:17 805,24грн.

Видаткова накладна № СФД00005284 від 08.09.2022 з товарно-транспортною накладною № 5284 від 08.09.2022, на суму: 6 520,08грн.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 7.6. договору (Додаток № 1 від 01.02.2022 до Договору поставки № 22/04/20СФММ-Г від 22.04.2021) визначено, що підставою для здійснення Покупцем оплати за поставлений Товар є виконання Постачальником своїх зобов`язань за Договором, зокрема, обов`язок зареєструвати «Податкову накладну» в Єдиному реєстрі податкових накладних, з дотриманням умов цього Договору, на дату настання строку оплати за Товар. Покупець здійснює оплату Постачальнику за поставлений Товар через 60 (шістдесят) днів з моменту фактичного отримання Товару Покупцем (підписання «Товарної накладної»), та за умови наявності зареєстрованої Постачальником «Податкової накладної» в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше ніж за 2 (два) календарних днів до настання строку оплати за Товар.

Як вбачається з матеріалів справи, поставка Товару за видатковими накладними за накладними № СФД00004708 від 17.08.2022 та № СФД00004709 від 17.08.2022 відбулась 17.08.2022, що підтверджується товарно-транспортними накладними № 4708 від 17.08.2022 та № 4709 від 17.08.2022, за видатковими накладними за накладними № СФД00005283 від 08.09.2022 та № СФД00005284 від 08.09.2022 відбулась 08.09.2022, що підтверджується товарно-транспортним накладними № 5283 від 08.09.2022, та № 5284 від 08.09.2022.

Крім цього, позивач звернув увагу суду на те, що відповідач скористався своїм правом та 01.04.2022 перейшов на спрощену систему оподаткування, що підтверджується скріном з податкової бази ДПС України (дані реєстру платників ПДВ), тобто протягом 2022 року, коли відбулися поставки товару, був платником єдиного податку 3 групи (2% на період воєнного, надзвичайного часу), відповідно ТОВ «ММ-Глобал» не мав статусу платника ПДВ, відповідно, умови розділу 9 Договору поставки (реєстрація податкових накладних) до даних правовідносин не застосовується. Однак позивач виконав свої обов`язки в повному обсязі та зареєстрував податкові накладні по здійснених поставках.

Так, податкова накладна № 221 від 17.08.2022 на суму 12 094,26грн, зареєстрована 17.08.2022, реєстраційний номер ; податкова накладна № 222 від 17.08.2022 на суму 4 564,32грн, зареєстрована 17.08.2022, реєстраційний номер ; податкова накладна № 120 від 08.09.2022 на суму 17 805,24грн, зареєстрована 08.09.2022, реєстраційний номер ; податкова накладна № 121 від 08.09.2022 на суму 6 520,08грн, зареєстрована 08.09.2022, реєстраційний номер .

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на умови п. 7.6. та положення статті 253 Цивільного кодексу України відповідач мав здійснити оплату поставленого товару у наступні строки за накладними № СФД00004708 від 17.08.2022 та № СФД00004709 від 17.08.2022 у строк до 15.10.2022 включно, за накладними № СФД00005283 від 08.09.2022 та № СФД00005284 від 08.09.2022 у строк до 06.11.2022 включно.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем підтверджено належними та допустими доказами, що ним свої зобов`язання за Договором виконано і поставлено відповідачу товар, проте відповідачем вказаний товар не оплачено.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із Претензією № 31/1 від 31.01.2023 року з вимогою сплатити борг за поставлений Товар в повному обсязі, а саме 40 983,90грн. Однак, претензію повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання із зазначенням «Відправлення не вручене під час доставки: інші причини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті поставленого товару не подано.

Так, станом на 10.10.2020 року заборгованість ТОВ «ММ-ГЛОБАЛ» перед ТОВ "Стор Фуд Дистриб`юшн" за поставлену продукцію становить: 40 983грн 90коп.

Як зазначає позивач і зазначене не спростовано відповідачем, дана заборгованість виникла в результаті нездійснення оплати Товариством з обмеженою відповідальністю «ММ-ГЛОБАЛ» наступних накладних: № СФД00004708 від 17.08.2022, № СФД00004709 від 17.08.2022, № СФД00005283 від 08.09.2022, № СФД00005284 від 08.09.2022, що складає 40 983грн 90коп.заборгованості.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 40 983грн 90коп.

3.2.Щодо стягнення пені.

Відповідно до пункту 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасної сплати за поставлений товар у повному обсязі, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 статті 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно пункту 1 статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до пункту 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до пункту 1 статті 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 2 статті 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 8.7 договору передбачено, у випадку порушення термінів оплати Товару, передбачених даним Договором, Покупець сплачує на користь Постачальника виключну неустойку в розмірі 0,05% від простроченої суми оплати за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з частини 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з розрахунку, долученого до позовної заяви, Позивачем здійснено нарахування пені на суму 16 658,58 за період з 16.10.2022 до 22.05.2023 (219 днів) та на суму 24 325,32грн за період 07.11.2022 по 22.05.2023 (197 днів), тобто поза шестимісячним терміном передбаченим статтею 232 ГК України.

Відтак, суд не може погодитись із обраним періодом розрахунку пені позивачем, та має за необхідне зазначити, що з урахуванням частини 6 статті 232 ГК України суми та строк прострочення сплати основного боргу відповідачем, вірно нарахованою та такою, що підлягає до стягнення є пеня у розмірі 3 737,86 грн обрахована:

- 16 658,58 за період з 16.10.2022 до 16.04.2023 (183 дні) - 1 524.26грн ;

- 24 325,32грн за період 07.11.2022 по 07.05.2023 (182 днів)- 2 213.60грн.

Отже, позов в даній частині є таким, що підлягає до задоволення.

В частині стягнення 482 грн 29коп. пені, яка нарахована в порушення частини 6 статті 232 ГК України, в позові слід відмовити, як необгрунтовано заявлених.

3.3. Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

З огляду на прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості поставленого товару, позивачем нараховано та заявлено до стягнення - 1 919,92 грн інфляційних втрат та 693,72 грн - 3% річних.

При цьому, такі нарахування здійснювались окремо по кожній з видаткових накладних, виходячи із строку оплати по кожній з них, визначеного відповідно до п.п.7.6 Договору та додатку 1 від 01.02.2022 до Договору поставки № 22/04/20СФММ-Г від 22 квітня 2021

Розглянувши надані позивачем розрахунки заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11.04.2018 року у справі №758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18) та від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Отже, оскільки відповідач порушив грошове зобов`язання щодо сплати коштів в сумі 40 983,90 грн на користь позивача, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Позивачем на підставі статті 625 ЦК України заявлено до стягнення 1919,92 грн інфляційних втрат (нарахованих за період листопад 2022 року травень 2023 року) та 693,72 грн 3% річних (нарахованих за період з 16.10.2022 по 22.05.2023 на суму 16 658,58грн та за період з 07.11.2022 по 22.05.2023 на суму 24 325,32грн).

Відтак, надані позивачем розрахунки заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає правомірним нарахування відповідачу за вказаний період 1919,92 грн інфляційних втрат та 693,72 грн 3% річних.

Враховуючи, що відповідач викладені у позовній заяві обставини не спростував, доказів погашення заявлених до стягнення сум станом на дату розгляду справи суду не подав, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб`юшн", щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ММ-ГЛОБАЛ", 1 919 грн 92 коп. інфляційних втрат та 693 грн 72 коп. 3% річних підлягають до задоволення як обгрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не спростовані у встановленому порядку відповідачем.

4. Висновки суду.

Із змісту частин 1,2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 129 Конституції України вказує, що до однієї із основних засад судочинства відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Згідно із частинами 2-3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 73, частин 1,3 статті 74 статей 76,77,78,79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.58 рішення від 10.02.2010 (заява №4909/04) Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29)

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (п. 54 рішення від 28.10.2010 (заява №4241/03) Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

5. Судові витрати.

Згідно із нормами ГПК України розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 129 ГПК України.

Відповідно до частин 1,2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок державив порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Іншісудовівитрати, пов`язані з розглядомсправи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви, позивачем, згідно платіжної інструкції № 8504 від 23.05.2023 року сплачено 2 684 грн судового збору.

З огляду на часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 42, 86, 129, 233, 236, 238, 241, з 253 по 259 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ММ-ГЛОБАЛ", юридична адреса : Україна, 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Івана Франка, будинок 10, квартира 4; Фактична адреса: 01042, м.Київ, вул. Саперне поле, буд.14/55, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб`юшн", місцезнаходження: 09400, Київська область, Ставищенський р-н., смт. Ставище, вул. Цимбала С. 8/1; адреса для листування : 02090, м.Київ, вул. В. Сосюри, 6, оф.403, - 40 983 (сорок тисяч дев`ятсот вісімдесят три) грн 90 коп.- суми основного боргу, 3 737 (три тисячі сімсот тридцять сім)грн 86коп. - пені, 693 (шістсот дев`яносто три)грн 72коп. - 3% річних, 1919(одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять)грн 92коп - інфляційних втрат.

3. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 482грн 29коп - пені - відмовити.

4. Судові витрати в складі судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, покласти на сторони пропорційно до задоволених вимог.

5. Судові витрати в складі судового збору в сумі 27 (двадцять сім) грн 1 коп. покласти на позивача у справі.

6. Судові витрати у складі судового збору в сумі 2 656 (дві тисячі шістсот п`ятдесят шість)грн 92коп. покласти на відповідача у справі.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ММ-ГЛОБАЛ", юридична адреса : Україна, 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Івана Франка, будинок 10, квартира 4; Фактична адреса: 01042, м.Київ, вул. Саперне поле, буд.14/55 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб`юшн", місцезнаходження: 09400, Київська область, Ставищенський р-н., смт. Ставище, вул. Цимбала С. 8/1; адреса для листування: 02090, м.Київ, вул. В. Сосюри, 6, оф.403 -2 656 (дві тисячі шістсот п`ятдесят шість)грн 92коп. судового збору.

8. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб`юшн", місцезнаходження: 09400, Київська область, Ставищенський р-н., смт. Ставище, вул. Цимбала С. 8/1; адреса для листування : 02090, м.Київ, вул. В. Сосюри, 6, оф.403 ();

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ММ-ГЛОБАЛ", юридична адреса : Україна, 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Івана Франка, будинок 10, квартира 4; Фактична адреса: 01042, м.Київ, вул. Саперне поле, буд.14/55 ();

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку ст.241 ГПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, визначеному статтями з 253 по 259 ГПК України.

Повний текст рішення надіслати :

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб`юшн", місцезнаходження: 09400, Київська область, Ставищенський р-н., смт. Ставище, вул. Цимбала С. 8/1; адреса для листування : 02090, м.Київ, вул. В. Сосюри, 6, оф.403 - до його електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ММ-ГЛОБАЛ", юридична адреса : Україна, 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Івана Франка, будинок 10, квартира 4; Фактична адреса: 01042, м.Київ, вул. Саперне поле, буд.14/55 - рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення поштового відправлення або вручити наручно особисто уповноваженим представникам.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повний текст складено - 03.11.2023.

Суддя В.Л. Гевко