ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023м. ДніпроСправа № 904/2050/23
За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд", м. Дніпро

про стягнення 251 855,38грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представники:

Від позивача: Медяний О.Ю., адвокат

Від відповідача: Кальник О.С., керівник; Бондар М.І., адвокат

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд" заборгованість у розмірі 251 855,38грн, з яких:

- основний борг у розмірі 188 931,92грн;

- пеня у розмірі 41 237,00грн;

- 3 % річних у розмірі 3 618,16грн;

- втрати від інфляції у розмірі 18 068,30грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №09420WN7MHAP016 від 10 березня 2016 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнає факт приєднання до Типового публічного договору розподілу природного газу, однак проти задоволення позовних вимог заперечує з наступних підстав:

- відповідно до постанови НКРЕКП від 22.12.2021 № 2744 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпрогаз" на період з 01.01.2022 до 31.12.2022 включно (з урахуванням фактичного обсягу споживання природного газу об`єктами ТОВ "Дорбуд" за попередній газовий рік) встановлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 0,90 грн. за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ). За умовами договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ;

- 02.05.2022 Оператор ГРМ надіслав лист № 491-Сл-3623-0522 "Повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання підприємства ТОВ "Дорбуд" з 05.05.2022". З 7-00 годин 05.05.2022 Оператор ГРМ установив на вентилі пломбу для повного припинення газопостачання. Тобто з ініціативи Оператора ГРМ було припинене надавання послуг з газозабезпечення відповідно до Типового Договору від 2016 року;

- якщо припинення або обмеження розподілу природного газу здійснюється за ініціативи Оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється. При цьому місячна вартість послуг розподілу зменшується з урахуванням кількості днів припинення (обмеження) розподілу природного газу. Таке припинення (обмеження) та відновлення розподілу природного газу споживачу здійснюється за рахунок Оператора ГРМ. Тобто Оператор ГРМ повинен був вчинити усі дії, які передбачені положеннями Кодексу ГРМ та Типового Договору з перерахунком фактично наданих послуг з розподілом та споживанням газу на момент відключення Споживача від системи газозабезпечення;

- акти з надання послуг з розподілу газу від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.07.2022 за об`єм газу, який не спожитий не підписані, оскільки: у травні 2022 року фактичне споживання становить 7,5м.куб. газу замість 58312,32 м.куб., зазначених в акті; у червні липні 2022 року вказується об`єм 58312,32 куб.м., у той час, коли Оператор припинив з 05.05.2022 постачання газу;

- 29.07.2022 Оператором ГРМ складено акт про припинення газопостачання шляхом обрізки трубопроводу методом газової зварки;

- про повне припинення газопостачання свідчать і акти приймання-передачі спожитого природного газу, надані від постачальника газу - акт № ДНГ0076465 від 31 травня 2022 року в об`ємі спожитого газу за травень - 7,5 м.куб. газу, акт № ДНГ0078252 від 30 червня 2022 року в об`ємі спожитого газу за червень - 0,00 м.куб. За підрахунком відповідача заборгованість з розподілу природного газу з урахуванням фактично спожитого газу складає 8,14грн (за травень), яка повністю сплачена. Заборгованість за червень-липень 2022 року відсутня;

- 06.05.2022 відповідач надав на адресу позивача лист № 0605/2 в якому повідомляв, що у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану з 28.02.2022 підприємство не працює, не має прибутку та можливості виконати свої зобов`язання за договором розподілу природного газу від 01.01.2016. Просив здійснити перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту ТОВ "Дорбуд", виходячи з фактично використаних у березні-травні 2022 року об`ємів споживання природного газу;

- відповідно до умов договору (розділ X пункт 10.1) сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин);

- Оператор ГРМ, ініціюючи послідовну процедуру повного припинення газопостачання підприємства ТОВ "Дорбуд", не виконав вимоги Кодексу ГРМ та Типового Договору про складання відповідних документів та надання реальних актів кінцевого взаєморозрахунку з розподілу природного газу та споживання природного газу за фактичними показниками лічильника.

У письмових поясненнях, які надійшли до суду 16.08.2023, позивач зазначив, що покликання відповідача у відзиві на позовну заяву на положення пункту 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання є безпідставним, оскільки випадки передбачені п. 3.17 гл.3 роз V ПБСГ передбачають виключно необхідність ремонту в зв`язку з якою можлива тривала зупинка саме установки. Натомість, ситуація Відповідача не відповідає жодному з наведених вище критеріїв: припинення (обмеження) газопостачання відбулося в зв`язку з несвоєчасною оплатою послуг згідно умов договору розподілу природного газу, а не в зв`язку з необхідністю проведення ремонту установки; на об`єкті Відповідача обліковуються комерційний вузол обліку та 2 газові горілки з пальниками, що є газоспоживним обладнанням, а не газовою установкою.

З 01.01.2021 річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року. Інформація щодо обсягів замовленої потужності була зазначена оператором ГРМ, у тому числі, в Акті наданих послуг №ДНГ82006019 від 31.03.2022, зокрема в акті вказано, що споживач прийняв послуги відповідно до величини замовленої потужності, що визначається як 1/12 річної замовленої потужності об`єктів споживача та дорівнює 58 312,31 м.куб. на місяць. Тариф на послуги розподілу природного газу 0,9 грн. за 1 м.куб на місяць (без урахування ПДВ). Вказаний акт було підписано відповідачем та скріплений печаткою підприємства.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1. цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини приєднаної потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п.6.2. договору). Постановою НКРЕКП № 2744 від 22.12.2021 на період з 01.01.2022 до 31.12.2022 включно встановлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 0,90грн за 1 метр кубічний на місяць (без ПДВ). Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу.

Відповідач надав заперечення на письмові пояснення позивача, в яких зазначив, що позивач так і не надав відповіді, чи був факт припинення постачання природного газу з 05.05.2022. Вважає, що Оператор ГРМ, припинивши надавати послуги з 05.05.2022, не може вимагати оплати послуг, які фактично не надавались.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2023 справу №904/2050/23 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2023 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

19.06.2023 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.06.2023 постановлено перейти до розгляду справи №904/2050/23 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 03 серпня 2023 року.

З 03.08.2023 оголошено перерву до 17.08.2023.

Ухвалою суду від 17.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження по справі №904/2050/23 на тридцять днів до 18 вересня 2023 року включно; задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд" про відкладення розгляду справи; відкладено підготовче засідання у справі на 12.09.2023.

З 12.09.2023 оголошено перерву до 03.10.2023.

Ухвалою суду від 03.10.2023 закрито підготовче провадження у справі №904/2050/23, призначено справу до судового розгляду на 31.10.2023.

Судом досліджені наявні в матеріалах справи докази.

У судовому засіданні 31.10.2023 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений Постановою Національної, комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ).

Відповідно до пункту 2, глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператор ГРМ (до мереж якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газ, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 (далі - договір розподілу природного газу), в порядку визначеному цим розділом.

Згідно з пунктом 4, глави 3, розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно з пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

10.03.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорбуд" було подано Публічному акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) № 09420WN7MHAP016 (а.с.15).

В подальшому відбулася зміна найменування сторони договору, а саме: у зв`язку зі зміною типу та найменування акціонерного товариства "Дніпрогаз" з публічного на приватне, згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" від 11.04.2019, та затвердження нової редакції статуту (дата державної реєстрації статуту 24.06.2019), змінилась назва товариства на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (а.с.33-42).

Типовий договір розподілу природного газу затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), від 30.09.2015 №2498.

Пунктом 1.1. Типового договору визначено, що цей договір є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до пункту 1.3. типового договору, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовим) який є невід`ємною частиною цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунку оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Таким чином, підписавши заву-приєднання відповідач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу.

За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (пункт 2.1. типового договору).

Відповідно до пунктів 1-4 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається Оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

З 01.01.2021 річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншим за:

- 39 метрів кубічних - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі;

- 126 метрів кубічних - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі;

- 314 метрів кубічних - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не побутовим.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів).

Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

Відповідно до пункту 6.1. договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" надало додаток 4, в якому зазначено розрахунок втрат і витрат природного газу та перелік точок комерційного обліку споживача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд") (а.с.24-25).

Цей договір укладається на невизначений строк (пункт 12.1. договору).

Доказів зміни, розірвання чи визнання недійсним вказаного договору сторонами суду не надано.

Пунктом 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу.

Інформація щодо обсягів замовленої потужності була зазначена оператором ГРМ, у тому числі, в Акті наданих послуг №ДНГ82006019 від 31.03.2022, зокрема в акті вказано, що споживач прийняв послуги відповідно до величини замовленої потужності, що визначається як 1/12 річної замовленої потужності об`єктів споживача та дорівнює 58 312,31 м.куб. на місяць. Тариф на послуги розподілу природного газу 0,9 грн. за 1 м.куб на місяць (без урахування ПДВ).

Вказаний акт було підписано відповідачем та скріплений печаткою підприємства.

Отже відповідач був обізнаний щодо величини замовленої потужності свого об`єкту.

Крім того, позивачем в матеріали справи надано Акт приймання-передачі природного газу №ДНГ0060122 від 30.09.2021 з якого вбачається, що величина річної замовленої потужності на 2022 рік складає 699 747,81 м3 та не може бути менше обсягів, визначених абзацом 4 пункту 4 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ; величина потужності, що розрахована для місячної плати у 2022 році складає 58 312,32 метри кубічні.

Тому, величина річної замовленої потужності на 2022 рік становить 699 747,81 метри кубічні та не може бути менше обсягів, визначених абзацом четвертим пункту 4 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ.

Величина потужності, що розрахована для місячної плати у 2021 році складає 58 312,32 метри кубічні.

На виконання умов договору, у період з травня по липень 2022 року, позивач надав послуги з розподілу природного газу, а відповідач прийняв їх відповідно до величини замовленої потужності, що підтверджується актами наданих послуг, а саме:

- актом наданих послуг № ДНГ82011004 від 31.05.2022 на суму 62 977 грн. 31 коп. (а.с. 27)

- актом наданих послуг № ДНГ82012780 від 30.06.2022 на суму 62 977 грн. 31 коп. (а.с. 28)

- актом наданих послуг № ДНГ82015632 від 31.07.2022 на суму 62 977 грн. 30 коп (а.с.29).

Загальна сума оплати за надані послуги розподілу природного газу за період з травня по липень 2022 року складає 188931 грн. 92 коп.

Акти наданих послуг складені та підписані позивачем, підпису відповідача вказані акти не містять.

Акти наданих послуг направлені на адресу відповідача, про що свідчать описи вкладення у цінний лист, фіскальні чеки та поштові накладні (а.с.30-31).

Відповідач не здійснив оплату вартості наданих послуг з розподілу природного газу у сумі 188931 грн. 92 коп., що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання послуг з розподілу природного газу, строк дії договору, умови надання послуг та їх оплати, факт надання послуг, загальна вартість наданих за договором послуг, настання строку їх оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати, наявність підстав для стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних у заявлених до стягнення сумах.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як передбачено ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до пункту 6.1. Договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1. цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини приєднаної потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п.6.2. договору).

Згідно з постановою НКРЕКП № 2744 від 22.12.2021 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпрогаз" на період з 01.01.2022 до 31.12.2022 включно, встановлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 0,90 грн. за 1 метр кубічний на місяць (без урахування ПДВ)."

Враховуючи визначені контрагентами у пункті 6.6. договору порядок розрахунків за надані послуги, приймаючи до уваги їх прийняття відповідачем, господарський суд встановив, що строк оплати вказаних послуг є таким, що настав:

за актом наданих послуг № ДНГ82011004 від 31.05.2022 на суму 62 977 грн. 31 коп. 10.06.2022;

за актом наданих послуг № ДНГ82012780 від 30.06.2022 на суму 62 977 грн. 31 коп. 11.07.2022 (строк оплати визначено з урахуванням приписів частини п`ятої статті 254 ЦК України);

за актом наданих послуг № ДНГ82015632 від 31.07.2022 на суму 62 977 грн. 30 коп 10.08.2022.

Згідно платіжної інструкції від 31.05.2023 відповідачем сплачено 8,14грн за послугу з розподілу газу за травень 2022 року.

Відповідач в установлений договором строк свої зобов`язання з оплати наданих послуг з розподілу природного газу у сумі 188923,78грн (188931,92грн - 8,14грн) не виконав, викладені в позовній заяві доводи позивача не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у сумі 188923,78грн заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилався на неможливість виконання ним вказаного грошового зобов`язання перед позивачем, через те, що з 05.05.2023 відбулося припинення газопостачання Товариства шляхом установлення Оператором ГРМ на вентилі пломбу для повного припинення газопостачання. Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Акти наданих послуг за спірний період відповідачем не підписані, тож обов`язок сплатити за надані послуги у відповідача не настав.

При цьому відповідач покликається на пункт 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, згідно якого, якщо припинення або обмеження розподілу природного газу здійснюється за ініціативи Оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.12 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється. При цьому місячна вартість послуг розподілу зменшується з урахуваннями кількості днів припинення (обмеження) розподілу природного газу. Таке припинення (обмеження) та відновлення розподілу природного газу споживачу здійснюється за рахунок Оператора ГРМ.

Дослідивши доводи відповідача суд зазначає таке.

Оператор ГРМ 2 травня 2023 року надіслав лист № 491-Сл-3623-0522 від 02.05.2022 "Повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання підприємства ТОВ "Дорбуд" з 05.05.2022", в якому у зв`язку з несвоєчасною та/або неповною оплатою послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу, запропонував відповідачу у термін до 07:00год 05.05.2022 самостійно відключити від газових мереж газоспоживання (обмежити газоспоживання до рівня 0 тис.м.куб. на добу) і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання (а.с.75).

29.07.2022 службами Оператора ГРМ складено Акт про припинення газопостачання шляхом обрізки трубопроводу методом газової зварки, який підписано позивачем та відповідачем (а.с.76). Тобто сталося механічне від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

Тобто припинення газопостачання відбулося у зв`язку з несвоєчасною (неповною) оплатою послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання передбачено, що перед ремонтом і при тривалій зупинці (понад 3 доби) установки (за винятком котлоагрегатів, що знаходяться в резерві) газопровід до неї і газопровід до пальника (при його живленні від колектора до відключення на установку) необхідно відключати від діючих газопроводів першим по ходу газу до неї запірним пристроєм із встановленням інвентарної заглушки. Газопроводи безпеки у цей час повинні залишатися у відкритому стані.

Таким чином, випадки передбачені п. 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання передбачають виключно необхідність ремонту в зв`язку з якою можлива тривала зупинка саме установки.

Натомість, припинення (обмеження) газопостачання відбулося в зв`язку з несвоєчасною оплатою послуг згідно умов договору розподілу природного газу, а не в зв`язку з необхідністю проведення ремонту установки. Крім того, на об`єкті відповідача обліковуються комерційний вузол обліку та дві газові горілки з пальниками, що є газоспоживним обладнанням, а не газовою установкою.

Відповідно посилання відповідача на положення п. 3.17 гл.3 роз. V Правил є необгрунтованим.

Відповідач у відзиві на позовну заяву також посилався на неможливість виконання ним вказаного грошового зобов`язання перед позивачем, через те, що внаслідок воєнного стану у країні його підприємство не отримало очікуваного прибутку за договорами, укладеними з третіми особами, а також зупинило свою господарську діяльність.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Листом від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 28.02.2022 "Про введення воєнного стану".

Згідно п. 10.1. Типового договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

У п. 10.2. договору передбачено, що під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору.

Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства (п.10.3. договору).

Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку (п.10.4. договору).

Відповідач зазначає, що листом від 06.05.2022 № 0605/2 повідомляв позивача про неможливість належним чином виконувати свої зобов`язання за договором та посилався на лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Відповідно до Висновку Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеному у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів впливу саме воєнного стану на можливість виконання зобов`язань за договором. Отже, відповідачем не доведено наявність підстав для звільнення від відповідальності.

Крім вимоги про стягнення суми основного боргу, позивач просить стягнути пеню у розмірі 41 237,00грн за загальний період з 13.06.2022 по 11.01.2023; 3 % річних у розмірі 3 618,16грн за загальний період з 13.06.2022 по 01.03.2023 та втрати від інфляції у розмірі 18 068,30грн за період з липня 2022 року по січень 2023 року.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Споживач за умовами пункту 7.4 договору зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені договором.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, проведеного позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем невірно визначено період прострочки виконання зобов`язання за актом наданих послуг № ДНГ82012780 від 30.06.2022 на суму 62 977 грн. 31 коп. Прострочка за цим актом настає з 11.07.2022 (строк оплати визначено з урахуванням приписів частини п`ятої статті 254 ЦК України). В іншій частині розрахунок пені є вірним.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення пені є обґрунтованими в сумі 41150,73грн.

З огляду на обставини справи, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 зробила наступні висновки.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

На підставі викладеного, враховуючи пояснення відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 50% та стягнути з відповідача на користь позивача 20575,36грн (41150,73грн х50%).

Враховуючи дотримання балансу інтересів сторін, суд зазначає про неможливість зменшення розміру пені та штрафу більше, ніж на 50%. Порушення строків оплати мало місце і відповідач не навів обґрунтування наявності обставин, які б суттєво перешкоджали здійснити своєчасну оплату (хоча б частково) у визначений договором строк. Умови договору, в тому числі порядок та строк оплати, були відповідачу відомі, і відповідач міг, здійснивши своєчасну оплату, уникнути цих нарахувань, або суттєво зменшити їх. За таких обставин подальше зменшення штрафних санкцій зможе привести до втрати неустойкою засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Перевіркою розрахунку 3% річних встановлено, що під час його проведення позивачем допущені помилки, аналогічні тим, що й при обчсленні пені. Отже, за період з 13.06.2022 по 01.03.2023 три відсотка річних складають 3612,98грн.

Розрахунок втрат від інфляції відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 231180,42 грн, з яких: основний борг у сумі 188923,78 грн, пеня у сумі 20575,36грн, 3% річних у сумі 3612,98грн, втрати від інфляції у сумі 18068,30грн.

Щодо витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до пунктів 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п.8.23).

З урахуванням зазначених положень позивачем під час звернення з позовом до суду сплачено судовий збір у сумі 3777,83 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог, стягненню з відповідача підлягає 3776,34грн.

При цьому суд враховує, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача без урахування зменшення цих сум.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд" про стягнення заборгованості у розмірі 251855,38грн - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорбуд" (ідентифікаційний код 32835809; вулиця Олександра Оцупа, будинок 2, м. Дніпро, 49051) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (ідентифікаційний код 20262860; вулиця Олександра Кониського, будинок 5, м. Дніпро, 49101) заборгованість у сумі 188923,78 грн, пені у сумі 20575,36грн, 3% річних у сумі 3612,98грн, втрати від інфляції у сумі 18068,30грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 3776,34грн, видати наказ.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.11.2023

Суддя Н.М. Євстигнеєва