РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.09.2023Справа № 910/5111/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Лобок К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (03038, місто Київ, вулиця Лінійна, будинок 17)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмир ГМБХ" (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 2-А)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" (80383, Львівська область, село Малехів, вулиця Київська, будинок 36)

3. Фізичної особи-підприємця Еберле В`ячеслава ( АДРЕСА_1 )

про вилучення майна та стягнення 2 507 913,10 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Філіпчук Н.М.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмир ГМБХ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" та Фізичної особи-підприємця Еберле В`ячеслава про:

- вилучення та передання власнику об`єкта лізингу, а саме: навантажувача фронтального LiuGong CLG855H, 2021 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_2 , з усім приладдям (у тому числі свідоцтвом про державну реєстрацію предмета лізингу, комплектом ключів, комплектом державних реєстраційних номерів, сервісною книжкою);

- солідарне стягнення неустойки (штрафу) за період з 03.03.2023 по 13.03.2023 у розмірі 210 075,00 грн, нарахованої внаслідок неповернення об`єкта лізингу за договором фінансового лізингу №210907-1/ФЛ-Ю-С від 07.09.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2023 матеріали справи передані на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/5111/23, розляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.05.2023.

15.05.2023 в підготовче засідання представників відповідачі-1,-2,-3 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Судом у підготовчому засіданні 15.05.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 21.06.2023. Судом у підготовчому засіданні 15.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

21.06.2023 в підготовче засідання представників відповідачі-1,-2,-3 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Судом у підготовчому засіданні 21.06.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про задоволення усного клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та відкладено підготовче засідання на 10.07.2023.

04.07.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просить вилучити та передати власнику об`єкт лізингу і стягнути з відповідачів, як солідарних боржників, неустойку (штраф) за неповернення обєкта лізингу, нараховану за період з 03.03.2023 по 29.06.2023, у розмірі 2 507 913,10 грн.

10.07.2023 в підготовче засідання представники відповідачі-1,-2,-3 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача у підготовчому засіданні 10.07.2023 підтримував заяву про збільшення позовних вимог.

Судом у підготовчому засіданні 10.07.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог, у зв`язку з чим спір вирішується з її урахуванням. Крім того, судом відкладено підготовче засідання на 09.08.2023.

09.08.2023 в підготовче засідання представники відповідачі-1,-2,-3 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Судом у підготовчому засіданні 09.08.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про задоволення усного клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та відкладено підготовче засідання на 21.08.2023.

21.08.2023 в підготовче засідання представники відповідачі-1,-2,-3 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/5111/23 до судового розгляду по суті на 13.09.2023.

У судове засідання 13.09.2023 представники відповідачів не з`явилися, проте 12.09.2023 відповідачем-1 через відділ діловодства суду було подане клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд у судовому засіданні 13.09.2023 без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 13.09.2023 оголошувалася перерва до 25.09.2023.

У судове засідання 25.09.2023 представники відповідачів не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

При цьому суд дійшов висновку про належне повідомлення, зокреема, відповідачів -2, - 3 про час, дату та місце розгляду даної справи, виходячи з такого.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.04.2023, як й інші ухвали про повідомлення про дату, час і місце судового засідання були направлені, у тому числі, на адреси місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" - 80383, Львівська область, с. Малехів, вулиця Київська, будинок 36, та ФОП Еберле В`ячеслава - АДРЕСА_1 , вказані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, дана кореспонденція оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» поверталася до Господарського суду міста Києва з відміткою причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

За приписами ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 120 ГПК України унормовано, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Так, ч. 6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до приписів абз. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України " Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" унормовано, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що ризик неотримання поштової кореспонденції за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, несуть самі відповідачі -2, -3, тоді як направлення судом ухвал рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження відповідачів -2, -3, вказані у названу реєстрі, та їх повернення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» є достатнім для того, щоб вважати таке повідомлення належним.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України закріплено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Частиною 2 ст. 178 ГПК України унормовано, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відсутність суб`єктивної волі відповідачів на реалізацію права подати відзив на позовну заяву, як і неявка їх представників у призначені засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце останніх, не перешкоджають суду здійснити розгляд даної справи по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 25.09.2023 відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.09.2021 між ТОВ "Бест Лізинг" (лізингодавець) та ТОВ "Трансмир ГМБХ" (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № 210907-1/ФЛ-Ю-С, відповідно до умов якого лізингодавець передає лізингоодержувачу у платне користування на умовах фінансового лізингу майно, зазначене у специфікації до договору, а саме: новий навантажувач фронтальний, моделі LiuGong CLG855H, 2021 року випуску, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_2 , а лізингоодержувач приймає майно та зобов`язується своєчасно сплачувати періодичні лізингові платежі у порядку та строки, передбачені договором лізингу.

Пунктами 6.6, 6.1.1 загальних умов договору фінансового лізингу закріплене право лізингодавця в односторонньому порядку відмовитися від договору (розірвати договір) та вилучити об`єкт лізингу, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (в повному обсязі чи частково) та прострочення сплати становить більше 60 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в цьому договорі.

Пунктом 6.6.1 загальних умов до договору фінансового лізингу визначено, що лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення об`єкту лізингу із строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Якщо інше не встановлено у такому повідомленні, місцем виконання договору (зобов`язань по договору) щодо повернення лізингоодержувачем об`єкта лізингу є місцезнаходження лізингодавця. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій рахунок протягом строку, встановленого у повідомленні про вилучення об`єкта лізингу, повернути об`єкт лізингу лізингодавцю. Незалежно від цього лізингодавець має право самостійно вилучити об`єкт лізингу з місця зберігання (знаходження, експлуатації, ремонту тощо) об`єкта лізингу без будь-яких погоджень або дозволів лізингоодержувача або будь-яких інших осіб, з покладенням на лізингоодержувача понесених при цьому витрат. Лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло 6 робочих днів за днем відправлення лізингодавцем відповідного повідомлення та з цього моменту цей договір є розірваним.

У силу п. 6.6.2 загальних умов до договору фінансового лізингу лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт лізингу з усіма його складовими частинами, обладнанням, документами та іншими складовими, отриманими згідно акту, у стані, у якому він передавався лізингоодержувачу в лізинг, з урахуванням нормального зносу, який повинен був виникнути під час строку лізингу, у придатному для експлуатації стані. При поверненні об`єкта лізингу лізингоодержувач зобов`язаний підписати акт повернення об`єкта лізингу.

У п. 7.1.2 загальних умов до договору фінансового лізингу сторони погодили, якщо лізингоодержувач та/або інші особи, яким об`єкт лізингу може бути лізингоодержувачем у тимчасове користування, не повернули об`єкт лізингу або повернули його невчасно, зокрема у випадках вилучення об`єкта лізингу у відповідності до даного договору або чинного законодавства України, лізингоодержувач сплачує на вибір лізингодавця: неустойку у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити лізингоодержувачу в останньому періоді лізингу, який передує періоду невиконання лізингоодержувачем обовязку по поверненню об`єкту лізингу, в розрахунку за кожен день такого невиконання - за весь час невиконання; або лізингоодержувач сплачує лізингодавцю договірну санкцію (неустойку) у розмірі 1 % остаточної загальної вартості об`єкта лізингу за кожен день прострочення повернення об`єкта лізингу.

Як додаток до договору, сторонами погоджено графік сплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу, відповідно до якого визначено розмір авансового та 36 чергових лізингових платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.09.2021 між ТОВ «Бест лізинг» (кредитор), ТОВ "Трансмир ГМБХ" (боржник) та ФОП Еберле В`ячеславом (поручитель) було укладено договір поруки № 210907-5/П.

Також 07.09.2021 між ТОВ «Бест лізинг» (кредитор), ТОВ "Трансмир ГМБХ" (боржник) та ТОВ «ПОЗИТИВ-В» (поручитель) було укладено договір поруки № 210907-6/П.

За умовами названих договорів поручителі зобов`язалися солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за договором фінансового лізингу № 210907-1/ФЛ-Ю-С від 07.09.2021 в повному обсязі, а саме: - сплату кредитору лізингових платежів у встановлені договором строки. Розмір лізингових платежів відповідно до умов договору може бути змінений (збільшений); - сплату кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень договору та/або чинного законодавства (п. 2 договорів поруки).

При невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов`язань за контрактом, виконання яких забезпечується цим договором, поручитель і боржник будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов`язань за договором як від боржника, так і від поручителя окремо, так і від боржника та поручителя одночасно, як в повному обсязі, так і в частині боргу (п. 3 договорів поруки).

У п. 4 договорів поруки сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язання, виконання якого забезпечується цим договором, поручитель окремо повинен виконати таке зобов`язання перед кредитором за боржника протягом 3 робочих днів з дня отримання відповідної вимоги/вимог від кредитора. Сторони досягли згоди про те, що в разі неотримання поручителем вимоги кредитора (в т.ч., але не обмежуючись, якщо: поручитель змінив адресу, зазначену в договорі, та письмово не повідомив про це кредитора, або вимога кредитора повернута кредитору (в. т.ч., але цим не обмежуючись, у зв`язку з зазначенням неповної адреси (якщо адреса у такому вигляді була зазначена поручителем у цьому договорі або у подальшому письмовому повідомленні поручителя про зміну адреси), або відсутністю поручителя за адресою направлення вимоги, або відмовою від отримання вимоги, або закінчення терміну зберігання поштовим відділенням поштового відправлення тощо), вважається, що строк виконання поручителем свого обов`язку за цим договором настав протягом 10 календарних днів з моменту направлення кредитором відповідної вимоги на адресу поручителя, зазначену в цьому договорі (якщо про іншу адресу в подальшому поручитель письмово цінним листом або нарочно не повідомив кредитора).

Згідно п. 5 договорів поруки поручитель за цим договором буде залишатися зобов`язаним нарівні з боржником до моменту виконання всіх зобов`язань боржника за договором в повному обсязі.

Факт передачі майна позивачем відповідачу-1, котрий мав місце 17.09.2021, підтверджується актом прийому - передачі об`єкта лізингу у користування за договором фінансового лізингу № 210907-1/ФЛ-Ю-С від 07.09.2021.

Судом встановлено, що 22.02.2023 позивач звернувся до відповідача з повідомленням (вих. № 491 від 20.02.2023) про розірвання договору фінансового лізингу з підстави наявності у ТОВ "Трансмир ГМБХ" заборгованості зі сплати лізингових платежів строком понад 60 днів, а також вимогою про повернення об`єкт лізингу ТОВ «Бест лізинг» за адресою: м. Київ, вул. Лінійна, 17, у строк до 02.03.2023 включно.

Утім, відповідачем-1 об`єкт лізингу повернуто не було.

17.03.2023 позивач направив поручителям - ФОП Еберле В`ячеслава та ТОВ «ПОЗИТИВ-В», вимоги № 873 і № 876 відповідно про сплату ними за боржника заборгованості (неустойки) в сумі 210 075,00 грн на підставі п. 7.1.2 договору фінансового лізингу.

Однак, останні були залишені відповідачами-2, -3 без реагування.

Звертаючись до господарського суду, позивач зазначив, що у зв`язку з наведеними обставинами вимушений у судовому порядку вимагати вилучення та передання йому, як власнику, об`єкта лізингу, а також солідарного стягнення з відповідачів неустойки (штрафу) за неповернення об`єкта лізингу у сумі 2 507 913,10 грн за період з 03.03.2023 по 29.06.2023 (згідно заяви про збільшення позовних вимог).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 названого Кодексу).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 названого Кодексу).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем-1 у справі, є правовідносинами фінансового лізингу, які підпадають під правове регулювання ГК України, ЦК України, а також спеціального Закону України "Про фінансовий лізинг".

Частиною 1 ст. 292 ГК України визначено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначені права та обов`язки лізингодавця. Зокрема, останній зобов`язаний: у передбачені договором фінансового лізингу строки передати лізингоодержувачу об`єкт фінансового лізингу у стані, що відповідає призначенню такого об`єкта та умовам договору фінансового лізингу; прийняти об`єкт фінансового лізингу у разі розірвання договору фінансового лізингу або в разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу надавалося право володіння та користування об`єктом фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу.

Водночас лізингодавець має право, у тому числі, у випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу, відмовитися від договору фінансового лізингу, стягнути з лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу та у разі невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу - сплати неустойки у розмірі, встановленому цим Законом, за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу, якщо інший розмір неустойки не визначений договором фінансового лізингу.

У силу ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема, своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі; у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

У силу ч. 4 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса, зокрема, у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів.

Для цілей цієї статті сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається (частина 5 названої норми).

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про фінансовий лізинг» унормовано, що у разі повернення лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу, у тому числі з підстав розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках, визначених договором фінансового лізингу та цим Законом, лізингоодержувач зобов`язаний повернути об`єкт фінансового лізингу лізингодавцю у стані, в якому такий об`єкт було отримано від нього, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Товариство зазначило, що взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати лізингових платежів відповідач-1 не виконав, в обумовлені строки лізингові платежі за договором не сплатив, унаслідок чого понад 60 календарних днів за ним рахується прострочена заборгованість перед позивачем. У зв`язку з наведеною обставиною лізингодавець скористався своїм правом на відмову від договору шляхом направлення лізингодержувачу відповідного повідомлення № 491 від 20.02.2023, у якому також просив повернути предмет лізингу у строк до 02.03.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

До предмета доказування належить сукупність юридичних фактів матеріально-правового характеру, з якими закон пов`язує виникнення, зміну й припинення правовідносин між сторонами та на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою матеріального права, що регулює спірні правовідносини.

Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права в зобов`язальних правовідносинах, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини.

У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача, як кредитора у зобов`язанні.

Тож, виходячи з принципу змагальності сторін у процесі та загального правила розподілу тягаря доказування, саме відповідач-1, як лізингоодержувач, несе обов`язок з доведення належного виконання ним взятого на себе зобов`язання з оплати лізингових платежів.

Разом з тим, доказів здійснення відповідачем-1 належних оплат за договором фінансового лізингу у визначеному розмірі та у погоджені строки останнім до матеріалів справи не надано.

У силу ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як уже зазначалося, у п. п. 6.6, 6.1.1 загальних умов договору фінансового лізингу закріплене право лізингодавця в односторонньому порядку відмовитися від договору (розірвати договір) та вилучити об`єкт лізингу, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (в повному обсязі чи частково) та прострочення сплати становить більше 60 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в цьому договорі.

Лізингоодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло 6 робочих днів за днем відправлення лізингодавцем відповідного повідомлення та з цього моменту цей договір є розірваним (п. 6.6.1 загальних умов договору фінансового лізингу).

Матеріалами справи підтверджується факт надсилання позивачем 22.02.2023 відповідачу-1 повідомлення № 491 від 20.02.2023 про розірвання договору фінансового лізингу.

Отже, за умовами пункту п. 6.6.1, договір фінансового лізингу № 210907-1/ФЛ-Ю-С, укладений між позивачем та відповідачем-1 07.09.2021, є розірваним з 03.03.2023.

З моменту розірвання договору фінансового лізингу з ініціативи лізингодавця в лізингоодержувача виникає обов`язок негайно повернути об`єкт лізингу у відповідному стані, який закріплений законодавцем у ст. ст. 18, 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» та сторонами у п. п. 6.6.1, 6.6.2 загальних умов до договору фінансового лізингу.

Разом з тим, доказів на підтвердження повернення об`єкта лізингу лізингодавцю - підписаного представниками сторін акту повернення об`єкта лізингу, відповідачем-1 до матеріалів справи не надано.

Отже, оскільки договір фінансового лізингу є розірваними 03.03.2023, а відповідачем-1 до цього часу не повернуто позивачу об`єкта лізингу, тому вимога позивача щодо вилучення та передання власнику - позивачу, об`єкта лізингу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Після припинення дії договору лізингу невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірні дії лізингоодержувача. Тому права та обов`язки лізингодавця та лізингоодержувача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням відповідно до умов договору та положень законодавства, які регламентують наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення предмета лізингу (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19).

Частиною 4 ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» унормовано, що невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу відповідно до умов договору фінансового лізингу є підставою для нарахування неустойки, сплату якої лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача, у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити в останньому періоді, що передує періоду невиконання зазначеного обов`язку, в розрахунку за кожний день такого невиконання, за час невиконання, якщо інший розмір неустойки не визначений умовами договору фінансового лізингу.

Судом уже зазначалося, що у п. 7.1.2 загальних умов до договору фінансового лізингу сторони погодили, якщо лізингоодержувач та/або інші особи, яким об`єкт лізингу може бути лізингоодержувачем у тимчасове користування, не повернули об`єкт лізингу або повернули його невчасно, зокрема у випадках вилучення об`єкта лізингу у відповідності до даного договору або чинного законодавства України, лізингоодержувач сплачує на вибір лізингодавця: неустойку у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити лізингоодержувачу в останньому періоді лізингу, який передує періоду невиконання лізингоодержувачем обовязку по поверненню об`єкту лізингу, в розрахунку за кожен день такого невиконання - за весь час невиконання; або лізингоодержувач сплачує лізингодавцю договірну санкцію (неустойку) у розмірі 1 % остаточної загальної вартості об`єкта лізингу за кожен день прострочення повернення об`єкта лізингу.

З метою забезпечення виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань за договором фінансового лізингу, між 07.09.2021 між ТОВ «Бест лізинг» (кредитор), ТОВ "Трансмир ГМБХ" (боржник) та ФОП Еберле В`ячеславом (поручитель) було укладено договір поруки № 210907-5/П, також 07.09.2021 між ТОВ «Бест лізинг» (кредитор), ТОВ "Трансмир ГМБХ" (боржник) та ТОВ «ПОЗИТИВ-В» (поручитель) було укладено договір поруки № 210907-6/П.

За умовами названих договорів поручителі зобов`язалися солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за договором фінансового лізингу № 210907-1/ФЛ-Ю-С від 07.09.2021 в повному обсязі, у тому числі, й щодо сплати кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень договору та/або чинного законодавства (п. 2 договорів поруки).

При невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов`язань за контрактом, виконання яких забезпечується цим договором, поручитель і боржник будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов`язань за договором як від боржника, так і від поручителя окремо, так і від боржника та поручителя одночасно, як в повному обсязі, так і в частині боргу (п. 3 договорів поруки).

Згідно п. 5 договорів поруки поручитель за цим договором буде залишатися зобов`язаним нарівні з боржником до моменту виконання всіх зобов`язань боржника за договором в повному обсязі.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України закріплені правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою. Так, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, виходячи з приписів наведених норм та умов договору фінансового лізингу щодо альтернативного визначення розмірів неустойки і закріпленого права лізингодавця обирати один з них на власний розсуд, а також договорів поруки № 210907-5/П, № 210907-6/П від 07.09.2021, перевіривши при цьому виконаний позивачем розрахунок розміру заявленої до стягнення неустойки, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів, як солідарних боржників, на користь лізингодавця неустойки у сумі 2 507 913,10 грн за період з 03.03.2023 до 29.06.2023 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За встановленого суд зазначає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Вилучити та передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг"об`єкт лізингу, а саме: навантажувач фронтальний LiuGong CLG855H, 2021 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_2 , з усім приладдям (в тому числі свідоцтво про державну реєстрацію предмета лізингу, комплект ключів, комплект державних реєстраційних номерів, сервісну книжку).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмир ГМБХ" (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 2-А, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" (80383, Львівська область, село Малехів, вулиця Київська, будинок 36, ), Фізичної особи-підприємця Еберле В`ячеслава ( АДРЕСА_1 , номер запису 00002618) як з солідарних боржників на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (03038, місто Київ, вулиця Лінійна, будинок 17, ) неустойку (штраф) за неповернення об`єкта лізингу, нараховану з 03.03.2023 по 29.06.2023 за Договором фінансового лізингу № 210907-1/ФЛ-Ю-С від 07.09.2021 у розмірі 2 507 913 (два мільйони п`ятсот сім тисяч дев`ятсот тринадцять) грн 10 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмир ГМБХ" (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 2-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (03038, місто Київ, вулиця Лінійна, будинок 17, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 434 (тринадцять тисяч чотириста тридцять чотири) грн 23 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" (80383, Львівська область, село Малехів, вулиця Київська, будинок 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (03038, місто Київ, вулиця Лінійна, будинок 17, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 434 (тринадцять тисяч чотириста тридцять чотири) грн 23 коп.

6. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Еберле В`ячеслава ( АДРЕСА_1 , номер запису 00002618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (03038, місто Київ, вулиця Лінійна, будинок 17, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 434 (тринадцять тисяч чотириста тридцять чотири) грн 23 коп.

7. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

8. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 30.10. 2023.

Суддя М.Є. Літвінова