ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"11" жовтня 2023 р. м. Київ Справа № 911/966/23
Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О.
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизация", м. Київ
до Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Робікон", с. Демидів
про стягнення 246 100,00 грн
від позивача: Сокуров Я.В., адвокат, ордер серії АА № 1290786 від 30.06.2023;
від відповідача: Носик Б.М., адвокат, ордер серії АЕ № 1198433 від 10.05.2023.
Рішенням Господарського суду Київської області від 06.09.2023 у справі №911/966/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Прибор Импекс Автоматизиция" задволені повністю; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Робікон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизация» 7 416,76 грн заборгованості, 76 553,53 грн інфляційних нарахувань, 15 129,75 грн 3 % річних та 3 691,50 грн судового збору.

В судовому засіданні 06.09.2023 до судових дебатів представником позивача заявлено про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та подачу доказів за наслідками вирішення спору по суті.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як зазначено у ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

11.09.2023 через канцелярію господарського суду від позивача надійшла заява № 1 від 11.09.2023(вх. № суду 17206/23) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст 244 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.09.2023 заяву № 1 від 11.09.2023 (вх. № суду 17206/23 від 11.09.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизация" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/966/23 призначено до розгляду в судовому засіданні 11.10.2023.

В судовому засіданні 11.10.2023 присутній представник заявника підтримав подану суду заяву № 1 від 11.09.2023 (вх. № суду 17206/23 від 11.09.2023) про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/966/23 та просив суд задовольнити її. При цьому, в обґрунтування своєї заяви позивач вказував на те, що в ході розгляду справи № 911/966/23 з метою захисту інтересів та отримання правової допомоги, останній звертався за правничою допомогою до адвоката, у зв`язку з чим були понесені витрати, на підтвердження чого заявником надані відповідні докази.

09.10.2023 на електронну адресу господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Робікон" надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, підтримані представником в судовому засіданні 11.10.2023, в яких відповідач вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та неспівмірним із складністю справи. Так, ТОВ «Науково-виробнича фірма «Робікон» стверджує про те, що представником позивача навмисно затягувався розгляд справи, зокрема, що стосується необхідності надання позивачем додаткових процесуальних документів, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався, при цьому відповідач зауважує, що сума заявленого розміру витрат на правничу допомогу не становить 10,16 % ціни позову, як стверджу заявник, а становить 256 %, що є не співмірним із вимогами, які були розглянуті господарським судом.

Розглянувши заяву № 1 від 11.09.2023 (вх. № суду 17206/23 від 11.09.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизация" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/966/23, суд

встановив:

01.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизація» (клієнт) та Адвокатським бюро «Сокурова Ярослава» (виконавець) укладений Договір про надання правничої допомоги», за умовами п. 1.1 якого клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правничої допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта у відносинах з усіма органами державної влади та/або місцевого самоврядування, в тому числі, але не виключно, правоохоронними, контролюючими органами, органами державної міграційної служби, органами прокуратури Ураїни, органами Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Служби безпеки України, органами державної фіскальної служби України, Національного антикорупційного бюро України, а також будь-якими третіми особами незалежно від організаційно-правої форми та/або форми власності, та надає інші послуги необхідні для забезпечення належного ведення клієнтом господарської діяльності та/або захисту прав і законних інтересів клієнта.

Відповідно до п. 2.1 договору сторони погодили, що перелік послуг, їх вартість, порядок розрахунків та інші аспекти виконання договору визначаються в окремих замовленнях послуг.

24.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизація» (клієнт) та Адвокатським бюро «Сокурова Ярослава» (виконавець) підписаний Додаток № 1 до Договору від 01.08.2022, за умовами якого сторони дійшли згоди, що клієнт відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 01.08.2022 замовляє, а виконавець надає послуги з підготовки позовної заяви про стягнення з ТОВ «НВФ «Робікон» заборгованості за Договором поставки № 200320 від 20.03.2020 перед клієнтом та з супроводу судового процесу і участі у судовій справі у суді першої інстанції, перелік послуг яких погоджений між сторонами у пп. 1.1-1.8 п. 1 Додатку № 1.

Вартість послуг, передбачених у п.п. 1.1-1.7 п. 1 Додатку № 1 до договору є незмінною і становить 15 000,00 грн, незалежно від кількості судових засідань по справі в суді першої інстанції (п. 3.1 додатку).

Вартість послуг, передбачених у пп 1.8 п. 1 Додатку № 1 до договору є незмінною і становить 10 000,00 грн та виплачується клієнтом у випадку настання однієї з обставин, передбачених у пп. 1.8 п. 1 додатку (п. 3.2 додатку).

За фактом надання послуг, після розгляду справи у суді першої інстанції, тобто ухвалення рішення по справі, сторони складають та підписують акт приймання-передачі наданих послуг (п. 5 додатку).

07.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизація» та Адвокатським бюро «Сокурова Ярослава» підписаний Акт приймання-передачі наданих послуг № 9, за умовами якого адвокатським бюро було надано клієнту послуги:

з аналізу документації клієнта щодо господарських відносин з боржником щодо стягнення заборгованості за Договором поставки № 200320 від 20.03.2020; розрахунок суми заборгованості боржника перед клієнтом та штрафних санкцій за Договором поставки № 200320 від 20.03.2020; підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника та підготовка розрахунку штрафних санкцій інфляційних витрат, 3 % річних, окремо за кожний період та із врахуванням здійснених боржником часткових оплат; збір доказів в підтвердження порушення боржником умов договору, законодавства, в підтвердження позиції клієнта, зазначеній у позовній заяві та розрахунку штрафних санкцій; подання позовної заяви та розрахунку штрафних санкцій до Господарського суду Київської області; підготовка до судових засідань та участь у судових засіданнях у справі № 911/966/23 (судові засідання 10.05.2023, 31.05.2023, 21.06.2023, 09.08.2023, 06.09.2023); підготовка та подання до суду заяв по-суті спору та процесуальних документів після відкриття провадження у справі № 911/966/23; підготовка та подання до суду через канцелярію відповіді № 1 від 14.06.2023 на відзив на позовну заяву; підготовка та подання до суду заяви № 1 від 27.07.2023 про стягнення судових витрат з відповідача у повному обсязі у зв`язку із оплатою відповідачем суми основного боргу вже після відкриття провадження у справі № 911/966/23.

Вартість послуг, перерахованих у п.п.1.1 - 1.7.2 акту, становить 15 000,00 грн.

Разом з цим, Товариством з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизація» та Адвокатським бюро «Сокурова Ярослава» включені до Акту приймання-передачі наданих послуг № 9 від 07.09.2023 - 10 000,00 грн, визначені сторонами при умові досягнення мети послуг з надання професійної правничої допомоги.

Так, загальна вартість наданих виконавцем послуг становить 25 000,00 грн.

Адвокатським бюро «Сокурова Ярослава» були сформовані рахунки № 4 від 07.04.2023 на суму 15 000,00 грн та № 9 від 07.09.2023 на суму 10 000,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизація» на рахунок Адвокатського бюро «Сокурова Ярослава» було перераховано 15 000,00 грн, про що свідчить наявна в матеріалах справи платіжна інструкція № 5799 від 05.05.2023.

Так, згідно зі ст. 123 ГПК Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правничої допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

09.10.2023 на електронну адресу господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Робікон" надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких останній зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та неспівмірним із складністю справи. Так, ТОВ «Науково-виробнича фірма «Робікон» стверджує про те, що представником позивача навмисно затягувався розгляд справи, зокрема, що стосується необхідності надання позивачем додаткових процесуальних документів, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався, при цьому відповідач зауважує, що сума заявленого розміру витрат на правничу допомогу не становить 10,16 % ціни позову, як стверджу заявник, а становить 256 %, що є не співмірним із вимогами, які були розглянуті господарським судом.

Так, що стосується доводів відповідача щодо необґрунтованості відкладень розгляду справи, зокрема, з метою надання позивачу часу для підготовки та наданню суду відповіді на відзив та заяви про зменшення розміру позовних вимог, що на думку відповідача є навмисним затягування представником позивача розгляду справи, суд відзначає.

Відповідно до статті 46 Господарського процесуального кодексу України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання (п. 2 ч. 2).

Статтею 161 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Тобто, не обґрунтованими є заперечення відповідача щодо реалізації позивачем свого процесуального права на подання ним як заяви про зменшення розміру позовних вимог так і відповіді на відзив. Тим паче, в розрізі того, що відповідач не обмежив себе та скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву (вх. № 9473/23 від 15.05.2023), в якому поміж іншого, відповідач вказував на неправомірність дій позивача щодо нарахування інфляційних втрат та 3 % річних у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 з мотивів необхідності звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки відповідне порушення було наслідком форс-мажору (непереборної сили), а також стверджував про порушення саме позивачем умов договору.

Викладена відповідачем позиція логічно породжує бажання позивача, з метою спростування викладеного відповідачем у відзиві, та доведення позивачем своєї позиції надати суду процесуальний документи, в черговості, у даному випадку, це відповідь на відзив.

При цьому, не заслуговують на увагу й твердження відповідача щодо фактичного розгляду судом справи № 911/966/23 лише в частині основного боргу в розмірі 9 762,04 грн. та 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки відповідачем ще до першого судового засідання здійснено часткове погашення заборгованості, а отже й розмір витрат на правничу допомогу є співмірним із ціною позову.

31.03.2023 (вх. № суду 834/23) Товариство з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизация» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом № 1 від 30.03.2023 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Робікон» про стягнення 246 100,04 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов Договору поставки № 200320 від 20.03.2020 щодо оплати отриманого товару, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в сумі 154 416,76 грн та з огляду на наявність якої були нараховані 76 553,53 грн інфляційних нарахувань та 15 129,75 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.04.2023 відкрито провадження у справі № 911/966/23.

Так, з матеріалів справи № 911/966/23 вбачається, що позивач звернувся до суду ще у березні 2023 щодо стягнення наявної за відповідачем та не сплаченої, на час звернення до суду, заборгованості в сумі 154 416,76 грн та нарахованих неналежним виконанням умов договору 76 553,53 грн інфляційних нарахувань та 15 129,75 грн 3 % річних.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. Так, за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 127 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Заявою вих. № 1 від 27.07.2023 (вх. № 15106/23 від 07.08.2023) позивач відмовився від позову в частині стягнення 147 000,00 грн основної заборгованості, оскільки після відкриття провадження у справі (ухвала від 05.04.2023) відповідачем було сплачено 07.04.2023 - 56 000,00 грн основної заборгованості та 27.04.2023 - 91 000,00 грн основної заборгованості.

Відповідно до ч. 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Законодавчо передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Завданням суду при розгляді справи не є оцінка вищевказаних причин чи підстав, чи оцінка якості роботи адвоката, а є визначення обґрунтованого і адекватного розміру грошової суми, що підлягає стягненню з позивача за надані відповідачу послуги.

Як вбачається з укладених між позивачем та адвокатським бюро Договору від 01.08.2022 та Додатку № 1 від 24.03.2023, сторони дійшли згоди щодо його фіксованої ціни, зокрема, визначено, що вартість послуг, передбачених у п.п. 1.1-1.7 п. 1 Додатку № 1 до договору є незмінної і становить 15 000,00 грн, незалежно від кількості судових засідань по справі в суді першої інстанції (п. 3.1 додатку); вартість послуг, передбачених у пп 1.8 п. 1 Додатку № 1 до договору є незмінною і становить 10 000,00 грн та виплачується клієнтом у випадку настання однієї з обставин, передбачених у пп. 1.8 п. 1 додатку (досягнення мети послуг).

Будь-яких додаткових нарахувань представником позивача здійснено не було.

У своїй постанові від 20 листопада 2020 року №910/13071/19, Верховний Суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

При цьому, судом враховано, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права (оскільки висвітлює затрати по роботі адвоката у даній справі), що відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах від 25.04.2018 у справі №922/3142/17, від 02.05.2018 у справі №910/22350/16, від 11.06.2018 року у справі №923/567/17.

Разом з цим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на спростування розміру таких витрат.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинона довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, оскільки віднесення вищевказаних витрат до складу судових передбачено законом, надання послуг адвокатом підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про включення витрат позивача на професійну правничу допомогу до складу судових витрат у даній справі.

Зважаючи на викладене, заява № 1 від 11.09.2023 (вх. № суду 17206/23 від 11.09.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизация" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/966/23 підлягає задоволенню, а судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн. покладаються судом на Товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Робікон».

На підстави викладеного та керуючись ст. ст. 73-74, 86, 123, 126, 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Заяву № 1 від 11.09.2023 (вх. № суду 17206/23 від 11.09.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизация" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/966/23 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче фірма «Робікон» (07335, Київська область, Вишгородський район, с. Демидів, вул. Радгоспна, 6-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прибор Импекс Автоматизация» (04112, м. Київ, вул. Академіка Грекова, 3, кім. 15, ) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп судових витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення підписано - 02.11.2023.

Суддя О.О. Христенко