ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023м. ХарківСправа № 922/2873/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м.Харків за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ Акціонерного товариство "Укртрансгаз", м.Київ
про зобов`язання повернути природний газ
за участю представників:

від позивача: Когутенко М.Г.

від відповідача: Баранова В.І.

від першої третьої особи: Фокін Р.В.

від другої третьої особи: Жирний О.С.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (надалі - відповідач) про зобов`язання повернути в натурі природний газ в обсязі 45484,149тис.куб.м.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що HAK "Нафтогаз України" вимушено було відшкодувати AT "Укртрансгаз" дефіцит природного газу, який виник внаслідок безпідставного відбору AT "Харківгаз" у травні-червні 2006 року природного газу в обсязі 45484,149тис.куб.м. Зазначене спричинило завдання НАК "Нафтогаз України" збитків у вигляді втрати означеного обсягу природного газу.

Ухвалою від 10.07.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.08.2023

24 липня 2023 року від позивача надійшла заява про залучення до участі у справі як третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Дочірньої компанії "Газ України" НАК " Нафтогаз України" та Акціонерного товариства "Укртрансгаз".

Ухвалою від 09.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Дочірню компанію "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі - перша третя особа); Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (надалі - друга третя особа); підготовче засідання відкладено на 08.09.2023.

31 липня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він не погодився із запереченнями відповідача щодо позовних вимог та наполягав на правомірності своїх позовних вимог.

15 серпня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість, просив у задоволенні позову відмовити.

21 серпня 2023 року від АТ "Укртрансгаз" та ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" надійшли відповідні пояснення, в яких перша та друга треті особи виклали свої правові позиції щодо суті спору та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

28 серпня 2023 року від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких він виклав заперечення щодо доводів третіх осіб, та зазначив, що вони не можуть бути підставою для задоволення позову.

У підготовчому засіданні 08.09.2023 судом прийнято та долучено до справи наступні заяви по суті справи: відповідь позивача на відзив, яка надійшла 31.07.2023, відзив відповідача на позовну заяву, який надійшов 15.08.2023, пояснення від Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та від АТ "Укртрансгаз", які надійшли 21.08.2023. Також у даному підготовчому засіданні оголошено перерву в підготовчому засіданні до 20.09.2023.

11 вересня 2023 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він виклав свої пояснення щодо обставин, наведених позивачем у його відповіді на відзив.

У підготовчому засіданні 20.09.2023 судом прийнято та долучено до матеріалів справи заперечення відповідача на відповідь на відзив, а також постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 06.10.2023.

25 вересня 2023 року від Компанії ТАНТЕР ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД надійшла заява про вступ у справу третьої особи на стороні відповідача.

У судовому засіданні 06.10.2023 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відмову у задоволенні заяви Компанії ТАНТЕР ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД про вступ у справу третьої особи на стороні відповідача, оскільки заявником не доведено, що рішення у даній справі може вплинути на його права та обов`язки. Так, заявник посилається на наявність у нього корпоративного спору щодо участі в управлінні АТ "ОГС "Харківгаз", однак спір у даній справі жодним чином з таким корпоративним спором не пов`язаний. Також заявник зазначає про наявність високого ризику, що в наслідок дій Управителя (AT "ДАТ "Чономорнафтогаз" емітент (AT "Харківгаз") не забезпечить належного представництва в судах у даному спорі - відповідач втратить майно (грошові кошти). Втрата грошових коштів позначиться на вартості акцій належних акціонерам, зокрема ТАНТЕР ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД. Між тим, вказані припущення заявника суперечать позиції відповідача у даній справі, який позовні вимоги АТ "НАК "Нафтогаз" не визнає в повному обсязі. Крім того, судом враховано і те, що відповідно до частини 1 статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Отже, оскільки у даній справі підготовче провадження було закрите 20.09.2023, Компанія ТАНТЕР ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД не може бути залучена до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за заявою, поданою 25.09.2023.

Також у судовому засіданні 06.10.2023 постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення судового засідання на 20.10.2023.

У судовому засіданні 20.10.2023 судом оголошено перерву до 27.10.2023.

У судовому засіданні 27.10.2023 представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у даному засіданні проти задоволення позову заперечила.

Представники третіх осіб просили задовольнити позовні вимоги АТ НАК "Нафтогаз України".

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

19 грудня 2005 року між Дочірньою компанією "Газ України" НАК "Нафтогаз України", як постачальником, та Відкритим акціонерним товариством "Харківгаз" (правонаступником якого є АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз"), як покупцем, укладено договір на постачання природного газу №06/05-1897 з протоколом розбіжностей (надалі договір № 06/05-1897), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю у 2006 році природний газ з урахуванням обсягів розбалансування газу (відтоків/притоків), надалі газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Пунктом 1.3 договору № 06/05-1897 встановлено, що газ, що постачається за даним договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації населенню та включає в себе обсяги розбалансування газу (відтоків/притоків). Використання газу покупцем для інших потреб не є предметом даного договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору № 06/05-1897 постачальник передає покупцеві в 2006 році газ, з урахуванням обсягів розбалансування газу (відтоків/притоків), в обсязі до 909 801, 000 тис. куб. м., у тому числі: травень 25 200,000 тис. куб. м., червень 15 029,000 тис. куб. м.

Пунктом 5.1 договору № 06/05-1897 (у редакції протоколу розбіжностей) сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. Розподіл коштів здійснюється покупцем відповідно до порядку, який встановлено постановою НКРЕ "Про затвердження алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств НАК "Нафтогаз України" від 12.07.2001 №759. Остаточний розрахунок за фактично спожитий газ здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Відповідно до пункту 10.1 договору № 06/05-1897 останній набирає чинності з 01.01.2006 і діє в частині поставки газу до 31.12.2006, а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

З метою надійного забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом, підвищення відповідальності за своєчасне проведення розрахунків Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 27.12.2001 № 1729 "Про забезпечення споживачів природним газом" (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1729), якою затверджено Порядок забезпечення споживачів природним газом.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1729 (у редакції від 01.01.2006, чинній на час дії договору №05/05-1897) потреба населення в природному газі задовольняється з ресурсів газу, видобутого підприємствами Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", відкритим акціонерним товариством "Укрнафта" та іншими господарськими товариствами, частка держави в статутному фонді яких перевищує 50 відсотків акцій, а також господарськими товариствами, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, та іншими господарськими товариствами, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, та з інших ресурсів природного газу Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" здійснює реалізацію природного газу населенню, установам та організаціям, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, підприємствам комунальної теплоенергетики, теплових електростанцій, електроцентралей та котелень промислових підприємств (в обсягах, що використовуються на виробництво електричної енергії, а також теплової енергії для населення, бюджетних установ та організацій, за умови ведення ними окремого бухгалтерського обліку та приладового обліку тепла і гарячої води, поставлених зазначеним споживачам) через дочірню компанію Газ України, дочірнє підприємство "Газ-тепло" та суб`єктів господарювання, що мають ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом.

На засіданні правління НАК "Нафтогаз України" були прийняті наступні рішення, оформлені протоколом від 14.04.2006 № 54:

1.1. Заступнику голови правління Шперупу В. М., члену правління, начальнику Департаменту ресурсів нафти та газу Гончаруку М.І., члену правління, голові правління ВАТ "Укрнафта" Палиці І. П. в балансі природного газу поточного року, починаючи з квітня, передбачати, що обсяги газу для забезпечення потреб населення Дніпропетровської, Полтавської та Сумської областей будуть здійснюватися з ресурсів поточного видобутку ВАТ "Укрнафта". У наступних звітних періодах (травень-грудень) перелік областей може бути розширений (з урахуванням нерівномірності сезонного споживання) за рахунок Івано-Франківської, Миколаївської та Черкаської областей.

1.2. ДК "Газ України" (Болкісєв О. М.) у дводенний термін довести до відома ВАТ "Дніпропетровськгаз", ВАТ "Полтавагаз" та ВАТ "Сумигаз", що з квітня п.р. постачання газу для потреб населення Дніпропетровської, Полтавської та Сумської областей буде здійснюватися з ресурсів ВАТ "Укрнафта". Терміни постачання газу з цих же ресурсів для потреб населення Івано-Франківської, Миколаївської та Черкаської областей будуть визначені окремо.

1.3. ВАТ "Укрнафта" (Палиця І. П.) протягом 5 днів укласти договори з ВАТ "Дніпропетровськгаз", ВАТ "Івано-Франківськгаз", ВАТ "Миколаївгаз", ВАТ "Полтавагаз", ВАТ "Сумигаз" та ВАТ "Черкасигаз" на поставку у 2006 році, починаючи з квітня, газу для потреб населення з ресурсів поточного видобутку ВАТ "Укрнафта" (за винятком обсягів для власних технологічних потреб підприємств ВАТ "Укрнафта" та обсягів газу, видобутого по спільній діяльності), а згаданим ВАТ забезпечити 100-відсоткові розрахунки з ВАТ "Укрнафта" за відпущений газ.

1.4. Заступнику голови правління Шперуну В. М., члену правління, начальнику Департаменту ресурсів нафти та газу Гончаруку М. І., ВАТ "Укрнафта" (Палиця І. П.), ДК "Укргазвидобування" (Шимко Р. Я.), ДК "Газ України" (Болкісєв О. М.) при зведенні підсумкового балансу фактичного споживання газу за квітень та наступні місяці п.р. суворо дотримуватися розподілу ресурсів газу ВАТ "Укрнафта" відповідно до пункту 1.1. цього рішення".

Позивачем надано до Дочірньої компанії "Укртрансгаз" розрахункові баланси надходження та розподілу природного газу на травень-червень 2006р., зокрема листами:

- №6/1-567 від 26.04.2006р. з розрахунковим балансом надходження та розподілу природного газу на травень 2006р., з якого вбачається, що у травні 2006р. розподіл природного газу для забезпечення потреб населення Полтавської, Чернігівської, Дніпропетровської, Сумської, Харківської, Івано-Франківської та Полтавської областей в обсязі 192,58млн.куб.м. буде здійснюватися із ресурсів Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта";

- №6/1-714-3843 від 25.05.2006р. з розрахунковим балансом надходження та розподілу природного газу на червень 2006р., зі змісту якого вбачається, що у червні 2006р. розподіл природного газу для забезпечення потреб населення Дніпропетровської, Івано-Франківської, Київської, Львівської, Миколаївської, Полтавської, Сумської, Харківської, Чернівецької та Чернігівської областей в обсязі 188,79млн.куб.м. буде здійснюватися з ресурсів Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта".

Згідно з твердженнями Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", з ресурсу Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" у травні-червні 2006р. населенням Харківської області було спожито природний газ в обсязі 45484,149тис.куб.м., а саме:

- у травні 2006р. населення Харківської області спожило 31897,833тис.куб.м.;

- у червні 2006р. населення Полтавської області спожило 13586,316тис.куб.м.

З метою підтвердження викладених обставин позивачем долучено до матеріалів справи наступні документи: листи Дочірньої компанії "Укртрансгаз" №7221/64-04 від 15.06.2006р., №8624/64-04 від 20.07.2006р.; інформація ОДУ ДК "Укртрансгаз" та ДК "Газ України" про реалізацію природного газу споживачам України за травень, червень 2006р.; інформація ОДУ ДК "Укртрансгаз" та ДК "Газ України" про споживання природного газу за регіонами України та окремими категоріями споживачів за травень, червень 2006р.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" наголошує, що у травні-червні 2006р. склалася ситуація, коли природний газ обсягом 45484,149тис.куб.м. був спожитий населенням Харківської області, проте такі обсяги природного газу Відкрите акціонерне товариство "Укрнафта" для споживання населенням фактично не постачало.

Сторонами не оспорюється факт того, що спірні обсяги природного газу реалізовувалися населенню, а не для власних потреб АТ "Харківгаз".

Як зазначалося вище, НАК "Нафтогаз України" надавало до Дочірньої компанії "Укртрансгаз" розрахункові баланси надходження та розподілу природного газу на травень-червень 2006 року. У той же час матеріали справи не містять доказів отримання прогнозних та підтверджених обсягів видобування газу на травень-червень 2006 року від ВАТ "Укрнафта".

До матеріалів справи також не додано доказів внесення змін до договору №06/05-1897 у частині зміни місяців постачання газу чи доказів дострокового розірвання або припинення дії договору.

В той же час, сторонами підписувалися додаткові угоди до договору №06/05-1897, а саме: №1 від 25.04.2006, №2 від 31.05.2006, №3 від 23.06.2006, №4 від 31.10.2006, які стосувалися питань щодо зміни ціни природного газу, у тому числі й у вищевказаний період (травень-червень 2006 року). Так, сторони узгоджували зміну ціну на природний газ з 01.05.2006 (додаткова угода №1) та з 01.06.2006 (додаткова угода №2). При цьому, будь-які посилання на те, що у вказаний період природний газ буде постачатися за рахунок газу ВАТ "Укрнафта" вказані додаткові угоди не містять.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів надсилання відповідачу листа від 25.04.2006 № 37-1-202-3153, адресованого, зокрема, Відкритому акціонерному товариству "Харківгаз" стосовно рішення про те, що обсяги природного газу, видобуті ВАТ "Укрнафта", реалізовувати населенню через, зокрема, Відкрите акціонерне товариство "Харківгаз".

Докази повідомлення відповідача про те, що спірні обсяги природного газу транспортуються та передаються поза межами договору № 06/05-1897 та фактично належать ВАТ "Укрнафта" в матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи не містять і укладених між ВАТ "Укрнафта" та ВАТ "Харківгаз" договорів.

При цьому НАК "Нафтогаз України" зверталося до суду з позовом до ВАТ "Укрнафта" про укладення договору поставки щодо придбання обсягів природного газу видобутку 2006 року, проте рішенням Господарського суду м.Києва від 30.05.2006 у справі №18/228, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2006 та постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2006, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Зі змісту постанови Вищого господарського суду України від 03.10.2006 у справі №18/228 вбачаться, що однією з підстав для задоволення позовних вимог НАК "Нафтогаз України" стало те, що судами не було встановлено, що обсяг природного газу, поставка якого передбачена проектом договору, визначений з урахуванням відповідного затвердженого Кабінетом Міністрів України балансу (постанова Кабінету Міністрів України 27.12.2001 № 1729).

В подальшому ВАТ "Укрнафта" звернулася з позовом до AT "Укртрансгаз", в якому просила зобов`язати AT "Укртрансгаз" підписати акти приймання-передачі природного газу, направлені їй на підписання супровідними листами ВАТ "Укрнафта" від 21.06.06 р. № юр-1054, від 21.06.06 р. № юр-1055, від 20.07.06 р. № юр-1125, в яких зазначається про передачу до системи магістрального трубопроводу природного газу 639 686, 995 тис. м. куб. газу.

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 32/290 від 10.08.2006, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2006 та постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2006 вищевказаний позов ВАТ "Укрнафта" задоволено.

При цьому, як вбачається зі змісту постанови Вищого господарського суду України від 05.12.2006 у справі № 32/290, касаційна інстанція визнала правомірним висновок суду апеляційної інстанції відносно того, що посилання ДК "Укртрансгаз" на невідповідність актів приймання-передачі природного газу вимогам протоколу № 54 правління НАК "Нафтогаз України" від 14.04.2006 року як на підставу відмови від виконання зобов`язань, передбачених угодою № 29/11-462/100а-Г від 02.04.2002 року, є необґрунтованим, оскільки дане рішення є актом органу управління НАК "Нафтогаз України", а не актом чинного законодавства України.

Внаслідок зазначеного ВАТ "Укрнафта" не було укладено з НАК "Нафтогаз України" договір на продаж газу власного видобутку для потреб населення у 2006 році, а видобутий газ був переданий на зберігання до підземних сховищ газу.

Також ВАТ "Укрнафта" звернулося до суду у справі №6/521 з позовом до AT "Укртрансгаз" та НАК "Нафтогаз України" з вимогою зобов`язати ДК "Укртрансгаз" та НАК "Нафтогаз України" не чинити перешкоди ВАТ "Укрнафта" у здійсненні його права власності на природний газ загальним обсягом 2 061 805,134 тис. куб. м., в т.ч. 517 734,748 тис.куб.м видобутку квітня-червня 2006 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2011 у справі № 6/521, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2014, позов ВАТ "Укрнафта" задоволено; зобов`язано Дочірню компанію "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не чинити перешкод відкритому акціонерному товариству "Укрнафта" у здійсненні його права власності на природний газ загальним обсягом 2 061 805,134 тис.куб.м., у тому числі у його відборі з підземних сховищ газу та його реалізації промисловим споживачам -виробникам азотних мінеральних добрив, який зберігається в підземних сховищах газу дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"; зобов`язано Дочірню компанію "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" виконати заявку відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" від 25.10.2010 р. № 6ПГ-12/554а, шляхом здійснення Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" відбору природного газу з підземних сховищ газу та передачі його відкритому акціонерному товариству "Укрнафта" з оформленням актів приймання-передачі, загальним обсягом 2 061 805,134 тис.куб.м.; зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" включити до балансу надходження та розподілу природного газу по Україні відповідного періоду обсяги газу, визначені заявкою відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" від 25.10.2010 р. № 6ПГ-12/554а.

У січні 2020 року АТ "Укртрансгаз" на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2011 у справі № 6/521 здійснило повернення ПАТ "Укрнафта" 2061805,134 тис. куб. м. природного газу, на підтвердження чого позивач надав акт №2/01-20 про рух природного газу в газосховищах, що обліковуються на рахунку зберігання замовника (ПАТ "Укрнафта").

За результатами розгляду претензії АТ "Укртрансгаз" від 23.12.2020 №1001ВИХ-Н-20-1108 НАК "Нафтогаз України" та АТ "Укртрансгаз" 29.12.2020 підписали акт приймання-передачі газу в ПСГ АТ "Укртрансгаз" № 1-ПР 538 про повернення до АТ "Укртрансгаз" 517 734,748 тис.куб.м. природного газу. Факт повернення природного газу, разом з іншим, підтверджений роздруківкою торгового сповіщення з інформаційної платформи оператора газосховищ від 29.12.2020.

Вищевказані обставини обумовили подання даного позову до Господарського суду Харківської області, в якому АТ "НАК "Нафтогаз України" просить зобов`язати відповідача повернути в натурі природний газ в обсязі 45484,149тис.куб.м. На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що HAK "Нафтогаз України" вимушено було відшкодувати AT "Укртрансгаз" дефіцит природного газу, який виник внаслідок безпідставного відбору AT "Харківгаз" у травні-червні 2006 року природного газу в обсязі 45484,149тис.куб.м. Зазначене спричинило завдання НАК "Нафтогаз України" збитків у вигляді втрати означеного обсягу природного газу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.ч. 1- 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками ж, в свою чергу, є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 4 вказаної статті на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 217, ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються господарські санкції, однією з яких є відшкодування збитків. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських правовідносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між: порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Позивач у позові зазначає, що у діях відповідача щодо відбору для потреб населення природного газу у травні-червні 2006 року наявний повний склад цивільного правопорушення.

Проте суд вважає дану позицію позивача помилковою, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, спірні обсяги природного газу для потреб населення були отримані відповідачем у період дії договору на постачання природного газу від 19.12.2005 №06/05-1897, який безперервно діяв протягом всього 2006 року.

При цьому, докази внесення змін до договору № 06/05-1897 у частині зміни місяців постачання газу, доказів дострокового розірвання або припинення дії договору, чи докази повідомлення відповідача про те, що спірні обсяги природного газу транспортуються та передаються поза межами договору № 06/05-1897 та фактично належать ВАТ "Укрнафта" в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, отримання відповідачем у травні-червні 2006 року природного газу в обсязі 45484,149 тис. куб. м. для забезпечення потреб населення не може розглядатися як несанкціонований відбір з огляду на наявність договірних відносин між АТ "Харківгах" та ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" по забезпеченню газом населення на 2006 рік (на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27.12.2001).

При цьому матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідача про те, що спірні обсяги природного газу транспортуються та передаються поза межами договору №06/05-1897 та фактично належать ВАТ "Укрнафта".

Крім того, у п.1.3 протоколу засідання правління Національної акціонерної компанії Нафтогаз України №54 від 14.04.2006р. постановлено ВАТ Укрнафта (Палиця І.П.) протягом 5 днів укласти договори з ВАТ Дніпропетровськгаз, ВАТ Івано-Франківськгаз, ВАТ Миколаївгаз, ВАТ Полтавагаз, ВАТ Сумигаз, ВАТ Черкасигаз на поставку у 2006р., починаючи з квітня, газу для потреб населення з ресурсів поточного видобутку ВАТ Укрнафта.

Однак суду не було надано відповідних укладених між ВАТ "Укрнафта" та ВАТ "Харківгаз" договорів.

При цьому АТ "НАК "Нафтогаз України" зверталося до суду з позовом до ВАТ "Укрнафта" про укладення договору поставки щодо придбання обсягів природного газу видобутку 2006р., проте рішенням господарського суду м.Києва від 30.05.2006 у справі №18/228, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2006 та постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2006, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

За твердженнями АТ "НАК "Нафтогаз України", збитки виникли у нього з моменту відшкодування ним на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" дефіциту природного газу згідно з актом №1-ПР 538 від 29.12.2020.

Як вбачається зі змісту претензії №1001ВИХ-Н-20-1108 від 23.12.2020, АТ "Укртрансгаз" заявило вимогу до АТ "НАК "Нафтогаз України" про відшкодування завданої шкоди шляхом повернення природного газу в обсязі 517.734,748тис.куб.м. При цьому у тексті претензії зазначено, що саме внаслідок дій АТ "НАК "Нафтогаз України" та з вини останнього АТ "Укртрансгаз" понесло вказані збитки.

У свою чергу, АТ "НАК "Нафтогаз України" визнало вказані вимоги обґрунтованими, про що свідчить витяг з протоколу засідання правління позивача №538 від 23.12.2020.

Отже, з огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги наявність договірних відносини між АТ "Харківгаз" та ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" по забезпеченню газом населення на 2006р. (на виконання постанови Кабінету Міністрів України №1729 від 27.12.2001р.), суд приходить до висновку, що у діях відповідача відсутня вина у заподіянні шкоди АТ "НАК "Нафтогаз України", що, у свою чергу, виключає наявність правових підстав для застосування до відповідача цивільної відповідальності у вигляді стягнення збитків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 та постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №917/1216/21.

Окрім вищезазначеного, суд також вважає за необхідне звернути увагу і на наступні обставини.

Позивач як на підставу виникнення у нього збитків посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2011 у справі №6/521, яке було залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2014.

Так, вказаними рішеннями у справі №6/521 був задоволений позов ВАТ "Укрнафта" до 1) ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" (ПАТ "Укртрансгаз" - правонаступник), 2) ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про зобов`язання не чинити перешкоди у розпорядженні майном.

Між тим, у постанові Вищого господарського суду України від 19.05.2014 у справі № 6/521 зазначено наступне: постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2009 р. по справі № 6/489 за позовом відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" до дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України, третя особа - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" встановлено факт передачі позивачем (тобто ВАТ "Укрнафта") до підземних сховищ газу 1548035,386 тис.куб.м. природного газу в сезоні зберігання 2006 - 2007 років; факт передачі передачі газу до газотранспортної системи України в обсязі 528813,008 тис. куб.м., видобутого у квітні-червні 2006 року.

Відповідно до п. 1.1 договору зберігання природного газу, встановлено, що зберігач (відповідач-1 - АТ "Укртрансгаз") зобов`язується за плату протягом строку, встановленого цим договором, зберігати в підземних сховищах газу природний газ, переданий йому поклажодавцем (позивачем - ВАТ "Укранафта"), і повернути останньому у схоронності рівну кількість газу зазначеної в договорі якості, а поклажодавець зобов`язується внести плату за зберігання у встановлені даним договором строки.

Згідно п. 2.1 Договору зберігання природного газу поклажодавець на підставі цього Договору передає зберігачу газ на зберігання в загальному обсязі 7 097 104,15 тис. куб.м., в т.ч. 154 4070,386 тис. куб.м. - природний газ видобутий в 2006 році, 528 813,008 тис. куб.м. -природний газ, видобутий у квітні-червні 2006 році і переданий в систему магістрального трубопроводу поклажодавця.

Пунктами 2.9, 2.12, 9.1 Договору зберігання природного газу зберігач зобов`язався зберігати вищенаведені обсяги природного газу в сезоні зберігання 2009 - 2010 років в період до 15.04.2010 р. з можливою пролонгацією до 15.04.2011 р. (сезон зберігання 2010 - 2011 років), повернути ці обсяги газу в схоронності, здійснювати протягом строку дії Договору зберігання природного газу відбір (підйом) газу з ПСГ за заявками поклажодавця та оформляти акти про відбір газу.

Відповідно до п. 2.9.1 Договору зберігання природного газу встановлено, що зберігач розглядає заявку поклажодавця на відбір газу із ПСГ із врахуванням потужностей ПСГ та пропускної спроможності газотранспортної системи та зобов`язаний надати відповідь поклажодавцю протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання заявки.

25.10.2010 р. ВАТ "Укрнафта" звернулось до АТ "Укртрансгаз" із заявкою №6ПГ-12/554а, в якій просило провести відбір газу з ПСГ АТ "Укртрансгаз" для подальшої реалізації промисловим споживачам, включаючи підприємства - виробники азотних мінеральних добрив, протягом листопада 2010 року - вересня 2011 року обсягом 1544070,386 тис. куб.м. видобутку 2006 року та 517 734,748 тис. куб.м. видобутку квітня-червня 2006 року, тобто загальним обсягом 2061805,134 тис. куб.м., з яких: в листопаді 2010 року - 200 000,000 тис.куб.м.; в грудні 2010 року - 200000,000 тис. куб.м.; в січні 2011 року - 200 000,000 тис. куб.м.; в лютому 2011 року - 200 000,000 тис. куб.м.; в березні 2011 року - 200 000,000 тис. куб.м.; в квітні 2011 року - 200 000,000 тис. куб.м.; в травні 2011 року - 200 000,000 тис. куб.м.; в червні 2011 року - 200 000,000 тис. куб.м.; в липні 2011 року - 200 000,000 тис. куб.м.; в серпні 2011 року - 200 000,000 тис. куб.м.; в вересні 2011 року - 61 805,134 тис. куб.м.

Заявка позивача від 25.10.2010 р. № 6ПГ-12/554а не задоволена відповідачем-1 (АТ "Укртрансгаз"), відбір вказаних обсягів природного газу позивача видобутку 2006 року з документальним його оформленням не проведений відповідачем-1.

До балансу надходження та розподілу природного газу в Україні відповідного періоду відповідачем-2 (НАК "Нафтогаз України") не включені заявлені позивачем обсяги природного газу. Підтвердженням цього є розрахунковий баланс надходження та розподілу природного газу по Україні на листопад 2010 року.

Листом об`єднаного диспетчерського управління відповідача-1 від 24.11.2010 р. № 64-2156/2 щодо руху природного газу, видобутого ВАТ "Укрнафта", який був поданий відповідачем-1 та наявний в матеріалах справи, підтверджується факт закачування до ПСГ відповідача-1 1544070,386 тис.куб.м. природного газу позивача видобутку 2006 року.

Належних та допустимих доказів відсутності в ПСГ та ГТС відповідача-1 2061805,134 тис.куб.м. природного газу позивача видобутку 2006 року суду не подано.

У зв`язку з цим, позовні вимоги у справі №6/521 задоволено, оскільки природний газ ВАТ "Укрнафта" фактично утримується АТ "Укртрансгаз"; АТ "Укртрансгаз" не виконав заявку позивача (ВАТ "Укрнафта") з документальним оформленням, тим самим протиправно обмежив право позивача у розпорядженні належною йому власністю. А НАК "Нафтогаз України" безпідставно ухиляється від виключення заявлених позивачем обсягів до Балансу надходження та розподілу природного газу по Україні при його відборі, чим створює перешкоди у розпорядженні належними позивачу ресурсами природного газу.

Частиною 4 статті 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, у справі № 6/521 встановлено, що, по-перше, природний газ передавався ВАТ "Укрнафта" саме для зберігання, а не для реалізації населенню у тому числі через ВАТ "Харківгаз", по-друге, відповідачами у справі №6/521 не було доведено факт відсутності в ПСГ та ГТС АТ "Укртрансгаз" природного газу ВАТ "Укрнафта" видобутку 2006 року в обсязі 2061805,134 тис.куб.м.

Саме у зв`язку з фактичною наявністю даного газу судом і була задоволена вимога про зобов`язання не чинити ВАТ "Укранафта" перешкоди у користуванні майном, яке було в наявності зберігача.

Зазначена обставина спростовує твердження НАК "Нафтогаз України" у даній справі №922/2873/23 про те, що відповідачем у травні-червні 2006 року було спожито природний газ не постачальника за Договором №06/05-1897, а природний газ з видобутку ВАТ "Укрнафта".

Не є підтвердженням вказаної обставини і рішення Господарського суду м.Києва у справі №6/148 від 29.05.2008, на яке посилається позивач у позові, оскільки, як зазначалося вище, воно було скасовано судом касаційної інстанції, а провадження у справі припинено.

Також суд враховує, що відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1729 (у редакції від 01.01.2006, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) потреба населення в природному газі задовольняється з ресурсів газу, видобутого:

- підприємствами Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України",

- відкритим акціонерним товариством "Укрнафта"

- та іншими господарськими товариствами, частка держави в статутному фонді яких перевищує 50 відсотків акцій, а також господарськими товариствами, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, та іншими господарськими товариствами, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій,

- та з інших ресурсів природного газу Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Отже, ВАТ "Укрнафта" не було визначено як єдиний можливий постачальник природного газу для потреб населення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем наявності складу цивільного правопорушення, зокрема, протиправної поведінки, вини та наявності шкідливого результату протиправної поведінки (збитків), що виключає застосування до відповідача такого заходу відповідальності як стягнення збитків. А тому у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи відмову в позові по суті заявлених вимог, суд не розглядає питання щодо пропуску позивачем позовної давності, про що заявляв відповідач у своїх заявах по суті спору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, буд.6, код 20077720) до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м.Харків, вул.Безлюдівська, буд.1, код 03359500), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, буд.1, код 31301827) та Акціонерного товариство "Укртрансгаз" (01021, м.Київ, Кловський Узвіз, буд.9/1, код 30019801) про зобов`язання повернути в натурі природний газ в обсязі 45484,149тис.куб.м. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "06" листопада 2023 р.

Суддя М.В. Калантай