ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" листопада 2023 р. м. Ужгород Справа № 908/3029/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький механічний завод», смт Ясіня Рахівського району Закарпатської області

до відповідача Ресурсно-забезпечувального республіканського унітарного підприємства «Белжелдорснаб», м. Мінськ, Республіка Білорусь

про стягнення 221 208,27 рублів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький механічний завод» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Ресурсно-забезпечувального республіканського унітарного підприємства «Белжелдорснаб» 214 890,00 рублів основної заборгованості за поставлений товар, 3969,99 грн 3% річних, що еквівалентно 10 897,58 руб., 2348,28 грн пені, що еквівалентно 6446,70 руб. посилаючись на невиконання відповідачем умов контракту №59-02-05/203НХЮ від 17.06.2020.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.10.2023 постановлено матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький механічний завод» до Ресурсно-забезпечувального республіканського унітарного підприємства «Белжелдорснаб» передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №908/3029/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2023.

Дослідивши матеріали позовної заяви від 25.09.2023 №780/16 (вх. №02.3.1-05/1037/23 від 26.10.2023), суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Відповідно до положень частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Статтею 163 цього ж Кодексу унормовано, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

У поданій на розгляд суду позовній заяві позивач вказує ціну позову в розмірі 221 208,27 рублів, однак, прохальна частина містить вимоги про стягнення з відповідача 214 890,00 рублів основної заборгованості за поставлений товар, 3969,99 грн 3% річних, що еквівалентно 10 897,58 руб., 2348,28 грн пені, що еквівалентно 6446,70 руб., що в сумі складає 232 234,28 рублів та не відповідає зазначеній ціні позову. Крім того позивач не вказує валюту країни у якій просить звернути стягнення, а також курсу такої валюти щодо гривні, що є необхідним для визначення належного до сплати судового збору за розгляд даної справи в суді.

Положеннями ч. 1 ст. 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відповідно до приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України "Про судовий збір" (далі Закон) врегульовано умови і порядок сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (абзац 6 частини 1 статті 6 Закону).

Водночас позивач до позовної заяви не додав доказів сплати судового збору, а також доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З огляду на те, що позивачем, всупереч наведеним вимогам процесуального закону, не коректно обраховано ціну позову, також не вказано валюту країни в якій така ціна позову зазначається (до прикладу російські чи білоруські рублі), а відтак, суд позбавлений можливості попередньо визначити розмір судового збору, відтак, констатує, що при зверненні з позовом до суду позивач не подав доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім, того в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позивач не зазначив у позові відомості про наявність або відсутність у сторін електронного кабінету;

Відповідно до приписів п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставин.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, до матеріалів позовної заяви, у підтвердження викладених у ній обставин, долучено копії письмових доказів на іноземній мові без перекладу державною (українською) мовою. А саме: контракту №59-02-05/203НХЮ від 17.06.2020, специфікація №1, додаткові угоди №2, №3, рахунок фактура, ЦМР.

Частиною 2 статті 80 ГПК України зазначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 8 ст. 91 ГПК України).

А відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ГПК України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачем в порушення ч. 2 ст. 164 ГПК України не надано доказів, які підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

За приписами ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький механічний завод» від 25.09.2023 №780/16 (вх. №02.3.1-05/1037/23 від 26.10.2023) залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до Господарського суду Закарпатської області заяви про усунення недоліків позовної заяви із зазначенням коректної ціни позову та заявлених до стягнення з відповідача сум грошових коштів із вказівкою на найменування валюти країни у якій заявлені позовні вимоги; відомостей про наявність або відсутність у сторін електронного кабінету та з долученням:

- належним чином засвідчених перекладів державною (українською) мовою доданих до позовної заяви доказів на іноземній мові;

- доказів сплати судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, в гривневому еквіваленті з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

3. Суд, в порядку передбаченому абзацом другим частини другої статті 174 ГПК України, зазначає про обов`язок позивача зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Роз`яснити заявнику, що в разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Повідомити заявника, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Лучко