ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" листопада 2023 р. Справа № 914/3/23

Суддя доповідач Кравчук Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Марківа Богдана Івановича за (вх. № ЗАГС 01-05/3334/23 від 27.10.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2023 (суддя Сухович Ю.О. повний текст рішення складено 24.05.2023)

у справі № 914/3/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Дрогобицького відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України», м. Дрогобич, Львівська область

до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця Марківа Богдана Івановича (надалі ФОП Марків Б.І.), с. Волиця-Гніздичівська, Жидачівський район, Львівська область,

до відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Марківа Руслана Богдановича (надалі ФОП Марків Р.Б.), м. Жовква, Львівська область,

до відповідача-3 ОСОБА_1 , м. Львів

про солідарне стягнення 134 584,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Дрогобицького відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до фізичної особи-підприємця Марківа Богдана Івановича, фізичної особи-підприємця Марківа Руслана Богдановича, ОСОБА_1 про солідарне стягнення 134 584,00 грн заборгованості, з яких 74 857,00 грн тіло кредиту, 60 000,00 грн проценти за користування кредитом.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.05.2023 позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з Фізичної особи-підприємця Марківа Богдана Івановича, Фізичної особи-підприємця Марківа Руслана Богдановича та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Дрогобицького відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» 134 584,00 грн заборгованості, з яких основний борг в сумі 74 584,00 грн (тіло кредиту), проценти за користування кредитом в сумі 60 000,00 грн та 2 481,00 грн судового збору. У задоволенні решти суми тіла кредиту відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ФОП Марків Богдан Іванович звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга, встановлені ст.258 ГПК України, відповідно до п.2 ч.3 якої, зокрема, передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 2684,00 грн.

У відповідності до пункту 2.4. частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на вищенаведене, враховуючи положення Закону України Про судовий збір, скаржнику необхідно було сплатити 3 721, 50 грн судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Проте, до вказаної апеляційної скарги долучено докази сплати судового збору на лише суму 2 684,00 грн. Отже апелянту необхідно доплатити різницю судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 037,50 грн.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам у справі.

Відповідно до ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, розрахунковий документ, встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту є касовий чек, розрахункова квитанція тощо, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку. Водночас підтвердженням переліку відправлених документів є опис вкладення встановленої форми.

Водночас, пунктом 19 Правил визначено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися (п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Виходячи з викладеного, належним доказом відправлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів є саме опис вкладення та документ, що підтверджує надання поштових послуг (фіскальний чек, розрахункова квитанція тощо).

Проте, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником до останньої не долучено доказів надіслання апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Статтею 162 ГПК України визначено загальні вимоги до форми і змісту позовної заяви, відповідно до якої частиною 2 вказаної статті передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 ГПК України унормовано, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Водночас 30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)".

Згідно з пп. 11 п. 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції вищевказаного Закону) передбачено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Отже, з 01.01.2019 представництво у судах першої інстанції у провадженнях, розпочатих після 30.09.2016, має здійснюватися виключно адвокатами.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, договір про надання правової допомоги визначає взаємні права та обов`язки адвоката (адвокатського об`єднання) та клієнта, який звернувся за правовою допомогою, а також обсяг повноважень адвоката (адвокатського об`єднання) при здійсненні представництва інтересів клієнта, в тому числі в судах. На підставі договору адвокатом (адвокатським об`єднанням) видається ордер, що є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката (адвокатського об`єднання) на вчинення дій в інтересах клієнта, що узгоджується з пунктом 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012 (зі змінами та доповненнями).

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Частиною 4 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ГПК України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Підписання та/або подання апеляційної скарги до суду є процесуальною формами реалізації повноважень з представництва.

Як вбачається з поданої до суду апеляційної скарги, остання підписана адвокатом Марківом Русланом Богдановичем від імені Марківа Богдана Івановича, на підтвердження повноважень якого додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1943.

Проте доказів, які підтверджують повноваження адвоката, як-то договір про надання правової допомоги чи витяг з нього, якими представника апелянта уповноважено підписувати позовну заяву від імені Марківа Богдана Івановича, до позовних матеріалів не додано.

Щодо наведених апелянтом доводів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2023.

Посилання скаржника на те, що оскаржуване рішення було виявлене у Єдиному державному реєстрі судових рішень, за відсутності доказів про те, коли саме ним було виявлено рішення, не свідчить про доведеність апелянтом обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежними від скаржника та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного подання апеляційної скарги.

Виходячи зі змісту ч. 2, 3 ст. 256 ГПК України клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №918/115/16, від 19.06.2018 у справі № 912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі № 926/1037-б/15, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19).

За таких обставин суд не визнає поважними причинами тривалого пропуску відповідного процесуального строку посилання апелянта на виявлення оскаржуваного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доводи апелянта не підтверджені належними доказами - зокрема, щодо наявності певного порядку й строків проведення моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень та дотримання його апелянтом, наявності об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення заявника та перешкоджали з`ясуванню наявності підстав для подання апеляційної скарги апелянтом у розумний строк.

Згідно з ч.3, 4 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Отже, з метою усунення зазначеного недоліку заявник має навести інші підстави щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2023 з урахуванням вищенаведених обставин та надати на їх підтвердження належні докази.

Частиною 2 статті 260 ГПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Приписами ч.1, ч.2 ст. 174 ГПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2023 у справі № 914/3/23 підлягає залишенню без руху, у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору, надіслання копії апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на представництво інтересів заявника та поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.2023 у справі № 914/3/23 залишити без руху.

2. Скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом подання (надсилання) суду: доказів доплати судового збору в розмірі 1 037,50 грн, доказів надіслання копії апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , належних доказів на представництво інтересів заявника в Західному апеляційному Господарському суді та доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення впродовж 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

При не усуненні недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику в порядку ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду https://wag.court.gov.ua/sud4870/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається

Суддя доповідач Н.М. Кравчук