ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023м. ХарківСправа № 922/3446/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго", м. Харків
до Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників учасників справи:

позивача - Атаманюк В.В.

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба, відповідач, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 1 590 896,77 грн., з яких: 848 846,90 грн. основний борг, 281 166,00 грн. 15% річних, 130 861,96 грн. пеня, 330 021,91 грн. інфляційні втрати. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати поставленої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії". Витрати по оплаті судового збору позивач просив суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 07.08.2023 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача було залучено АТ "Харківобленерго".

Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень відповідач вказує на те, що всі примірники договору, які були надані позивачем до суду не підписані університетом. Також позивачем надано до суду повідомлення оператора системи про споживачів, постачання електричної енергії за якими здійснюється постачальником останньої надії ДПЗД Укрінтеренерго. У даному повідомленні, серед переліку адрес, немає жодної адреси, яка б належала університету. Відтак не зрозуміло за якими адресами надавалась електрична енергія університету. Також до позову позивачем долучено лист Харківобленерго від 04.10.2021 №56к-01/04-6566, в якому зазначені ТКОЕЕ і згідно інформації, викладеній в листі, ці ТКОЕЕ не значаться в реєстрі ТКО постачальника ТОВ Овіс трейд. Також відповідач вказує на те, що за всі спожиті університетом комунальні послуги фактичним платником є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова.

У судовому засіданні 31.10.2023 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні 31.10.2023 не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час проведення судових засідань відповідач повідомлявся належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 121 ГПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (далі - Постачальник, позивач, ДПЗД "Укрінтеренерго"), яке виконує функції постачальника останньої надії та діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 06.11.2018 №1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р, відповідно до ст. 64 Закону України Про ринок електричної енергії, Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 та Харківським національним університетом повітряних сил імені Івана Кожедуба (далі - ХНУПС, Споживач, відповідач) був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником останньої надії (надалі - договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника останньої надії та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України Про ринок електричної енергії, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312.

Акціонерне товариство Харківобленерго (далі - АТ Харківобленерго) визначено як Оператор системи розподілу (далі - ОСР) згідно реєстру суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, діяльність яких регулюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року №1023-р, ДПЗД Укрінтеренерго визначено постачальником останньої надії (далі - ПОН) на період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2023 року.

Положеннями пункту 6.2.4 ПРРЕЕ, встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником останньої надії вважається день припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником останньої надії постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

За даними АТ Харківобленерго, на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 11 Постанова НКРЕКП від 14.03.2018 №312 ПРРЕЕ, ХНУПС віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник останньої надії з 01.01.2021, що підтверджено листом з додатком (витяг) від 11.01.2021 Повідомлення оператора системи про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник останньої надії ДПЗД Укрінтеренерго енергії. У додатку до повідомлення порядковий номер споживача №4940-4945.

ДПЗД Укрінтеренерго листом №44/09-0002683/пон від 01.01.2021 повідомило ХНУПС та АТ Харківобленерго (як ОСР) про постачання електричної енергії постачальником останньої надії.

Положеннями ст. 64 Закону України Про ринок електричної енергії встановлено, що постачальник останньої надії здійснює постачання електричної енергії в порядку, визначеному ПРРЕЕ, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником останньої надії, що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання споживача ПОН. Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником останньої надії споживачу ПОН, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем ПОН нового електропостачальника або припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Зокрема, 27.12.2018 на виконання ч. 11 ст. 64 Закону України Про ринок електричної енергії, п. 3.4.1 ПРРЕЕ, ДПЗД Укрінтеренерго, як постачальником останньої надії, на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет за адресою www.uie.kiev.ua розміщено: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником останньої надії; комерційна пропозиція № 3 до договору; додаток №1 до комерційної пропозиції № 3.

Відповідно до ст. 64 Закону України Про ринок електричної енергії яка кореспондується з умовами, що зазначені у Додатку 1 до Договору Комерційна пропозиція № 3, Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Згідно з п. 2.1. договору (предмет договору) - Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені у Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Згідно із п. 5.8. Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Умовами комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 (п. 4.1.) визначено: Споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі).

Відповідно до Додатка 1 Комерційна пропозиція № 3 до Договору (п. 4.2.), остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання Споживача, отриманих від ОСР. У разі наявності зауважень до Акту купівлі - продажу, Споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності (п. 4.4.).

Відповідно до п. 5.10 договору про постачання електричної енергії з постачальником останньої надії та комерційної пропозиції № 3, оплата виставленого Постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Пункт 3 частини 1 статті 57 Закону України Про ринок електричної енергії визначає, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

ДПЗД Укрінтеренерго листом №44/09-1297/пон від 24.02.2021 надіслано ХНУПС для підписання примірники договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії, комерційна пропозиція № 3 до договору, протокол проведення переговорів та додаткова угода до договору.

На виконання зазначеного договору та на підставі отриманих від ОСР даних (звіт) про фактичне споживання ХНУПС електричної енергії (Витягу з повідомлення АТ Харківобленерго про фактичний звіт за січень 2021 року порядковий номер споживача №4893-4897), ДПЗД Укрінтеренерго складений Акт №005793 купівлі-продажу електроенергії до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 31.01.2021 за розрахунковий період січень 2021 року, відповідно до якого відповідачем спожито електричної енергії в обсязі - 206 854,00 кВт*год. по 2 класу на суму 848 846,90 грн. та рахунок № 99/19/О01/11609 від 17.02.2021 на оплату 848 846,90 грн., які були отримані відповідачем 09.03.2023 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №868 та №127.

Відповідач не підписав та не повернув вищезазначений акт купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2021 року.

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед ДПЗД Укрінтеренерго за поставлену електричну енергію у січні 2021 року залишається непогашеною та становить 848 846,90 грн.

При цьому, позивач зазначає, що листом від 19.08.2022 №44/11-001069 ДПЗД Укрінтеренерго відповідачу було надіслано претензію-вимогу щодо оплати заборгованості на суму 848 846,90 грн. Претензія - вимога отримана відповідачем 06.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №820.

Відповідач, листом від 13.09.2021 №350/176/07-404/428 відповів на претензію - вимогу та вказав, що в ХНУПС не має підстав платити за спожиту електричну енергію постачальником останньої надії у січні 2021 року, оскільки ХНУПС укладений договір на постачання електричної енергії з ТОВ Овіс трейд на 2021 рік.

Розглянувши звернення ХНУПС від 13.09.2021 №350/176/07- 404/428, ДПЗД Укрінтеренерго звернулось листом №44/10-8722/пон від 28.09.2021 до АТ Харківобленерго як до ОСР, ТОВ Овіс трейд та ПрАТ ПЕК Укренерго з проханням до АТ Харківобленерго проінформувати ДПЗД Укрінтеренерго щодо перебування ХНУПС на постачанні електричної енергії у постачальника останньої надії та підтвердити дані щодо фактичного споживання електричної енергії у січні 2021 року та до ТОВ "Овіс трейд" терміново надали документи, які б підтвердили факт постачання електричної енергії ХНУПС у період з 01.01.2021 по 31.01.2021 із зазначенням ТКОЕЕ та обсяг споживання.

У відповідь, АТ Харківобленерго листом від 04.10.2021 №5бк-01/04- 6566 надало підтверджуючу інформацію, що ХНУПС не був на постачанні електричної енергії від ТОВ Овіс трейд у січні 2021 року. Також, даним листом АТ Харківобленерго підтвердило обсяг спожитої електричної енергії (206854,00 кВт*год) по споживачу ХНУПС якому постачалась електрична енергія у січні 2021 року постачальником останньої надії.

У свою чергу, ДПЗД Укрінтеренерго листом №44/10-9041/пон від 08.10.2021 повідомило ХНУПС про те, що АТ Харківобленерго листом від 04.10.2021 № 5бк-01/04-6566 Щодо надання інформації підтвердило зміну постачальника з ПрАТ Харківенергозбут на постачальника останньої надії з 01.01.2021 по ТКОЕЕ 937087, 462439, 451991, 917020, 925095.

Також АТ Харківобленерго підтверджено факт споживання електричної енергії за січень 2021 року Харківським національним університетом повітряних сил імені Івана Кожедуба в обсязі 206 854 кВт*год.

У листі №44/10-9041/пон від 08.10.2021 ДПЗД Укрінтеренерго повторно просило сплатити заборгованість за спожиту електричну енергію, яка станом на 08.10.2021 складає 848 846,90 грн. та повернути ДПЗД Укрінтеренерго один примірник підписаного акту купівлі-продажу за адресою: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85.

Оскільки відповідач залишив без задоволення претензію-вимогу від 19.08.2022 №44/11-001069 та звернення ДПЗД Укрінтеренерго №44/10-9041/пон від 08.10.2021 про сплату заборгованості позивач звернувся до суду з цим позовом.

Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо повної та своєчасної оплати поставленої електроенергії, позивачем також нараховано відповідачу до стягнення 281 166,00 грн. 15 процентів річних, 130 861,96 грн. пені та 330 021,91 грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно частини 1 статті 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до частини 6-7 статті 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 848 846,90 грн. основного боргу за поставлену електричну енергію, як підтверджених доданими до матеріалів справи доказами та не спростованих відповідачем.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача проти позову, оскільки відповідачем до суду не надано доказів звернення ХНУПС до ДПЗД Укрінтеренерго для отримання підписаного примірника договору та відмови останнього у його наданні; доказів перебування ХНУПС у січні 2021 року в іншого постачальника електричної енергії та доказів того, що платником за спірним договором є КЕВ м. Харків.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 281 166,00 грн. 15% річних, 130 861,96 грн. пені та 330 021,91 грн. інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У свою чергу, статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до положень комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019:

- п. 4.2. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ;

- п. 4.3. Рахунки вважаються отриманими Споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС Постачальнику. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше);

- п. 6.1. За внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, Постачальник має право нарахувати Споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) Постачальника;

- п. 7.4. Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання;

- п. 13.1. Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Станом на день прийняття судом даного рішення у матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 848 846,90 грн., відтак відповідачем не спростовано наявність у нього вищезазначеної заборгованості, що з огляду на вищевказані приписи чинного законодавства є підставою для нарахування відповідачу пені, 15% річних та інфляційних збитків.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаних сум пені, 15% річних та індексу інфляції дійшов висновку, що відповідний розрахунок є вірним та відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, як обґрунтованих, підтверджених доданими до матеріалів справи доказами та не спростованих відповідачем.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610 - 612, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, ) - 848 846,90 грн. основного боргу, 281 166,00 грн. п`ятнадцять процентів річних, 130 861,96 грн. пені, 330 021,91 грн. інфляційних втрат та 23 863,45 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, ).

Відповідач - Відповідач - Харківський національний університет повітряних сил імені Івана Кожедуба (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149).

Повне рішення підписано 07 листопада 2023 року.

Суддя О.В. Погорелова