ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" жовтня 2023 р. Справа№ 873/503/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Отрюх Б.В.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та додані до неї матеріали про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 10.07.2023 у справі №376/23

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до фізичної особи-підприємця Копань Ігоря Миколайовича

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023 Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу», у складі судді третейського суду Мамченко Ю.В. прийнято рішення у справі №376/23 про часткове задоволення позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до фізичної особи-підприємця Копань Ігоря Миколайовича про стягнення з фізичної особи-підприємця Копань Ігоря Миколайовича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () заборгованість за Кредитним договором №011/3660/01065685 від 27.04.2021 у розмірі 296 166 (двісті дев`яносто шість тисяч сто шістдесят шість) гривень 17 копійок та стягнення з фізичної особи-підприємця Копань Ігоря Миколайовича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () витрати по сплаті судового (третейського) збору у сумі 3 361 (три тисячі триста шістдесят одна) гривня 66 копійок.

19.09.2023 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 10.07.2023 у справі №376/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №873/503/23 між суддями від 19.09.2023 вищевказану заяву передано на розгляд судді Отрюху Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі № 873/503/23, поміж іншого, розгляд заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» та додані до неї матеріали про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 10.07.2023 у справі №376/23 призначено на 18.10.2023.

12.10.2023 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» надійшов супровідний лист №1698 від 12.10.2023 до якого долучено наступні документи:

- копію рішення про державну реєстрацію Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» №1 від 01.02.2019;

- матеріали третейської справи №376/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до фізичної особи-підприємця Копань Ігоря Миколайовича про стягнення заборгованості.

Також, у зазначеному вище супровідному листі Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» повідомлено, що третейська угода недійсною не визнавалась; рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 10.07.2023 у справі №376/23 не скасоване; в провадженні інших судів відсутні заяви про оскарження чи скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 10.07.2023 у справі №376/23.

17.10.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заява про розгляд справи без участі представника заявника.

18.10.2023 в судове засідання не з`явилися представники учасників справи, про причини нез`явлення суд не повідомили, окрім Акціонерного товариства «Райффайзен Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами ст. 120 ГПК України передбачено можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі № 873/503/23 була надіслана судом на електронну адресу учасників справи, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

При цьому суд робить акцент на тому, що відповідно до приписів ч.ч. 6, 7 ст. 6 ГПК України: «Адвокати, реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку».

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та додані до неї матеріали про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 10.07.2023 у справі №376/23 за наявними у матеріалах справи доказами та у відсутність представників учасників справи.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Статтею 355 ГПК України передбачено, що суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є наказ.

В силу ч. 1 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Частиною 6 статті 56 Закону України «Про третейські суди» компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо: 1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом; 2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України «Про третейські суди» та ст. 355 ГПК України.

Як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 10.07.2023 у справі №376/23 не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та додані до неї матеріали про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 10.07.2023 у справі №376/23.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, сплачена Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» сума судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на фізичну особу-підприємця Копань Ігоря Миколайовича, оскільки станом на дату звернення позивача до суду з даною заявою, рішення третейського суду відповідачем не було виконано, а отже останній є винним у виникненні спору (у зверненні позивача до суду з даною заявою).

Керуючись ст.ст. 129, 234, 356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» та додані до неї матеріали про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 10.07.2023 у справі №376/23 задовольнити.

2. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 10.07.2023 у справі №376/23 видати накази.

3. Стягнути з Копань Ігоря Миколайовича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () заборгованість у розмірі 296 166 (двісті дев`яносто шість тисяч сто шістдесят шість) гривень 17 копійок.

4. Стягнути з Копань Ігоря Миколайовича (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () витрати по сплаті судового (третейського) збору у сумі 3 361 (три тисячі триста шістдесят одна) гривня 66 копійок.

5. Повернути матеріали третейської справи №376/23 Постійно діючому Третейському суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу».

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ч. 2 ст. 253 та ч. 3 ст. 356 Господарського процесуального кодексу України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 01.11.2023

Суддя Б.В. Отрюх