ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
06.11.2023 Справа № 917/1954/23
Суддя Солодюк О.В., розглянувши матеріали
про відшкодування збитків
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія "Хорс" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз - Схід" про відшкодування збитків у вигляді неодержаного доходу та збитків у вигляді виплаченої орендної плати за чотири місяці (з червня по вересень включно - період використання землі ТОВ «Райз-Схід») у загальній сумі 912 182,11 грн.
Позивач в даній позовній заяві посилається на те, що в червні місяці 2023 року, ТОВ «Зернова компанія «ХОРС» укладено Договори оренди земельних ділянок з їх власниками (Орендодавцями) та зареєстровано право оренди даних земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав. Всі земельні ділянки розташовані в адміністративних межах Трушівської сільської ради.
Всі власники (Орендодавці) перед підписанням з ТОВ «Зернова компанія «ХОРС» Договорів оренди землі, завчасно, не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку Договорів оренди землі з ТОВ «Райз-Схід», письмово повідомили Відповідача про припинення дії цих Договорів на підставі закінчення строку, на який вони були укладені та висловили небажання продовжувати дію даних Договорів. Всі листи-повідомлення були направлені на юридичну адресу ТОВ «Райз-Схід» поштовим відправленням (цінним листом з описом вкладення). Ігноруючи повідомлення власників земельних ділянок, та вже в березні 2023 року розуміючи що Договори між Орендодавцями та ТОВ «Райз-Схід» у травні 2023 року припиняють свою дію, Відповідачем було прийнято рішення продовжувати використовувати земельні ділянки без достатніх правових підстав, адже висіяв насіння соняшника на земельних ділянках (календарним терміном посіву соняшнику вважають травень) ТОВ «Райз-Схід» чітко усвідомлювало, що збір урожаю соняшнику буде проводитись не раніше вересня 2023 року, тобто після припинення договорів оренди.
Внаслідок протиправних дій Відповідача, які полягають у незаконному утриманні земельних ділянок після спливу дії Договорів оренди земля між ним та власниками земель, ТОВ «Зернова Компанія «Хорс» була позбавлена можливості користуватись вищевказаними земельними ділянками та в зв`язку з цим Позивач поніс збитки у вигляді неодержаного доходу у сумі 717 974,95 грн. На виконання Договорів оренди землі між ТОВ «Зернова Компанія «ХОРС» та Орендодавцями, останнім в повному розмірі була виплачена орендна плата з урахуванням місяців в які ТОВ «Зернова Компанія «ХОРС» не мала можливості користуватись земельними ділянками, адже землі були засіяні та незаконно використовувались Відповідачем. Тобто, Позивач поніс збитки у вигляді виплаченої орендної плати за чотири місяці (з червня по вересень включно - період використання землі ТОВ «Райз-Схід») в сумі 194 207,16 грн.
Позивач вважає, що відповідач грубо порушив його право на безперешкодне користування земельними ділянками, в зв`язку з чим останній звернувся до суду з даним позовом.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про передачу матеріалів позовної заяви за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області, з огляду на наступне.
Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Господарського процесуального кодексу України.
Статтею 30 Господарського процесуального кодексу України встановлена виключна підсудність справ.
Так, частина 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.
Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
За таких обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.
При цьому, виключна підсудність встановлена з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Зазначені у законі суди можуть здійснити такий розгляд, оскільки в районі їх діяльності знаходиться основна маса доказів.
В постанові Верховного Суду у справі № 638/1988/17 від 10.04.2019 зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.
Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що предметом позову у даній справі є відшкодування збитків у вигляді неодержаного доходу у сумі 717 974,95 грн за позбавлення можливості користуватися земельними ділянками та збитки у вигляді виплаченої орендної плати за чотири місяці у сумі 194 207,16 грн, місце розташування земельних ділянок - територія Чигиринської територіальної громади Черкаського району Черкаської області.
З огляду на викладене, суд вважає, що спір у даній справі виник з приводу нерухомого майна, оскільки позовні вимоги мають явний, очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, а саме земельною ділянкою, відповідно, і позов має розглядатися за правилами виключної підсудності.
Таким чином, дана вимога стосується прав на об`єкт нерухомого майна, а тому підсудність цього спору повинна визначатися за правилами, встановленими статтею 30 Господарського процесуального кодексу України «Виключна підсудність».
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що місцезнаходженням земельних ділянок, за яких виник даний спір є Черкаський район Черкаської області, суд дійшов висновку, що за правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Черкаської області.
Керуючись статтями 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.
Суддя Солодюк О.В.