ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. Справа№ 910/4093/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія"

про ухвалення додаткової постанови

за результатами розгляду апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія"

на рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2023 р.

у справі № 910/4093/23 (суддя - Павленко Є.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія"

до Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія"

про стягнення 100143,61 грн

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія" про стягнення 100143,61 грн, з яких: 79943,80 грн пеня, нарахована за період з 06.04.2019 р. по 06.10.2019 р., 11671,70 грн інфляційні втрати, нараховані за періоди: з квітня 2019 р. по жовтень 2019 р. та з жовтня 2022 р. по січень 2023 р. та 8528,11 грн 3% річних, нараховані за періоди: з 06.04.2019 р. по 30.10.2019 р. та з 20.10.2022 р. по 14.02.2023 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 р. відкрито провадження у справі № 910/4093/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.05.2023 р. у справі № 910/4093/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" задоволено частково; стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" 1919,00 грн інфляційних втрат, 810,81 грн 3% річних, 79943,80 грн пені; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Закрите акціонерне товариство "Українська будівельна компанія" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/4093/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія" на рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/4093/23.

До суду 21.06.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/4093/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4093/223, розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи на підставі ч. 2 ст. 271 ГПК України, а також встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 р. апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія" залишено без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2023 р. у справі № 910/4093/23 залишено без змін.

На електронну адресу суду 21.09.2023 р. від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, у якій заявник просить стягнути з Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія" витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Відповідач не скористався своїм правом та не подав заперечень на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" про ухвалення додаткової постанови.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд заяви щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується довідками про доставку електронних листів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд заяви позивача.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткової постанови, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Вбачається, що відповідач просить суд стягнути з позивача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 8000,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

10.12.2020 р. між Адвокатським бюро "Василика В.В." (далі - бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" (далі - клієнт) було укладено договір про надання правничої допомоги № 89, за умовами якого бюро зобов`язалося надавати позивачу клієнту допомогу на умовах і в порядку, визначених цим договором, а останній - сплатити бюро винагороду (гонорар) за її надання та компенсувати фактичні витрати, необхідні для виконання доручення.

Відповідно до п. 3.1.1 договору клієнт зобов`язаний сплатити гонорар у розмірі та на умовах, визначених договором.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2 договору гонорар є формою винагороди бюро за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Попередньо узгоджений сторонами розмір гонорару може зазначатись у додатках до договору. Остаточний розмір гонорару, який підлягає сплаті клієнтом, вказується в актах про надання правничої допомоги.

05.07.2023 р. між Адвокатським бюро "Василика В.В." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" укладено додаток № 8 до договору про надання правничої допомоги, відповідно до якого попередньо узгоджений сторонами розмір гонорару, який підлягає сплаті клієнтом адвокатському бюро за надання правничої допомоги, складає 8000,00 грн.

13.07.2023 р. між Адвокатським бюро "Василика В.В." та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" було підписано акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги № 89 від 10.12.2020 р. на загальну суму 8000,00 грн.

Так за вказаним актом приймання-передачі адвокатським бюро було надано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" прийнято такі послуги: аналіз апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства «Українська будівельна компанія», розробка правової позиції у справі, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, підготовка усіх необхідних процесуальних документів для представництва інтересів клієнта у Північному апеляційному господарському суді.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується понесення позивачем витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 8000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

За змістом ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Від відповідача будь-яких заяви чи заперечень щодо заявленого позивачем розміру судових витрат на професійну правничу допомогу до суду не надходило.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про реальність витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а також обґрунтованість та співмірність розміру таких витрат, у зв`язку з чим заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" про розподіл судових витрат підлягає задоволенню повністю шляхом ухвалення додаткової постанови про стягнення з Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія" витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" про розподіл судових витрат задовольнити.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія" (02099, м. Київ, вул. Ремонтна, 8, код 23728595) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська монолітно-будівельна компанія" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 21, код 35646495) 8000 (вісім тисяч),00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко