ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2023 р. Справа №907/97/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.Б.

за участю представників учасників процесу (за первісним позовом):

від позивача: Орел І.В.-представник;

від відповідача: Кислий А.М. - представник;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю НСВ Груп б/н від 10.07.2023 (вх.№01-05/2274/23 від 13.07.2023)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.06.2023 (повний текст рішення складено 19.06.2023)

у справі №907/97/23

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НСВ Груп, с. Горонда Мукачівського району Закарпатської області

до відповідача ОСОБА_1 , с. Обава Мукачівського району Закарпатської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий будинок Новаагро, м. Харків,

про стягнення 34 756,85 євро

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , с. Обава Мукачівського району Закарпатської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю НСВ Груп, с. Горонда Мукачівського району Закарпатської області

про стягнення 775 567,00 грн матеріальної та 77 556,00 грн моральної шкоди

ВСТАНОВЛЕНО

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

ТОВ НСВ Груп звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Гудачка Дмитра Юрійовича про стягнення 34 756,85 євро завданих збитків в розмірі вартості втраченого при здійсненні перевезення товару.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з перевезення належного ТОВ Торговий будинок Новаагро вантажу (олії), в частині збереження вантажу, у зв`язку з чим позивач в порядку регресу просить стягнути вартість втраченого у зв`язку з ДТП за участю відповідача вантажу в розмірі 34 756,85 Євро.

Зазначає, що вказаний вантаж соняшникова олія вагою 21 435 кг відповідно до договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №05072022-1 від 05.07.2022 та заявки №8 від 15.07.2022 підлягав перевезенню в Боснію і Герцеговину силами залученого позивачем до надання послуг перевезення водія Фізичної особи-підприємця Гудачка Д.Ю. (відповідача), яким і допущено втрату вантажу у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою 18.07.2022.

Фізичною особою - підприємцем Гудачком Дмитром Юрієвичем подно зустрічну позовну заяву у справі № 907/97/23 до Товариства з обмеженою відповідальністю НСВ Груп про стягнення 775 567,00 грн матеріальної та 77 556,00 грн моральної шкоди.

Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом зобов`язань за договором про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №05072022-1 від 05.07.2022, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди 18.07.2022 за участю автомобіля ФОП Гудачок Д.Ю., в результаті якої останньому було завдано майнової шкоди, пов`язаної з ремонтом належного підприємцю транспортного засобу в розмірі 775 567,00 грн, а також моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях позивача за зустрічним позовом та його родини, яка оцінюється підприємцем в розмірі 10% від суми матеріального збитку та складає 77 556,00 грн.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 09.06.2023 у справі №907/97/23 в задоволенні первісного позову ТОВ НСВ Груп до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача за первісним позовом ТОВ Торговий будинок Новаагро про стягнення 34 756,86 євро збитків, - відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ НСВ Груп про стягнення 775 567,00 грн матеріальної та 77 556,00 грн моральної шкоди, - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що за відсутності доказів відшкодування ТОВ Торговий будинок Новаагро вартості втраченого вантажу, - передчасним слід вважати позов про стягнення в порядку регресу розміру такої шкоди. У зв`язку з ДТП 18.07.2022 відбулася втрата вантажу соняшникової олії, що належав ТОВ Торговий будинок Новаагро, а відтак саме третьою особою понесено негативні наслідки у вигляді втрати належної товариству соняшникової олії, яка підлягала поставці контрагенту ТОВ Торговий будинок Новаагро в Боснії і Герцеговині.

Суд, надаючи оцінку поданим сторонами доказів в їх сукупності, прийшов до висновку про недоведеність позивачем за зустрічним позовом протиправної поведінки відповідача за зустрічним позовом (його посадових осіб), а наведені обставини виключають можливість покладення на відповідача за зустрічним позовом обов`язку відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, відповідно до приписів ст.ст. 22, 1166, 1167 ЦК України, позаяк позивачем за зустрічним позовом жодним чином не доведено самого факту неправомірних дій/бездіяльності ТОВ НСВ Груп, їх причинно-наслідковий зв`язок з настанням ДТП та заподіянням шкоди, як і недоведеною, відповідно, є вина відповідача за зустрічним позовом у пошкодженні належного ОСОБА_1 транспортного засобу чи вина працівників ТОВ НСВ Груп під час завантаження 16.07.2022 соняшникової олії в транспортний засіб VOLVO FH 480 42T, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ S01, д.н.з. НОМЕР_2 , а тому, у задоволенні заявлених зустрічним позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу.

ТОВ НСВ Груп подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.06.2023 у даній справі в частині відмови у задоволенні первісного позову, ухвалити нове рішення, яким задоволити вимоги первісного позову в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь TOB «НСВ ГРУП» відшкодування завданих збитків в розмірі вартості втраченого товару, що становить 34 756 євро 85 євроцентів та судові витрати в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позову є незаконним та необгрунтованим, постановленим з порушенням норм процесуального права та прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Скаржник зазначає, що на момент перевезення товару - ФОП Гудачок Д.Ю. отримав товар як перевізник, погодився перевозити товар, в процесі перевезення втратив товар у повному обсязі, не виконавши умов договору та не довізши товар до пункту призначення. Будучи учасником господарських правовідносин відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, чим завдав збитків скаржнику.

Скаржник вважає, що причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача за первісним позовом та втратою товару полягає в тому, що товар прийнятий відповідачем, як перевізником, відповідач потрапив у ДТП, відповідач втратив товар у повному обсязі. В матеріалах справи та у рішенні суду відсутня інформація, щодо дій, які вчинив відповідач за первісним позовом для уникнення ДТП та збереження товару з чого вбачається, що відповідач не вчиняв жодних дій для збереження товару. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків скаржник втратив товар, який належав на праві власності третій особі вартістю 34 756,86 євро.

Скаржник стверджує, що відповідач за первісним позовом подав транспорт для завантаження, отримав товар та виїхав в рейс. Відповідач не відмовився від перевезення товару, що саме по собі свідчить про згоду надання послуги з перевезення товару.

ФОП Гудачок Д.Ю. у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи. Судом беззаперечно доведено відсутність вини відповідача за первісним позовом у спричиненні збитків позивачу за первісним позовом.

ФОП Гудачок Д.Ю. також зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат - вартість правової (правничої) допомоги складає 40 000,00грн.

Також, скаржник у відзиві на відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки. Судом першої інстанції встановлено всі обставини, що дозволяють покласти на відповідача за первісним позовом відповідальність за втрату товару саме як на перевізника цього товару в межах господарських правовідносин. Отже, враховуючи вищевикладене вважає відзив на апеляційну скаргу необгрунтованим.

ТОВ «Торговий будинок «НОВААГРО» у відзиві на апеляційну скаргу погоджується з вимогами апеляційної скарги. Товариство зазначає, що вина перевізника презюмується, а обов`язок доведення своєї невинуватості (стаття 924 ЦК України), або обставин, що є підставою для звільнення від відповідальності (частина 2 статті 17 Конвенції) покладається на перевізника, в даному випадку - на Гудачка Д.Ю. Проте, матеріали справи не містять доказів, які б спростовували вину перевізника.

TOB «ТБ «НОВААГРО» погоджується з твердженням скаржника про наявність причинно-наслідкового зв`язку та додатково зазначає наступне. При отриманні товару від вантажовідправника, а також при завантаженні його для перевезення, товар був наявний в повному обсязі, а його недостача виникла саме під час його перевезення внаслідок недотримання обов`язку зберігати вантаж.

Товариство вважає, що відповідач за первісним позовом як безпосередній перевізник допустив порушення під час перевезення вантажу, а тому є відповідальним за пошкодження товару і повинен відшкодувати завдані внаслідок цього збитки. Зважаючи на презумпцію вини заподіювача шкоди, в діях відповідача за первісним позовом наявні необхідні елементи складу правопорушення, які підтверджуються встановленими судом першої інстанції обставинами, а тому апеляційна скарга позивача за первісним позовом підлягає задоволенню.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Орищин Г.В. та Желіка М.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 скаржнику відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю НСВ Груп залишено без руху для усунення встановлених недоліків, а саме: зобов`язано скаржника надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 28 145,25 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю НСВ Груп на рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.06.2023 у справі №907/97/23 та призначено розгляд справи на 05.09.2023

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 відкладено розгляд справи на 24.10.2023.

Представники сторін в судовому засіданні виклади доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 24.10.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи.

05.07.2022 між ТОВ «Торговий будинок Новаагро (замовник) та ТОВ НСВ Груп (виконавець) укладено договір про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №05072022-1 за умовами якого виконавець зобов`язався від свого імені, за плату і за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, а також інших послуг, необхідних для доставки вантажу (п. 1.1 договору).

Згідно з п.п. 2.2, 2.4 договору підтвердженням факту надання послуги є товарно-транспортна накладна встановленого зразку (ТТН/CMR) з відмітками відправника вантажу, перевізника (експедитора), одержувача вантажу та митних органів. Умови виконання конкретних перевезень, а також перелік операцій, необхідних для виконання перевезень узгоджуються сторонами в заявках. Заявка є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.п. 4.1.1, 4.1.2 договору виконавець зобов`язався організувати своєчасну подачу під завантаження необхідного типу рухомого складу в технічно справному стані, забезпеченого всіма необхідними для перевезення документами; силами водія транспортного засобу контролювати кількість місць, вагу, відповідність упаковки згідно з даними товарно-транспортних документів, завірених підписом представника перевізника, правильність розміщення вантажу по осях. Водій зобов`язаний стежити за завантаженням і розвантаженням вантажу, використовувати ремені і т.п. з метою уникнення пошкоджень вантажу при транспортуванні, не допускати розбіжностей фактично завантаженого вантажу з даними вантажної документації, перевірити правильність оформлення документів на вантаж.

Замовник, в свою чергу, відповідно до п. 4.2.2 договору зобов`язався, зокрема, забезпечити проведення процедури завантаження транспортних засобів і митне оформлення вантажу, що перевозиться при міжнародних перевезеннях з його митним оформленням та очищенням/вивантаженням.

Згідно з положеннями п. 6.8 договору виконавець несе повну майнову відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу.

Відповідно до умов договору замовником та виконавцем укладено і підписано заявку №8 від 15.07.2022, згідно з якою позивач за первісним позовом узяв на себе зобов`язання по перевезенню вантажу соняшникової олії, вагою 22 тони за маршрутом Кольчино (України) Брчко (Боснія і Герцеговина).

У зазначеній заявці було погоджено також виконання митних формальностей сторонами, зокрема, дистанційне митне оформлення вантажу (олії), вартість наданих виконавцем послуг, встановлено нормативний простій автомобіля та визначено, що перевезення буде здійснюватися автомобілем VOLVO, д.н.з. НОМЕР_1 , причеп SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 (перевізник).

За твердженням позивача за первісним позовом, з метою виконання замовлення ТОВ Торговий будинок Новаагро, яке визначене у заявці №8 від 15.07.2022 ТОВ НСВ Груп залучено до перевезення соняшникової олії перевізника ФОП Гудачка Д.Ю., з яким в усній формі укладено договір перевезення.

На виконання означених домовленостей ФОП Гудачок Д.Ю. - відповідач за первісним позовом 16.07.2022 подав під завантаження належний йому на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серії СТХ №706558 від 04.02.2022 транспортний засіб марки VOLVO, модель FH 480 42T, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки SCHMITZ, модель S01, д.н.з. НОМЕР_2 , право користування яким посвідчується свідоцтвом про державну реєстрацію серії СХА №809498 від 09.10.2021, договором найму транспортного засобу № О 20/02 від 20.02.2022.

Завантаження транспортного засобу 16.07.2022 соняшниковою олією відповідно до наданих суду усіма учасниками справи пояснень відбувалося за зазначеною в заявці адресою: смт. Кольчино Закарпатської області, вул. Залізнична, 2.

ТОВ НСВ Груп» -позивачем за первісним позовом долучено до позовної заяви копію міжнародної товарно-транспортної накладної CMR від 16.07.2022 (надалі ТТН) за змістом якої відповідачем за первісним позовом 16.07.2022 в с. Кольчино Закарпатської області, вул. Залізнична, 2 прийнято до перевезення 21 435 кг соняшникової олії, необробленої, нерафінованої, незамороженої, у нефасовому вигляді, рід пакування (тара): T-Flex AAX.T0C3.24.820608.27, вагою брутто 21 540 кг з метою доставки даного вантажу до Боснії і Герцеговини, район Брчко, Бієлінська, 9, вантажоодержувач Bimal d.d.

Вказаний вантаж олії підлягав доставці за зазначеною адресою на виконання укладеного між замовником та Компанією Studen Middle East DMCC контракту №РО-014-2022 від 07.06.2022 (копія долучена третьою особою до письмових пояснень у справі).

Відповідно до долученого до позовної заяви комерційного рахунку-фактури №1607-2 від 16.07.2022 (його копії), вартість вантажу (21 435 кг соняшникової олії), пред`явлена ТОВ Торговий будинок Новаагро до оплати Компанії Studen Middle East DMCC становить 34 756,85 Євро.

Водночас, долучена позивачем за первісним позовом копія міжнародної товарно-транспортної накладної CMR від 16.07.2022 не містить підпису та/або відтиску печатки перевізника ФОП Гудачок Д.Ю. у графі 23 даної ТТН, а самим перевізником ставиться під сумнів відповідність поданої позивачем копії, позаяк за твердженням перевізника та його представника, що надані в судових засіданнях відповідна ТТН та рахунок-фактура №1607-2 від 16.07.2022 перевізником не отримувалася.

Згідно з долученою до матеріалів справи ТОВ «ТБ «Новаагро» (замовником) заявою свідка ОСОБА_2 , посвідченою 28.03.2023 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Кенц-Березюк І.М., свідок надав покази, що він працює на посаді менеджера в оптовій торгівлі відділу сировини ТОВ ТБ Новаагро та 17.07.2022 свідок зустрівся з ФОП Гудачком Д.Ю. в узгодженому місці (в м. Свалява) та передав йому пакет документів в одному екземплярі оригінал міжнародної ТТН (CMR) №008К від 16.07.2022, оригінал комерційного рахунку №1607-2 від 16.07.2022 на суму 34 756,85 Євро.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції, свідок додатково пояснив, що передавав товаросупроводжуючі документи перевізнику (ТТН, рахунок-фактури, сертифікат якості) в декількох примірниках, які розташовувалися в одному файлі.

Відповідно до долученого відповідачем за первісним позовом скріншоту з інформаційної системи Закарпатської митниці вбачається, що 17.07.2022 відбулося митне оформлення вантажу олії соняшникової, сирої, нерафінованої, не вимороженої, вагою 21 435 кг, вартістю 34 756,85 Євро. В даній інформаційній системі також відображено інформацію про товаросупроводжуючі документи CMR 008K від 16.07.2022, рахунок №1607-2 від 16.07.2022, посвідчення про якість №722/4 від 16.07.2022 та зазначено перевізника ФОП Гудачок Д.Ю., РНОКПП НОМЕР_3 .

Як вбачається із матеріалів справи, 18.07.2022 під час доставки вантажу перевізником на трасі М23 (Берегово Виноградів Велика Копаня) між населеними пунктами місто Берегово та село Мужієво, в напрямку села Вілок, біля села Велика Бакта Берегівського району Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП), в результаті якої транспортний засіб марки VOLVO, модель FH 480 42T з причепом марки SCHMITZ, модель S01 перекинулися на узбіччя дороги, за наслідком чого сталося пошкодження тари (флексітанку) та витік на дорожнє покриття і узбіччя вантажу соняшникової олії вагою 21 435 кг, а сам транспортний засіб та причіп отримали механічні пошкодження.

Означена обставина підтверджується Актом експертизи Хустського відділення Закарпатської торгово-промислової палати №464 від 19.07.2022, відповідно до висновуючої частини якого в результаті потрапляння автомобіля VOLVO FH 480 42T, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ S01, д.н.з. НОМЕР_2 в ДТП 18.07.2022 та пошкодження транспортної тари стався витік олії в кількості 21 435 кг.

Згідно з наданими перевізником ОСОБА_1 письмовими поясненнями після ДТП 18.07.2022, перевізником підтверджено, що ним 16.07.2022 в с. Кольчино завантажено в транспортний засіб VOLVO, д.н.з. НОМЕР_1 товар олію в кількості 21 540 кг, з яким 18.07.2022 він вирушив в Боснію і Герцеговину.

Також, в даних поясненнях перевізником зазначено, що під час доставки вантажу біля села Велика Бакта Берегівського району він почув сильний звук, після чого ним почало гойдати, внаслідок чого автомобіль перекинувся на ліву сторону.

Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2023 у справі №297/1979/22, яка набрала законної сили у встановленому порядку, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту означеної постанови Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2023 у справі №297/1979/22, обставини встановлені в якій є преюдиційними для суду в даній справі відповідно до ст. 75 ГПК України, 29.08.2022 Берегівським районним судом за клопотанням ОСОБА_1 призначено судову інженерно-транспортну експертизу, виконання якої доручено експертам Закарпатського НДЕКЦ МВС України, за адресою: 88000, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 2.

Згідно вказаного висновку встановити відповідність п.12.1 та 22.2 ПДР України, щодо надійності кріплення вантажу, не виявляється за можливе, тому встановити, що з технічної точки зору стало причиною дорожньо-транспортної пригоди не виявляється за можливе.

Також, Берегівським районним судом з посиланням на висновок експертизи встановлено, що через розрив утримуючих тросів флексітанку в процесі експлуатації транспортного засобу марки VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_2 , відбулося різке зміщення центру ваги автомобіля, що в свою чергу вплинуло на стійкість та керованість транспортного засобу. Питання про причинний зв`язок щодо неналежного кріплення та пригодою експертом не розглядалося, оскільки встановити в який саме момент відбувся розрив утримуючих тросів та чи міг водій виявити міцність даних тросів, в межах даної експертизи, не виявляється за можливе.

При цьому, у зв`язку з втратою вантажу (олії) перевізником, замовник за договором ТОВ Торговий будинок Новаагро звернувся до виконавця за дговором ТОВ НСВ Груп з листом-вимогою №1907-22 від 19.07.2022, відповідно до якого з посиланням на положення абз. 3 ст. 14 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність просив в строк до 31.12.2022 відшкодувати вартість втраченого товару.

Повторно аналогічну за змістом вимога про сплату вартості втраченого вантажу в розмірі 34 756,85 Євро (вимога №15/03 від 15.03.2023) було виставлено замовником виконавцю в березні 2023 року.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що станом на час розгляду справи в суді вартість втраченої внаслідок ДТП соняшникової олії на суму 34 756,85 Євро виконавцем замовнику не відшкодовано.

Надалі, 26.07.2023 виконавцем на адресу перевізника ( ОСОБА_1 ) скеровано лист за №25-07-2 від 25.07.2022 за змістом якого ТОВ НСВ Груп просило в строк до 03.08.2022 надати власні пропозиції щодо відшкодування власнику вантажу понесених ним збитків.

Згідно з письмовою відповіддю на вказаний лист (лист-відповідь від 02.08.2022) перевізник зазначив про відсутність власної вини у ДТП, яка мала місце 18.07.2022, повідомив про відсутність в нього будь-яких правовідносин з ТОВ Торговий будинок Новаагро та просив надати докази на підтвердження обставин, які зазначалися товариством в листі від 25.07.2022.

За змістом надісланого 11.08.2022 виконавцем на адресу перевізника листа №11-08-4 від 11.08.2022 Про розгляд відповіді на лист ТОВ НСВ Груп надано заперечення на аргументи перевізника щодо відсутності власної вини та наявності підтверджуючих документів, а також повідомило про намір звернутися до господарського суду в разі ухилення перевізника від відшкодування завданих збитків.

За твердженням позивача за первісним позовом вартість втраченого під час перевезення вантажу відповідачем за первісним позовом всупереч вимог ст.ст. 22, 924 ЦК України, Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів не відшкодовано, у зв`язку з чим ТОВ НСВ Груп, як особа, яка відповідно до абз. 3 ст. 14 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність несе відповідальність за дії/недогляд третіх осіб, в порядку ч. 1 ст. 1191 ЦК України просить суд в порядку регресу стягнути з ОСОБА_1 , як особи, з вини якої було втрачено вантаж, його вартість в розмірі 34 756,85 Євро.

Судом першої інстанції також встановлено, що внаслідок ДТП 18.07.2022 транспортний засіб марки VOLVO, модель FH 480 42T з причепом марки SCHMITZ, модель S01 отримали механічні пошкодження, вартість ремонтних робіт по усуненню яких позивачем за зустрічним позовом на підставі рахунку-фактури № ДО-0000683 від 25.07.2022 (на суму 262 086,00 грн), листа СТО №2816 від 23.07.2022 (на суму 492 977,00 грн) визначено в розмірі 755 063,00 грн.

Крім того, за твердженням позивача за зустрічним позовом ним понесено збитки, пов`язані з послугами евакуації транспортного засобу марки VOLVO, модель FH 480 42T з причепом марки SCHMITZ, модель S01, що відповідно до рахунку-фактури №ДО-0000712 від 18.07.2022 становить 16 200,00 грн, а також 4 303,00 грн сплачено ОСОБА_1 на підставі квитанції від 09.08.2022 як оплата за автотоварознавче дослідження (висновок експерта №2366/22-28 від 31.08.2022).

Таким чином, за твердженнями позивача за зустрічним позовом, загальна сума завданої ОСОБА_1 майнової шкоди становить 775 567,00 грн, яку він просить стягнути разом з оціненою в розмірі 10% від суми матеріального збитку моральною шкодою в сумі 77 556,00 грн, пов`язаною з душевними стражданнями позивача за зустрічним позовом та його родини, з ТОВ НСВ Груп, як особи, діями якої щодо неналежного виконання умов договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №05072022-1 від 05.07.2022 та пов`язаними з незабезпеченням збереження вантажу, його належним кріплення при завантажуванні, чим і спричинено (за твердженням позивача за зустрічним позовом) дорожньо-транспортну пригоду.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення ТОВ НСВ Груп до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ФОП Гудачка Д.Ю. про стягнення 34 756,85 євро завданих збитків в розмірі вартості втраченого при здійсненні перевезення товару та зустрічного позову ФОП Гудачком Д.Ю. до ТОВ НСВ Груп про стягнення 775 567,00 грн матеріальної та 77 556,00 грн моральної шкоди.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. Висновки суду апеляційної інстанції.

Спір у справі виник щодо поставки на виконання умов договору про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом з ознаками, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів перевезення вантажу та транспортного експедирування.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 ст.9 Конституції України унормовує, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до абз.39 ст. 1 Закон України "Про автомобільний транспорт" міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону.

Організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень (ч.1 ст. 53 Закону).

Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 ЦК України).

Частиною 1 ст. 929 ЦК України унормовано, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Дана норма кореспондується зі статтею 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність та статтею 316 Господарського кодексу України.

Як зазначалось вище та встановлено судом першої інстанції, у відповідності до умов договору та заявки ТОВ «НСВ ГРУП» взяло на себе зобов`язання забезпечити доставку вантажу (соняшникової олії), переданого замовником- ТОВ Торговий будинок Новаагро до місця призначення в Боснію і Герцеговину і передати його на виконання укладеного між замовником та Компанією Studen Middle East DMCC вантажоодержувачу Bimal d.d.

З метою виконання означеного замовлення ТОВ «НСВ ГРУП» до надання послуг з перевезення залучено перевізника ФОП Гудачка Д.Ю.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що сукупністю наявних в матеріалах справи доказів підтверджується, що об`єктом перевезення підприємцем Гудачком Д.Ю. 18.07.2022 була соняшникова олія, яка підлягала доставці в Боснію і Герцеговину на підставі договору та заявки до нього.

Наявними в матеріалах справи доказами, які подані ФОП Гудачком Д.Ю. підтверджується, що дата та місце завантаження вантажу (16.07.2022 смт. Кольчино Мукачівського району Закарпатської області) в належний останньому автомобіль марки VOLVO, модель FH 480 42T, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки SCHMITZ, модель S01, д.н.з. НОМЕР_2 , вид вантажу соняшникова олія, його вага (21 435 кг) та маршрут слідування (Боснія і Герцеговина) відповідають зазначеним у заявці №8 від 15.07.2022 та СMR від 16.07.2022.

Також, як зазначалось вище, ФОП Гудачком Д.Ю. після настання ДТП від 18.07.2022 надано письмові пояснення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, за змістом яких Гудачком Д.Ю. підтверджено місце завантаження, вид і вагу вантажу, маршрут слідування, а відповідно до долученого представником відповідача за первісним позовом до відзиву скріншоту з інформаційної системи Закарпатської митниці підтверджується, що 17.07.2022 відбулося митне оформлення вантажу олії соняшникової, сирої, нерафінованої, не вимороженої, вагою 21 435 кг, вартістю 34 756,85 Євро. В даній інформаційній системі також відображено інформацію про товаросупроводжуючі документи CMR 008K від 16.07.2022, рахунок №1607-2 від 16.07.2022, посвідчення про якість №722/4 від 16.07.2022 та зазначено перевізника ФОП Гудачок Д.Ю., РНОКПП НОМЕР_3 .

З урахуванням викладеного, сама по собі відсутність укладеного між ТОВ НСВ Груп та ФОП Гудачок Д.Ю. письмового договору про надання послуг з перевезення, непідписання перевізником примірника товарно-транспортної накладної чи ймовірна втрата перевізником оригіналу останньої не можуть спростовувати обставини залучення ТОВ НСВ Груп до виконання укладених з ТОВ Торговий будинок Новаагро договору, заявки №8 від 15.07.2022 до договору, ФОП Гудачка Д.Ю., як перевізника. Судова колегія, співставивши докази, надані сторонами та здійснивши оцінку їх правдивості, погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначена обставина за стандартом вірогідності, правомірно визнана судом першої інстанції встановленою.

Судова колегія також погоджується із висновком суду першої інстанції, що беручи до уваги, що спірні правовідносини виникли з приводу виконання укладеного між позивачем та відповідачем як суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем договору, пов`язаного зі здійснення останнім господарської (підприємницької) діяльності, незважаючи на припинення вже під час розгляду даної справи в суді підприємницької діяльності Фізичною особою-підприємцем Гудачком Дмитром Юрійовичем, вказана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статей 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

З огляду на наведене - предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 910/4962/18).

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення відповідача, наявності та розміру понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2020 у справі №910/3579/17 та від 20.10.2020 у справі № 910/17533/19.

Пунктом 4 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами частин 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України унормовано, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало (ч. 1 ст. 924 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Таким чином, перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли вантаж було втрачено за відсутності вини перевізника, зокрема, якщо причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

01.08.2006 Верховною Радою України прийнятий Закон України Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажу від 19.05.1956, якою врегульовані правовідносини, що випливають з договору міжнародного перевезення вантажу.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов`язки, як за власні дії і недогляди.

Перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки. Однак, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути (п.п. 1, 2 ст. 17 Конвенції).

Приписами п.п. 1, 2 ст. 18 Конвенції визначено, що тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику.

Якщо перевізник встановить, що через обставини, які склалися, утрата вантажу чи його ушкодження могли бути наслідком одного чи декількох особливих ризиків, зазначених у пункті 4 статті 17, то вважається, що вони відбулися внаслідок цього. Однак, позивач має право довести, що утрата або ушкодження фактично не були пов`язані, повністю або частково, з одним з цих ризиків.

Відповідно до п. 4 ст. 17 Конвенції за умови дотримання пунктів 2 - 5 статті 18, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата чи ушкодження вантажу є наслідком особливого ризику, нерозривно пов`язаного зокрема з обробкою, навантаженням, складуванням чи вивантаженням вантажу відправником або одержувачем, чи особами, які діють від імені відправника або вантажоодержувача (п.п. с) п. 4 ст. 17 Конвенції).

Відповідно до ч. 1 ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника (ч. 2 ст. 314 ГК України).

Отже, загальною умовою відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу є вина, наявність якої припускається. Перевізник повинен довести свою невинуватість шляхом посилання на обставини: по-перше, яким не міг запобігти та по-друге, усунення яких від нього не залежало.

В той же час, зазначена спростовна презумпція вини перевізника відповідно до п. 4 ст. 17, п. 2 ст. 18 Конвенції покладає саме на позивача обов`язок доведення наявності такої вини у випадку, якщо Перевізник встановить, що втрата чи пошкодження вантажу могло бути наслідком особливих ризиків, пов`язаних, зокрема, з навантаження вантажу відправником чи особами, які діють від його імені.

Обов`язки перевізника під час прийняття товару до перевезення визначені в п. 1 ст. 8 Конвенції та полягають в обов`язку перевірити вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування, нумерації місць та перевірити зовнішній стан вантажу і його упаковки.

При цьому, право вимоги перевірки вмісту вантажних місць належить вантажовідправнику (п. 3 ст. 8 Конвенції).

Як вбачається із матеріалі справи, умовами укладеного між сторонами договору обов`язок забезпечити проведення процедури завантаження транспортних засобів сторонами покладено на замовника ТОВ Торговий будинок Новаагро (п. 4.2.2 договору).

В матеріалах справи відсутні та не надані такі в суд апеляційної інстанції докази у підтвердження обов`язку перевізника ФОП Гудачка Д.Ю. здійснювати перевірку правильності завантаження та кріплення вантажу, а зазначений в п. 4.1.2 договору обов`язок виконавця силами водія транспортного засобу контролювати кількість місць, вагу, відповідність упаковки згідно з даними товарно-транспортних документів, завірених підписом представника перевізника, правильність розміщення вантажу по осях, - не може поширюватися на відповідача за первісним позовом, позаяк останній не є стороною вказаного договору та відповідне зобов`язання може поширюватися виключно на ТОВ НСВ Груп та ТОВ Торговий будинок Новаагро.

В той же час відповідно до змісту постанови Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2023 у справі №297/1979/22, де встановлювалися обставини щодо наявності у перевізника ОСОБА_1 вини у ДТП, за наслідками якої відбулася втрата належного ТОВ Торговий будинок Новаагро вантажу, судом, з посиланням на висновки інженерно-транспортної експертизи, встановлено, що через розрив утримуючих тросів флексітанку в процесі експлуатації транспортного засобу марки VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_2 , відбулося різке зміщення центру ваги автомобіля, що в свою чергу вплинуло на стійкість та керованість транспортного засобу.

Водночас, питання про причинний зв`язок щодо неналежного кріплення та пригодою експертом не розглядалося, оскільки встановити в який саме момент відбувся розрив утримуючих тросів та чи міг водій виявити міцність даних тросів, не виявляється за можливе.

Доводячи відсутність власної вини у втраті вантажу перевізник - ФОП Гудачок Д.Ю. посилається, зокрема, на неналежне кріплення вантажу соняшникової олії в тарі флексітанку, утримуючими тросами, внаслідок розриву яких і трапилася ДТП, що спричинилася до пошкодження такого флексітанку, та, як наслідок, втрати вантажу, який вилився на проїжджу частину та узбіччя, стверджуючи при цьому, що сам водій (Перевізник) від процедури завантаження та кріплення вантажу був усунутий.

При цьому, Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажу визначено звільнення перевізника від відповідальності, у випадку, якщо втрата чи ушкодження вантажу є наслідком особливого ризику, нерозривно пов`язаного зокрема з навантаженням, складуванням вантажу відправником або одержувачем, чи особами, які діють від імені відправника або вантажоодержувача (п.п. с) п. 4 ст. 17, п. 2 ст. 18 Конвенції).

Відповідно до наданих представниками позивача в судовому засіданні пояснень завантаження та кріплення вантажу в автомобіль відповідача за первісним позовом проводилося силами вантажовідправника ТОВ Торговий будинок Новаагро та виконавця за договором ТОВ НСВ Груп.

Згідно з п. 8.6. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 за № 363 (надалі Правила) вантаження, закріплення, укриття, ув`язка вантажу, а також розвантаження автомобіля, зняття кріплень і покриттів виконуються замовником.

Перевізник може за погодженням із замовником взяти на себе вантаження і розвантаження вантажів. Участь водія у вантаженні або розвантаженні може мати місце тільки за його згодою. В цьому випадку водій при вантаженні приймає вантаж з борта автомобіля (біля дверей фургона), а при розвантаженні подає його на борт автомобіля (п. 8.7. Правил).

Згідно з п. 8.15. Правил вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Пунктом 8.20 Правил визначено обов`язок водія перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню, що відповідає обов`язкам Перевізника, які визначені, в тому числі й в п. 57 Статуту автомобільного транспорту.

Таким чином, не можуть вважатися підставними заперечення відповідача за первісним позовом з посиланням на усунення Гудачка Д.Ю. від процедури завантаження транспортного засобу, позаяк, водій, проявивши розумну обачність в будь-якому разі був не позбавлений права перевірити кріплення і складання вантажу, що є і його обов`язком відповідно до зазначеного вище законодавства.

Як зясовано судом першої цінстанції з наданих в судовому засіданні пояснень учасників справи, в тому числі й Гудачка Д.Ю., останній все ж перевіряв відповідність завантаження вантажу, висловлював пропозиції щодо додаткового кріплення бортів причепа SCHMITZ між собою.

В той же час, як встановлено у цитованій вище постанові Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.01.2023 у справі №297/1979/22 причиною, яка вплинула на стійкість і керованість транспортного засобу марки VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ, д.н.з. НОМЕР_2 та внаслідок якої відбулося різке зміщення центру ваги автомобіля був розрив утримуючих тросів, якими було закріплено флексітанк з розміщеною в ньому соняшниковою олією, а також зазначено, що встановити в який саме момент відбувся розрив утримуючих тросів та чи міг водій виявити міцність даних тросів, не виявляється за можливе.

З урахуванням викладених обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що в спірних правовідносинах ТОВ «НСВ ГРУП» не доведено, що невиконання ФОП Гудачком Д.Ю. обов`язку перевірити кріплення і складання вантажу спричинилося до його втрати та завдання збитків у заявленій до стягнення за первісним позовом сумі, позаяк як в межах даної справи, так і за наслідком проведення експертного дослідження у справі №297/1979/22 не видалося за можливе встановити момент, в який відбувся розрив утримуючих тросів та, відповідно, підтвердити або спростувати можливість водія виявити/перевірити міцність даних тросів перед початком руху за маршрутом слідування, а вина водія транспортного засобу у скоєнні самої ДТП 18.07.2022 та, відповідно і втраті вантажу, залишилася недоведеною та провадження у справі про адміністративне правопорушення Берегівським районним судом Закарпатської області, - закрито.

Відповідно до ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно ч.2 ст. 932 ЦК України, у разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Статтею 14 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність передбачено, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Відповідно до ч. 1 п. 8 ст. 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв`язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Матеріалами справи підтверджується, що , що у зв`язку з ДТП 18.07.2022 відбулася втрата вантажу соняшникової олії, що належав третій особі у справі ТОВ Торговий будинок Новаагро, а відтак, за змістом норм ст. 22 ЦК України, ст. 225 ГК України саме третьою особою понесено негативні наслідки у вигляді втрати належної товариству соняшникової олії, яка підлягала поставці контрагенту ТОВ Торговий будинок Новаагро в Боснії і Герцеговині.

Відповідно до п. 6.8 договору повна майнова відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу покладена сторонами договору в розмірі інвойсної вартості (34 756,86 Євро відповідно до комерційного рахунку-фактури №1607-2 від 16.07.2022) на ТОВ НСВ Груп, яке за змістом ч. 3 ст. 14 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність відповідає перед замовником за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, яким в спірних правовідносинах по відношенню до третьої особи є ФОП Гудачок Д.Ю,

В матеріалах справи відсутні докази відшкодування товариству Торговий будинок Новаагро вартості втраченого вантажу товриством «НСВ ГРУП» .

Як вбачається із позовних вимог, правовою підставою заявлених ТОВ НСВ Груп визначено ст. 1191 ЦК України, за змістом ч. 1 якої особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.

Право на стягнення відшкодованих збитків в порядку регресу виникає з того моменту, коли учасник господарських відносин відшкодував збитки потерпілій стороні замість третьої особи, тому регресне зобов`язання розглядається як похідне від іншого зобов`язання. У регресних зобов`язаннях як загальне правило діє принцип повного відшкодування збитків. Третя особа відповідає перед учасником господарських відносин у тому обсязі, в якому збитки фактично відшкодовані, відтак обсяг регресної вимоги повинен відповідати розміру виплаченого відшкодування. У деліктному зобов`язанні право вимоги до винної особи у особи, що відшкодувала шкоду потерпілому, виникає в порядку статті 1191 Цивільного кодексу України (зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палатаи від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17/).

З урахуванням викладеного, виникнення права регресної вимоги відповідно до ст. 1191 ЦК України пов`язується з фактичним відшкодуванням збитків потерпілій стороні особою, яка вважає, що такі збитки завдані з вини іншої особи.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що за відсутності доказів відшкодування ТОВ Торговий будинок Новаагро вартості втраченого вантажу, - передчасним слід вважати позов про стягнення в порядку регресу розміру такої шкоди.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача за первісним позовом та втратою товару, судова колегія до уваги не приймає, оскільки дана обставина не спростовує висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, яка підлягає в порядку регресу стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача. Пояснення представника скаржника в судовому засіданні, зокрема, що відшкодування вартості втраченого товару третій особі здійснюється в інший спосіб, не пов`язаний із перерахуваннм коштів, судовою колегією до уваги не приймається, оскільки даний факт документально не підтверджено.

З огляду на викладене, вимога про стягнення з ОСОБА_1 збитків, завданих втратою вантажу в розмірі 34 756,86 євро задоволенню не підлягає.

Щодо зустрічних позовних вимог ФОП Гудачек до ТОВ «НСВ Груп» про стягнення 775 567,00 грн матеріальної та 77 556,00 грн моральної шкоди, судова колегія зазначає, що у цій частині рішення суду скаржником не оскаржується.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог з огляду на недоведеність позивачем за зустрічним позовом протиправної поведінки відповідача за зустрічним позовом (його посадових осіб), а наведені обставини виключають можливість покладення на відповідача за зустрічним позовом обов`язку відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, відповідно до приписів ст.ст. 22, 1166, 1167 ЦК України, оскільки позивачем за зустрічним позовом жодним чином не доведено самого факту неправомірних дій/бездіяльності ТОВ НСВ Груп, їх причинно-наслідковий зв`язок з настанням ДТП та заподіянням шкоди, як і недоведеною, відповідно, є вина відповідача за зустрічним позовом у пошкодженні належного ОСОБА_1 транспортного засобу чи вина працівників ТОВ НСВ Груп під час завантаження 16.07.2022 соняшникової олії в транспортний засіб VOLVO FH 480 42T, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ S01, д.н.з. НОМЕР_2 .

Судова колегія не вбачає безумовних підстав для скасування рішення суду у цій частині.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Частиною 1 статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктами 1, 2, 4, 5 частини 3 статті 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду Закарпатської області від 09.06.2023 у справі №907/97/23 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю НСВ Груп б/н від 10.07.2023 (вх.№01-05/2274/23 від 13.07.2023) залишити без задоволення.

2.Судові витрати за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Справу повернути у місцевий господарський суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06.11.2023.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.