ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 925/1171/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс"

до ОСОБА_1

про стягнення 18129,25 грн

Представники учасників справи:

Позивач Самофал В.І., адвокат;

Відповідач - не з`явився.

Секретар судового засідання Гармаш Д.Д.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 30.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс" (ідентифікаційний код 33931257, адреса місцезнаходження: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Василя Стуса, 41) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 18129,25 грн, зокрема 15308,85 грн боргу за поставлену теплову енергію, 652,39 грн боргу з плати за абонентське обслуговування, 318,83 грн 3% річних та 1849,18 грн інфляційних втрат.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання з оплати послуг за поставлену теплову енергію та плати за абонентське обслуговування.

1.4. 04.09.2023 суддя ухвалив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс" залишити без руху, установив Товариству з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс" строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Черкаської області протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху: опис вкладення у цінний лист, який повинен містити номер поштового відправлення з поіменним переліком документів та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) на адресу відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

1.5. 13.09.2023 позивач подав до суду заяву про виконання ухвали про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 11). До заяви позивач додав оригінали квитанції від 07.09.2023, накладної №513 та опису вкладення в цінний лист з поіменним переліком документів, на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 113).

1.6. 13.09.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №925/1171/23. Справу ухвалив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судовий розгляд справи призначив на 04.10.2023 на 09 год. 00 хв.

1.7. Ухвалу суду від 13.09.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та представнику позивача адвокату Самофалу В.І. - на електронну пошту, яку доставлено 13.09.2023 до їх електронних скриньок (а. с. 121); відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання відповідача, яке повернуте поштою на адресу суду з довідкою Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 123-127).

1.8. 02.10.2023 представник відповідача адвокат Прудивус М.А. подав до суду клопотання (а.с. 128), у якому просив відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач знаходиться за кордоном та не проводити судове засідання без представника відповідача, надати час на ознайомлення з матеріалами справи та можливість подати відзив на позов. Цього ж дня 02.10.2023 суд приєднав представника відповідача адвоката Прудивуса М.А. до системи "Електронний суд" для ознайомлення з матеріалами справи у електронному вигляді.

1.9. У судове засідання 04.10.2023 з`явився представник позивача адвокат Самофал В.І. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

1.10. 04.10.2023 суд ухвалив відкласти розгляд справи у судовому засіданні на 17.10.2023 на 14 год. 00 хв.

1.11. 17.10.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 138-140), у якому просив відмовити у позові повністю. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що договір на постачання теплової енергії комунального підприємства по теплопостачанню в м. Сміла з ОСОБА_1 розірвано більше ніж 20 років тому у зв`язку з претензією про невиконання своїх зобов`язань означеним підприємством по теплопостачанню. Після від`єднання нежитлового приміщення відповідача від комунальної мережі теплопостачання було ізольовано на вимогу комунального підприємства по теплопостачанню стояк, що проходить через приміщення та всі батареї демонтовано. Нежитлове приміщення Прудивуса С.В., що розташоване по АДРЕСА_3 , що належить Прудивусу С.В. у відповідності до проекту теплозабезпечення обладнане самостійним обігрівальним засобом. ФОП Прудивус С.В. не отримує теплову енергію від позивача ні по договору, ні фактично. Позивач подав до позову односторонній договір у якості доказу, який не підписаний ні позивачем, ні відповідачем, а відтак не є укладеним. Також позивач не подав доказів укладення договору з відповідним порядком нарахування плати іншим споживачам чи будь-якого іншого договору і з ОСББ "Магнолія". У зв`язку з не укладенням договору на теплопостачання для опалення з позивачем й означених документів в позивача немає, відсутній як такий вузел обліку, а позивач посилається на вузел обліку багатоповерхового житлового будинку ОСББ "Магнолія", у якому на першому поверсі знаходиться нежитлове приміщення магазину відповідача. Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі. Таких рахунків відповідач від позивача не отримував, позивачем надано повідомлення про вручення лише за один місяць - грудень 2021 року, у якому вказано прізвище "ІІрудиус", тобто не Прудивус, що також свідчить про неотримання і означеного рахунку за грудень 2021 року відповідачем. Отже, відповідач не міг не знати як правильно пишеться його прізвище. Отже, відсутня можливість трактувати факт укладення договору на теплопостачання з позивачем шляхом листування.

1.12. У судове засідання 17.10.2023 з`явився представник позивача адвокат Самофал В.І. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

1.13. 17.10.2023 суд ухвалив відкласти розгляд справи у судовому засіданні на 31.10.2023 на 15 год. 00 хв.

1.14. 26.10.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с. 148-151), у якій заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві та зазначив, що починаючи з грудня 2021 року позивач надає послугу з постачання теплової енергії, тариф затверджений саме на послугу з постачання теплової енергії, і всі договірні відносини зі споживачами стосуються саме послуги з постачання теплової енергії, а не послуги з централізованого опалення. Відтак, до правовідносин сторін застосовуються норми та положення Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, а не Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, на які посилається відповідач. Що стосується позиції відповідача, що він не зобов`язаний брати будь-яку участь в оплаті частини теплової енергії, яка спожита багатоквартирним будинком, у якому розміщено і його приміщення, то вона також є помилковою. Відповідач не заперечує ту обставину, що належне йому приміщення знаходиться безпосередньо в багатоквартирному будинку, а не є окремою будівлею. Отже, те, що нежитлове приміщення від`єднане від мереж централізованого опалення, не звільняє відповідача як його власника від обов`язку нести витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника, тобто з оплати послуг щодо теплопостачання. Відповідно до абз. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. На споживачів законом покладено обов`язок укласти договір та вносити плату за постачання теплової енергії. У випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору на постачання теплової енергії або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Згідно з п. 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Оскільки співвласники будинку №29 по вул. Т.Шевченка не обирали іншої форми взаємовідносин, що визнається відповідачем у відзиві (вказує про відсутність договірних відносин між позивачем та ОСББ, яке обслуговує будинок), а позивач опублікував відповідний договір у себе на сайті та надавав відповідну послугу, то згідно чинного законодавства між сторонами укладений публічний договір приєднання. Згідно з п. 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Відтак, відповідач зобов`язаний виконувати його умови та сплачувати свою частку спожитої будинком теплової енергії. Що стосується рахунків, то позивач постійно надавав такі рахунки та акти наданих послуг (для документального оформлення господарських відносин, оскільки саме акти наданих послуг є первинними бухгалтерськими документами). Однак, відповідач та його працівники ухилялися від їх належного оформлення. Факт необхідності оплати за надану послугу, отримання актів та рахунків підтверджується низкою доказів, зокрема: листом від 04.01.2022 №4, отриманого працівником відповідача Липовою 13.01.2022, листом з актами та рахунком від 17.01.2022 №71. Оскільки відповідач не повернув належним чином оформлені акти наданих послуг, то 27.02.2023 разом з претензією №149 відповідачу було повторно надіслано всі акти наданих послуг. Факт отримання цієї претензії з актами підтверджується квитанціями, описом, та інформацією з трекінгу відправлень Укрпошти. Відповідач, намагаючись ухилитися від відповідальності, вводить суд в оману щодо фактичних обставин. Для спростування доводів відповідача є необхідність додатково надати підтвердження надання актів наданих послуг. Що стосується відсутності певної інформації в наданих позивачем йому документах для оплати (на думку відповідача), то жодних перешкод для отримання цієї інформації (за бажання) у ОСОБА_1 не було. Відповідач жодного разу для отримання додаткової інформації до позивача не звертався. Відповідно до п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Оплата за отриману послугу не пов`язана з отриманням рахунку. Оскільки відповідач був обізнаний про необхідність сплати за теплову енергію та абонентську плату, то він як учасник договірних відносин зобов`язаний вживати заходи для того, щоб бути обізнаним про вартість послуги та її оплати. Позивач надав відповідачу рахунки та акти наданих послуг для оплати, однак вони ним просто ігнорувалися. По даний час відповідач заборгованість після отримання претензії, після видання судом судового наказу, після подання до суду позовної заяви так і не сплатив. Згідно з відзивом на позовну заяву, відповідач заперечує сам факт необхідності сплати, а не відсутність в нього інформації, що унеможливило оплату. Відповідач жодних спростувань доводів позивача у відзиві не навів. Оскільки у відзиві відповідач заперечував певні обставини про надання йому документів для оплати, то виникла додаткова необхідність їх підтвердження відповідними доказами, які не надавалися разом з позовною заявою. Позивач просив суд поновити строк на їх подання та врахувати при розгляді справи по суті.

1.15. Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

1.16. Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

1.17. Днем вручення ухвал суду від 13.09.2023, від 04.10.2023 та від 17.10.2023відповідачу є 19.09.2023 день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (а. с. 123), є 04.10.2023, 17.10.2023 дні доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу відповідача (а.с. 136, 147).

1.18. 04.10.2023 суд з метою забезпечення прав відповідача бути проінформованим про розгляд справи №925/1171/23 повідомив представника відповідача адвоката Прудивуса М.А. телефонограмою про призначення розгляду справи на 17.10.2023 о 14 год. 00 хв. (а.с. 137).

1.19. Суд вжив усіх передбачених законом засобів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи за його участю.

1.20. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.21. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

1.22. Застосовуючи згідно з статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (AlimentariaSanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

1.23. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

1.24. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.25. У судове засідання 31.10.2023 з`явився представник позивача адвокат Самофал В.І. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

1.26. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.27. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

1.28. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

1.29. Суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

1.30. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю.

1.31. 31.10.2023 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

1.32. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини судового рішення у справі №925/1171/23.

1.33. Вислухавши пояснення учасника справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову позивача до відповідача є майнова вимога про стягнення18129,25 грн, зокрема 15308,85 грн боргу за поставлену теплову енергію, 652,39 грн боргу з плати за абонентське обслуговування, 318,83 грн 3% річних та 1849,18 грн інфляційних втрат.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг за поставлену теплову енергію та плати за абонентське обслуговування.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі публічного індивідуального договору приєднання з постачання теплової енергії від 13.11.2021; виконання позивачем свого обов`язку у зобов`язанні та надання відповідачу теплової енергії за період з грудня 2021 року по травень 2023 року; невиконання відповідачем зобов`язання з оплати теплової енергії та абонентської плати за період з грудня 2021 року по травень 2023 року; розмір грошового зобов`язання відповідача; період прострочення виконання грошового зобов`язання, за який позивач нарахував 3% річних та інфляційні втрати, порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.07.2023 (а.с. 52-56) 28.12.2005 проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс" (ідентифікаційний код 33931257), з видами економічної діяльності, зокрема постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, виробництво електроенергії.

3.1.2. 20.10.2021 виконавчий комітет Смілянської міської ради прийняв рішення №504 "Про початок опалювального сезону 2021-2022 рр. в м. Сміла" (а.с. 65), у якому вирішив теплопостачальним організаціям міста розпочати в м. Сміла опалювальний сезон 2021-2022 років за умови, що середньодобова температура протягом 3-ох діб буде меншою 8 °С, в першу чергу забезпечивши подачу теплової енергії лікувальним закладам, дитячим дошкільним та навчальним установам. Керівникам КП"Смілакомунтеплоенерго", ТОВ "Смілаенергопромтранс", ТОВ "Компанія АДЕП", ТОВ "ЕКОТЕХ+" та ТОВ "СМІЛА-ТЕПЛО-2017" в опалювальному сезоні 2021-2022 років вживати дієвих заходів щодо повних поточних розрахунків за спожиті енергоносії.

3.1.3. 13.10.2021 ТОВ Смілаенергопромтранс на своєму офіційному веб-сайті septrans.com.ua опублікувало договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який відповідає типовому індивідуальному договору про надання послуги з постачання теплової енергії, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 (а.с. 17-19).

- Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору).

- Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця: septrans.com.ua (пункт 2 договору).

- Виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на веб-сайті виконавця. Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, який затверджений наказом Мінрегіону від 05.06.2018 №130 (пункт 3 договору).

- Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема: надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги (пункт 4 договору).

- Відповідно до п. 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, та складається з: 1) обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; 2) частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; 3) обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

- Обсяг спожитої у будинку послуги визначається, як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі - Методика розподілу). Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (пункт 11 договору).

- Зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця (пункт 17 договору).

- Розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання здійснює виконавець (пункт 22 договору).

- Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, яка визначена відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (Офіційний вісник України, 2019 №71, стаття 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022 та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування у розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті виконавця septrans.com.ua. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року) (пункт 30 договору).

- Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті виконавця septrans.com.ua. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу (пункт 31 договору).

- Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (пункт 32 договору).

- Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів (пункт 33 договору).

- Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).

- У разі коли споживач вніс плату виконавцю за розрахунковий період не в повному обсязі або більшому, ніж зазначено в рахунку, обсязі, виконавець здійснює зарахування коштів згідно з призначенням платежу. За відсутності призначення платежу - у такому порядку: в першу чергу - в рахунок плати за послугу; в другу чергу - в рахунок плати за абонентське обслуговування (пункт 37 договору).

- Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (підпункт 3 пункту 41 договору).

- Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (пункт 51 договору).

- Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (пункт 52 договору).

3.1.4. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.08.2023 №344115162 (а.с. 57) 03.12.2007 нежитлові приміщення - магазин продовольчих товарів площею 61,1 кв. м за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Жовтнева, 29 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

3.1.5. 19.11.2021 виконавчий комітет Смілянської міської ради прийняв рішення №528 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, релігійних організацій, інших споживачів для ТОВ "Смілаенергопромтранс" (а.с. 66-67), зокрема у п. 5 для категорії Інші споживачі (з ПДВ) тариф на теплову енергію - 6045,47 грн/Гкал (з ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 5580,75 грн /Гкал; тариф на транспортування теплової енергії - 417,92 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії - 46,8 грн/Гкал. Тариф на послуги з постачання теплової енергії - 6045,47 грн/Гкал (з ПДВ).

3.1.6. 26.10.2021 та 02.11.2022 ТОВ "Смілаенергопромтранс" та балансоутримувач будинку № 29 по вул. Тараса Шевченка в м. Сміла Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Магнолія" склали та підписали акти про подачу теплової енергії (а.с. 49-50).

3.1.7. 22.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс прийняло наказ №40 Про затвердження розміру плати за абонентське обслуговування" (а.с. 81), яким введено у дію з 01.12.2021 плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, у розмірі 35,19 грн з ПДВ. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування на місяць з грудня місяця 2021 року становить 35,19 грн з ПДВ.

3.1.8. 31.10.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс прийняло наказ №29 Про затвердження розміру плати за абонентське обслуговування" (а.с. 82), яким введено у дію з 01.11.2022 плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, у розмірі 36,88 грн з ПДВ. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування на місяць з листопада місяця 2022 року 36,88 грн з ПДВ.

3.1.9. 11.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс прийняло наказ №30 Про затвердження розміру плати за абонентське обслуговування" (а.с. 83), яким введено у дію з 01.12.2022 плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, у розмірі 38,07 грн з ПДВ. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування на місяць з грудня місяця 2022 року 38,07 грн з ПДВ.

3.1.10. 22.11.2021, 28.12.2021, 08.02.2022, 09.03.2023 та 01.04.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю Смілаенергопромтранс прийняло накази №39, №54, №8, №14, №17 (а.с. 60-64), з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1209 Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу для здійснення коригування нарахувань (в сторону зменшення/збільшення) за теплову енергію для споживачів категорії Інші споживачі, у зв`язку зі зміною ціни природного газу, встановив з 01.12.2021 тариф на теплову енергію для Інших споживачів у розмірі 5151,02 грн з ПДВ/Гкал; з 01.01.2022 - 6262,15 грн з ПДВ/Гкал; з 01.02.2022 - 6297,69 грн з ПДВ/Гкал; з 01.03.2022 5744,37 грн з ПДВ/Гкал; з 01.04.2022 - 6346,18 грн з ПДВ/Гкал.

3.1.11. Відповідно до показників теплового лічильника, встановленого в житловому будинку №29 по вул. Т. Шевченка Об`єднання співвласників будинку "Магнолія" використало теплової енергії у грудні 2021 року - 41,26 Гкал, у січні 2022 року - 51,11 Гкал, у лютому 2022 року - 34,69 Гкал, у березні 2022 року - 44,6 Гкал, у квітні 2022 року - 5,14 Гкал, у листопаді 2022 року - 31,18 Гкал, у грудні 2022 року - 36,3 Гкал, у січні 2023 року - 44,56 Гкал, у лютому 2023 року - 40,53 Гкал, у березні 2023 року - 34,251 Гкал (а.с. 71-79).

3.1.12. Згідно з актами про подачу теплової енергії від 26.10.2021 та від 02.11.2022 теплову енергію споживачу за адресою: вул. Т. Шевченка, 29, відповідно подано 26.10.2021 о 15:00 год. та 01.11.2022 о 19:00 год. (а.с. 49, 50).

3.1.13. Відповідно до технічного паспорту на квартиру №2 в будинку №29 по вул. Жовтневій (Т. Шевченка) (а.с. 99-101), дана квартира розміщена на 1 поверсі у п`ятиповерховому будинку.

3.1.14. За розрахунком позивача (а.с. 84-98) опалювальна площа будинку №29 по вулиці Тараса Шевченка, м. Сміла, Черкаської області становить 2932,055 кв. м, розрахункова площа відповідача - 82,485 кв.м. Позивач визначив, що відповідач спожив на теплову енергію у нежитловому приміщенні у кожному місяці пропорційно до загальної площі будинку, зокрема у грудні 2021 року - 0,24 Гкал; у січні 2022 року - 0,29 Гкал, у лютому 2022 року - 0,26 Гкал, у березні 2022 року - 0,33 Гкал, у квітні 2022 року - 0,04 Гкал, у листопаді 2022 року - 0,2412 Гкал, у грудні 2022 року - 0,27679 Гкал, у січні 2023 року - 0,33027 Гкал, у лютому 2023 року - 0,29325 Гкал, у березні 2023 року - 0,25751 Гкал.

3.1.15. Відповідно до актів надання послуг від 31.12.2021 №532 та №480, від 31.01.2022 №116 та №66, від 28.02.2022 №184 та №223, від 31.03.2022 №268 та №321, від 06.04.2022 №420, від 30.04.2022 №370, від 31.05.2022 №492, від 30.06.2022 №555, від 31.07.2022 №601, від 31.08.2022 №647, від 30.09.2022 №695, від 31.10.2022 №761, від 30.11.2022 №798 та №855, від 31.12.2022 №992 та №942, від 31.01.2023 №94, від 28.02.2023 №196 та №141, від 31.03.2023 №246 та №303, від 30.04.2023 №358 (а.с. 22-47) позивач нарахував відповідачу до оплати 15961,24 грн, зокрема за теплову енергію 15308,85 грн та 652,39 грн за абонентське обслуговування за період з грудня 2021 р. по травень 2023 р., зокрема, за грудень 2021 року 1236,24 грн за теплову енергію та абонентську плату - 35,19 грн; за січень 2022 року - 1816,02 грн за теплову енергію та абонентську плату - 35,19 грн; за лютий 2022 року 1637,40 грн за теплову енергію та абонентську плату - 35,19 грн; за березень 2022 року 1895,64 грн за теплову енергію та абонентську плату - 35,19 грн; за квітень 2022 року 253,85 грн за теплову енергію та абонентську плату - 35,19 грн; за травень 2022 року абонентську плату - 35,19 грн; за червень 2022 року абонентську плату - 35,19 грн; за липень 2022 року абонентську плату - 35,19 грн; за серпень 2022 року абонентську плату - 35,19 грн; за вересень 2022 року абонентську плату - 35,19 грн; за жовтень 2022 року абонентську плату - 35,19 грн; за листопад 2022 року 1450,91 грн за теплову енергію та абонентську плату - 36,88 грн; за грудень 2022 року 1692,73 грн за теплову енергію та абонентську плату - 38,07 грн; за січень 2023 року - 1995,01 грн за теплову енергію та абонентську плату - 38,07 грн; за лютий 2023 року 1771,32 грн за теплову енергію та абонентську плату - 38,07 грн; за березень 2023 року 1559,73 грн за теплову енергію та абонентську плату - 38,07 грн; за квітень 2023 року абонентську плату - 38,07 грн, за травень 2023 року абонентську плату - 38,07 грн.

3.1.16. 04.01.2022 позивач надіслав відповідачу лист №7 (а.с. 7), у якому повідомив, що з грудня 2021 року позивач при здійсненні нарахувань оплати послуги з постачання теплової енергії застосовує Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі послуг, затверджену наказом Мінрегіонбуду №315 від 22.11.2018. У листі позивач просив відповідача з`явитися з правовстановлюючими документами та технічним паспортом на нерухоме майно для укладення договору про надання послуги з теплопостачання.

3.1.17. 17.01.2022 позивач надіслав відповідачу лист №71 (а.с. 51) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який 21.01.2022 вручено відповідачу (а.с. 51 на звороті) з рахунком за грудень 2021 р та з двома примірниками актів надання послуг з постачання теплової енергії у місця загального користування і за функціонування системи опалення та за абонентське обслуговування стосовно нежитлового приміщення у багатоквартирному житловому будинку 29 по вул. Т. Шевченка, м. Сміла. У листі позивач просив відповідача належно оформити акти зі своєї сторони та по одному примірнику повернути позивачу.

3.1.18. 27.02.2023 позивач надіслав відповідачу претензію №149 (ас. 153-155) рекомендованим листом з описом вкладення до нього (а.с. 156), зокрема актів від 31.12.2021 №532 та №480, від 31.01.2022 №116 та №66, від 28.02.2022 №184 та №223, від 31.03.2022 №268 та №321, від 06.04.2022 №420, від 30.04.2022 №370, від 31.05.2022 №492, від 30.06.2022 №555, від 31.07.2022 №601, від 31.08.2022 №647, від 30.09.2022 №695, від 31.10.2022 №761, від 30.11.2022 №798 та №855, від 31.12.2022 №992 та №942, від 31.01.2023 №94 та №44. У претензії позивач просив сплатити відповідача протягом 7 банківських днів з моменту вручення претензії наявний борг у розмірі 13489,42 грн, підписати та повернути примірники актів наданих послуг, які додаються повторно до даної претензії. 01.03.2023 відповідач отримав претензію позивача (а.с. 157).

3.1.19. За розрахунком позивача заборгованість відповідача становить 18129,25 грн, зокрема 15308,85 грн боргу за поставлену теплову енергію за період з грудня 2021 року по березень 2023 року включно , 652,39 грн боргу з плати за абонентське обслуговування за період з грудня 2021року по травень 2023 року включно (а.с. 5-6, 48), 318,83 грн 3% річних за період з 01.02.2022 по 31.05.2023 (а.с. 9-10) та 1849,18 грн інфляційних втрат (а.с. 10-11) за період з 01.02.2022 по 31.05.2023.

3.2. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав.

3.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

3.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

3.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

3.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. Між сторонами виникли майново-господарське зобов`язання на підставі договору про надання послуг з постачання теплової енергії, який відповідає типовому індивідуальному договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019.

4.5.2. Відповідач не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклав з постачальником послуг з теплопостачання (позивачем) договір.

4.5.3. Фактом приєднання відповідача (споживача) до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема факт отримання послуги.

4.5.4. Відповідачу на праві приватної власності належать нежитлові приміщення - магазин продовольчих товарів площею 61,1 кв. м за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Жовтнева, 29. Нежитлове приміщення відповідача від`єднане від централізованого опалення.

4.5.5. 19.11.2021 Виконавчий комітет Смілянської міської ради прийняв рішення, яким встановив тариф на послуги з постачання теплової енергії у розмірі 6045,47 грн/Гкал (з ПДВ).

4.5.6. 20.10.2021 Виконавчий комітет Смілянської міської ради прийняв рішення, яким вирішив розпочати опалювальний сезон 2021-2022.

4.5.7. 26.10.2021 та 02.11.2022 ТОВ "Смілаенергопромтранс" та балансоутримувач будинку №29 по вул. Тараса Шевченка в м. Сміла Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Магнолія" склали та підписали акти про подачу теплової енергії.

4.5.8. 22.11.2021 ТОВ Смілаенергопромтранс затвердило з 01.12.2021 розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, у розмірі 35,19 грн з ПДВ. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування на місяць з грудня місяця 2021 року становить 35,19 грн з ПДВ

4.5.9. 31.10.2022 ТОВ Смілаенергопромтранс затвердило з 01.11.2022 розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, у розмірі 36,88 грн з ПДВ. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування на місяць з листопада місяця 2022 року 36,88 грн з ПДВ

4.5.10. 11.11.2022 ТОВ Смілаенергопромтранс прийняло наказ від №30 Про затвердження розміру плати за абонентське обслуговування" (а.с. 83), яким введено у дію з 01.12.2022 плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, у розмірі 38,07 грн з ПДВ. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування на місяць з грудня місяця 2022 року 38,07 грн з ПДВ.

4.5.11. З 01.12.2021 ТОВ Смілаенергопромтранс для здійснення коригування нарахувань (в сторону зменшення/збільшення) за теплову енергію для споживачів категорії Інші споживачі, у зв`язку зі зміною ціни природного газу, встановило тариф на теплову енергію для Інших споживачів у розмірі 5151,02 грн з ПДВ/Гкал; з 01.01.2022 - 6262,15 грн з ПДВ/Гкал; з 01.02.2022 - 6297,69 грн з ПДВ/Гкал; з 01.03.2022 5744,37 грн з ПДВ/Гкал; з 01.04.2022 - 6346,18 грн з ПДВ/Гкал.

4.5.12. Відповідно до показників теплового лічильника, встановленого в житловому будинку №29 по вул. Т. Шевченка Об`єднання співвласників будинку "Магнолія" використало теплової енергії у грудні 2021 року - 41,26 Гкал, у січні 2022 року - 51,11 Гкал, у лютому 2022 року - 34,69 Гкал, у березні 2022 року - 44,6 Гкал, у квітні 2022 року - 5,14 Гкал, у листопаді 2022 року - 31,18 Гкал, у грудні 2022 року - 36,3 Гкал, у січні 2023 року - 44,56 Гкал, у лютому 2023 року - 40,53 Гкал, у березні 2023 року - 34,251 Гкал.

4.5.13. Теплову енергію споживачу за адресою: вул. Т. Шевченка, 29 подано 26.10.2021 о 15:00 год. та 01.11.2022 о 19:00 год. на підставі актів про подачу теплової енергії від 26.10.2021 та від 02.11.2022.

4.5.14. Відповідач не виконав зобов`язання з оплати наданих послуг за спожиту теплову енергію та абонентське обслуговування, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем за спожиту теплову енергію та абонентське обслуговування, за прострочення сплати яких позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати.

4.5.15. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить: 18129,25 грн, зокрема 15961,24 грн, з яких 15308, 65 грн борг за теплову енергію, 652,39 грн борг за абонентське обслуговування; 318,83 грн 3% річних та 1849,18 грн інфляційних втрат.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність (пункт 1 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України).

5.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4. Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

5.8. Відповідно до частини першої статті 264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

5.9. Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

5.10. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

5.11. Частинами 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

5.12. Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

5.13. Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

5.14. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги.

5.15. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України Про житлово-комунальні послуги, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

5.16. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (частина 2 статті 12 Закону України Про житлово-комунальні послуги).

5.17. Відповідно до абзаців 1 та 2 частини 5 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

5.18. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абзац 6 статті 19 Закону України Про теплопостачання).

5.19. Відповідно до статті 24 Закону України Про теплопостачання основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання; забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання, вузлів обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації, за умови пред`явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов`язків; недопущення провадження будь-яких видів господарської діяльності в охоронних зонах теплових мереж без погодження з власником об`єкта теплопостачання.

5.20. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.21. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

5.22. Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.23. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

5.24. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.25. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.26. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5.27. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права (статті 625 ЦК України), викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №756/3966/17, Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою виникнення спору є укладення сторонами договору про надання послуги з постачання теплової енергії, який відповідає типовому індивідуальному договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 .

6.2. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем обов`язку з оплати послуг за спожиту теплову енергію та абонентське обслуговування відповідно до умов договору за період з 01.12.2021 по 31.05.2023.

6.3. Звертаючись з позовом позивач прагне захистити своє майнове право та отримати кошти за наданні відповідачу послуги за теплову енергію та абонентське обслуговування.

6.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

6.5. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

6.6. Відповідно до Закону України Про теплопостачання на споживачів теплової енергії покладено обов`язок своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії та вносити плату за постачання теплової енергії.

6.7. Договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання.

6.8. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.11.2019 у справі №646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.

6.9. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання Виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

6.10. Твердження відповідача у відзиві на позов про відсутність укладеного договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

6.11. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц, від 21.04.2020 у справі №910/7968/19, від 11.04.2018 у справі №904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі №904/7377/17, у яких зроблено висновок, що "споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі".

6.12. ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, магазину продовольчих товарів площею 61,1 кв.м у багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 та використовує його в господарській діяльності. Дане нежитлове приміщення відповідача від`єднане від мережі централізованого опалення.

6.13. Відповідач є споживачем теплової енергії, що подається у багатоквартирний будинок на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень для функціонування системи опалення.

6.14. Відповідач, як власник нежитлового приміщення, яке знаходиться у будинку АДРЕСА_3 не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклав з постачальником послуг з теплопостачання (позивачем) договір. Тобто, з 13.11.2021 договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - договір) вважається укладеним, у тому числі і з власником нежитлових приміщень цього будинку.

6.15. Відповідно до частини 2 статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

6.16. Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії, та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

6.17. Згідно з пунктом 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

6.18. Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, встановлено порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг (пункт 1 розділу 1 Методики).

6.19. У розділі 1 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг визначено:

п.2 - загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення;

п. 3 - розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Згідно з пунктом 12 розділу IV Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QМЗК), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.

6.20. За розрахунком позивача відповідач спожив у нежитловому приміщенні теплову енергію у кожному місяці, зокрема у грудні 2021року - 0,24 Гкал; у січні 2022 року - 0,29 Гкал, у лютому 2022 року - 0,26 Гкал, у березні 2022 року - 0,33 Гкал, у квітні 2022 року - 0,04 Гкал, у листопаді 2022 року - 0,2412 Гкал, у грудні 2022 року - 0,27679 Гкал, у січні 2023 року - 0,33027 Гкал, у лютому 2023 року - 0,29325 Гкал, у березні 2023 року 0,25751 Гкал.

6.21. Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Методики у разі відсутності вузлів розподільного обліку у МЗК та допоміжних приміщеннях будівлі обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: п`ятиповерхова - 12 %.

6.22. Згідно з пунктом 2 Розділу V Методики обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювані приміщення від центрального теплового пункту або теплогенеруючої/когенераційної установки, яка не є автономною - 8 %.

6.23. У грудні 2021 року будинок по вулиці Т. Шевченка, 29 спожив 41,26 Гкал, тому на МЗК всього будинку відповідно витрачено 4,9512 Гкал (41,26 х 0,12). На функціонування системи - 3,3008 Гкал (41,26 х 0,08).

6.24. Відповідно до пункту 1 розділу II Методики визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QM3K), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів. Для багатоквартирного житлового будинку при розподілі обсягів спожитої теплової енергії застосовується коефіцієнт до площі/об`єму опалюваних приміщень, не оснащених приладами обліку ks. Для житлових опалюваних приміщень, не оснащених приладами обліку, приймається ks = 1, для нежитлових опалюваних приміщень, не оснащених приладами обліку, - ks = 1,5.

6.25. Додатком 2 до Методики визначені поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії на опалення між окремими споживачами, відповідно до них до приміщення відповідача застосовано найнижчий коефіцієнт 0,8 як першого кутового приміщення над неопалюваними приміщеннями. Всі інші приміщення в будинку розраховуються з врахуванням також цих коефіцієнтів.

6.26. Всього розрахункова площа будинку з відповідними коефіцієнтами складає 2932,055 кв.м, розрахункова площа відповідача - 82,485 кв.м (з урахуванням коефіцієнта).

6.27. Кількість МЗК з розрахунку на 1 кв.м складає 0,00179 Гкал(4,9512 : 2932,055). На МЗК згідно площі приміщення відповідача припадає 0,14 Гкал (0,00179 х 82,485).

6.28. Функціонування на 1 кв. м складає 0,00112 Гкал (3,3008 : 2932,055). На МЗК відповідно до площі приміщень відповідача припадає 0,1 Гкал (0,00112 х 82,485).

6.29. Отже, витрати на опалення МЗК, допоміжних приміщень та функціонування системи для відповідача за грудень 2021 року становлять 0,24 Гкал (0,14+0,1).

6.30. Обсяг теплової енергії, вартість якої відповідач повинен сплати позивачу за грудень 2021 року позивач визначив на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. У такий самий спосіб позивач здійснював розрахунок обсягу теплової енергії і в січні 2022 року.

6.31. За наступні періоди нарахування проводились згідно з пунктом 3 розділу III Методики у новій редакції, якою визначено, що розподілу підлягають обсяги спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у відповідності до складових формул 1, 2, які наведені у пункті 2 розділу II цієї Методики, залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності/відсутності та типу приладів розподільного обліку теплової енергії, дотримання температури повітря в опалюваному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні, наявності/відсутності приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.

6.32. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики.

6.33. Для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях.

6.34. Отже, відповідач як споживач, у якого індивідуальне опалення має сплачувати: за загальнобудинкові потреби та за тепло, яке надходить від транзитних трубопроводів, що проходять через його приміщення, тобто за стояки.

6.35. Оскільки у позивача відсутні дані для здійснення розрахунку загальнобудинкових потреб за формулами (зокрема інформації про всі мережі у будинку, їх протяжність, діаметр та інше), то застосовано положення пункту 8 розділу IV Методики, відповідно до якого, у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку, зокрема, для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %.

6.36. Оскільки будинок №29, у якому розміщено нежитлове приміщення відповідача, є п`ятиповерховим при обрахунку позивач врахував 25 % від усієї спожитої будинком теплової енергії (а.с. 99-101) та здійснив розрахунок за формулою: Qоп з.б.п. =Zвідкл х Qоп.проект з.б.п Гкал (25), де Qоп з.б.п. визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загально будинкові потреби опалення будівлі/будинку, Гкал; Zвідкл коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку та розраховується за формулою: Zвідкл = 1 + Sвідкл / УSоп.буд (26), де Sвідкл опалювальна площа приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку, кв. м; УSоп.буд загальна опалювальна площа будівлі/будинку, кв. м. (1+851,63/3117,24) х 0,25 х 34,69=1,27 х 0,25 х 34,69=11,01.

6.37. Всього на загальнобудинкові потреби витрачено 11,01 Гкал.

6.38. На приміщення відповідача припадає кількість теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби у розмірі 0,22 Гкал (11,01 : 3117,24 х 61,10).

6.39. Обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення (Qвідкл), розраховується за формулою: Qвідкл =0,86 х 10-6 х q втр.транз х Lтранз х m опал.розр, Гкал, де 0,86 х 10-6- перевідний коефіцієнт одиниць вимірювання фізичних величин, Вт х год у Гкал; q втр.транз - питомі теплові втрати ізольованих трубопроводів, які прокладаються в шахтах, каналах, штрабах, Вт/м; питомі теплові втрати трубопроводів, ізоляція на ділянках яких відсутня або порушена, збільшуються на 100 %; можуть застосовуватись питомі теплові втрати відповідно до проекту відокремлення (відключення) приміщення (за його наявності) або за результатами розрахунку організації, яка має на це відповідний дозвіл; Lтранз - довжина всіх транзитних трубопроводів у приміщенні з індивідуальним опаленням або окремому приміщенні з транзитними мережами опалення, м; m опал.розр - фактична кількість годин надання послуги з постачання теплової енергії у розрахунковому періоді, годин.

6.40. Обсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення становить 0,04 Гкал (0,86 х 10-6 х 7 х 12,5 х 28 х 24=0,86 х 0,000001 х 7 х 10 х 672).

6.41. Всього на приміщення відповідача спожило 0,26 Гкал (0,22+0,04).

6.42. У такий спосіб розраховано обсяг спожитої теплової енергії за наступні місяці в опалювальний період.

6.43. Відповідно до умов договору розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, здійснює виконавець.

6.44. Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу з постачання теплової енергії, що розраховується виходячи з розміру, затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання та плати за абонентське обслуговування в розмірі.

6.45. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

6.46. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

6.47. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

6.48. Позивач надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року на підставі актів про подачу теплової енергії від 26.10.2021 та від 02.11.2022 за адресою вулиця Тараса Шевченка, 29 у місті Сміла Черкаської області та виставив відповідачу рахунки на оплату вартості наданих ним послуг.

6.49. Відповідач за спожиту теплову енергію та за абонентське обслуговування не оплатив.

6.50. Борг відповідача перед позивачем становить 15308,85 грн за теплову енергію та 652,39 грн за абонентське обслуговування.

6.51. Твердження відповідача про відсутність підстав для сплати коштів за спожиту теплову енергію та абонентське обслуговування через не укладення договору з позивачем та від`єднання нежитлового приміщення відповідача від мережі централізованого опалення суд визнає необґрунтованими з огляду на фактичне споживання відповідачем теплової енергії.

6.52. Суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.12.2020 у справі №311/3489/18 про те, що незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.

6.53. Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України Про теплопостачання, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

6.54. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.55. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

6.56. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.57. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.58. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.59. Невиконання відповідачам свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні зі сплати за поставлену теплову енергію та абонентське обслуговування.

6.60. Вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 15308,85 грн за теплову енергію та 652,39 грн за абонентське обслуговування за період з грудня 2021 року по травень 2023 року включно суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

6.61. За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача 1849,18 грн інфляційних втрат та 318,83 грн 3% річних за період з 01.02.2022 по 31.05.2023.

6.62. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

6.63. Відповідно до п. 34 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим перводом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

6.64. За спожиту теплову енергію у грудні 2021 року відповідач повинен був сплатити до 31.01.2022 на підставі актів надання послуг від 31.12.2021 №480 та №532.

6.65. Статтею 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

6.66. Прострочення виконання грошового зобов`язання настало у відповідача з 01.02.2022.

6.67. За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

6.68. Отже, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

6.69. На суму 15308,85 грн заборгованості за спожиту теплову енергію та 652,39 грн плати за абоненське обслуговування позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати та 3 % річних.

6.70. Розмір інфляційних втрат за період з лютого 2022 року по травень 2023 року включно за прострочення виконання грошового зобов`язання становить 1849,18 грн (а.с. 11) (20,34 грн за період з 01.02.2022 по 01.03.2022 (1271,43 грн (сума боргу) х 1.01600000 - 1271,43) + 141,43 грн за період з 01.03.2022 по 01.04.2022 (3142,98 грн (сума боргу) х 1.04500000 - 3142,98) + 153,67 грн за період з 01.04.2022 по 01.05.2022 (4957,01 грн (сума боргу) х 1.03100000 - 4957,01) + 190,12 грн за період з 01.05.2022 по 01.06.2022 (7041,50 грн (сума боргу) х 1.02700000 - 7041,50) +233,14 грн за період з 01.06.2022 по 01.07.2022 (7520,66 грн (сума боргу) х 1.03100000 - 7520,66) +54,52 грн за період з 01.07.2022 по 01.08.2022 (7788,99 грн (сума боргу) х 1.00700000 - 7788,99) + 86,67 грн за період з 01.08.2022 по 01.09.2022 (7878,71 грн (сума боргу) х 1.01100000 - 7878,71) + 152,01 грн за період з 01.09.2022 по 01.10.2022 (8000,56 грн (сума боргу) х 1.01900000 8000,56) + 204,69 грн за період з 01.10.2022 по 01.11.2022 (8187,77 грн (сума боргу) х 1.02500000 - 8187,77) + 58,99 грн за період з 01.11.2022 по 01.12.2022 (8427,65 грн (сума боргу) х 1.00700000 8427,65) +59,65 грн за період з 01.12.2022 по 01.01.2023 (8521,83 грн (сума боргу) х 1.00700000 - 8521,83) + 80,55 грн за період з 01.01.2023 по 01.02.2023 (10069,28 грн (сума боргу) х 1.00800000 - 10069,28) + 83,16 грн за період з 01.02.2023 по 01.03.2023 (11880,63 грн (сума боргу) х 1.00700000 - 11880,63) + 209,95 грн за період з 01.03.2023 по 01.04.2023 (13996,87 грн (сума боргу) х 1.01500000 - 13996,87) + 32,03 грн за період з 01.04.2023 по 01.05.2023 (16016,22 грн (сума боргу) х 1.00200000 16016,22) +88,23 грн за період з 01.05.2023 по 01.06.2023 (17646,05 грн (сума боргу) х 1.00500000 - 17646,05).

6.71. Розмір 3 % річних за період з 01.02.2022 по 31.05.2023 за прострочення виконання грошового зобов`язання становить 318,83 грн (а.с. 10) (50,68 грн за період з 01.02.2022 по 31.05.2023 (1271,43 грн (сума боргу) х 3 % x 485 : 365 : 100) +69,53 грн за період з 01.03.2022 по 31.05.2023 (1851,21 грн (сума боргу) х 3 % x 457 : 365 : 100) +58,56 грн за період з 01.04.2022 по 31.05.2023 (1672,59 грн (сума боргу) х 3 % x 426 : 365 : 100)+ 62,84 грн за період з 01.05.2022 по 31.05.2023 (1930,83 грн (сума боргу) х 3 % x 396 : 365 : 100)+ 8,67 грн за період з 01.06.2022 по 31.05.2023 (289,04 грн (сума боргу) х 3 % x 365 : 365 : 100)+ 0,97 грн за період з 01.07.2022 по 31.05.2023 (35,19 грн (сума боргу) х 3 % x 335 : 365 : 100)+ 0,88 грн за період з 01.08.2022 по 31.05.2023 (35,19 грн (сума боргу) х 3 % x 304 : 365 : 100)+ 0,79 грн за період з 01.09.2022 по 31.05.2023 (35,19 грн (сума боргу) х 3 % x 273 : 365 : 100)+ 0,70 грн за період з 01.10.2022 по 31.05.2023 (35,19 грн (сума боргу) х 3 % x 243 : 365 : 100)+ 0,61 грн за період з 01.11.2022 по 31.05.2023 (35,19 грн (сума боргу) х 3 % x 212 : 365 : 100)+ 0,53 грн за період з 01.12.2022 по 31.05.2023 (35,19 грн (сума боргу) х 3 % x 182 : 365 : 100)+ 18,46 грн за період з 01.01.2023 по 31.05.2023 (1487,79 грн (сума боргу) х 3 % x 151 : 365 : 100)+ 17,07 грн за період з 01.02.2023 по 31.05.2023 (1730,80 грн (сума боргу) х 3 % x 120 : 365 : 100)+ 15,37 грн за період з 01.03.2023 по 31.05.2023 (2233,08 грн (сума боргу) х 3 % x 92 : 365 : 100)+ 9,07 грн за період з 01.04.2022 по 31.05.2023 (1809,39 грн (сума боргу) х 3 % x 61 : 365 : 100)+ 4,07 грн за період з 01.05.2022 по 31.05.2023 (1597,80 грн (сума боргу) х 3 % x 31 : 365 : 100).

6.72. Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про його відповідність періоду нарахування та сумі боргу, а методика нарахування відповідає висновку щодо застосування статті 625 ЦК України, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

6.73. Отже, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідач за період з 01.02.2022 по 31.05.2023 включно повинен сплатити позивачу 1849,18 грн інфляційних втрат та 318,83 грн 3% річних.

6.74. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 1849,18 грн інфляційних втрат та 318,83 грн 3% річних, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини першої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. У позові позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.

7.3. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн на підставі платіжних інструкцій від 23.08.2023 №6427 2415,60 грн (а. с. 15) та від 19.06.2023 №5058 268,40 грн (а.с. 15А).

7.4. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.5. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілаенергопромтранс" (ідентифікаційний код 33931257, адреса місцезнаходження: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Василя Стуса, 41) 15961,24 грн (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят одну гривню 24 копійки) боргу, 318,83 грн (триста вісімнадцять гривень 83 копійки) 3% річних, 1849,18 грн (тисячу вісімсот сорок дев`ять гривень 18 копійок) інфляційних втрат, 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 08.11.2023.

Суддя А.І. Гладун