ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.10.2023 Справа № 914/2848/20

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Прокопів І.І., розглянувши матеріали справи

за заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна», с. Крупець, Хмельницька область;
про:про поворот виконання судового рішення
у справі:№ 914/2848/20
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна», с. Крупець, Хмельницька область;
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод», м. Кам`янка-Бузька, Львівська область;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Нива», м. Луцьк;
про:звернення стягнення на заставлене майно в сумі 2 187 900,17 грн шляхом проведення публічних торгів та визначення початкової ціни заставного майна для його подальшої реалізації

Представники сторін:

від позивача (заявника): не з`явився;

від відповідача: Феденко Л.А. адвокат;

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2848/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна», с. Крупець, Хмельницька область до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод», м. Кам`янка-Бузька, Львівська область про звернення стягнення на заставлене майно.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.03.2021 у справі №914/2848/20 у задоволенні позову відмовлено, заяву ТзОВ «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково, стягнуто з ТзОВ «Суфле Агро Україна» на користь ТзОВ «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» 7 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог цієї заяви відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 30.03.2021 відмовлено у задоволенні заяви ТзОВ «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 109 395,01 грн.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2021 у справі №914/2848/20 в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» (вх. №4315/21 від 25.02.2021) скасовано та прийнято в цій частині нове рішення заяву задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» 70 185 грн витрат на професійну правничу допомогу. В решті рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2021 у справі №914/2848/20 залишено без змін.

Також вказаною постановою додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.2021 у справі №914/2848/20 скасовано та прийнято нове рішення заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» про розподіл судових витрат (вх. №1179/21 від 22.03.2021) задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» 109 395,01 грн витрат на професійну правничу допомогу.

30.09.2021 на виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі №914/2848/20 Товариством з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» 179 580,01 грн витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується платіжною інструкцією №14059 від 30.09.2021.

07.10.2021 Господарським судом Львівської області на виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.2021 видано відповідні накази.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.12.2021 у справі №914/2848/20 постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі № 914/2848/20 скасовано. Рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2021 у справі № 914/2848/20 в частині вирішення позову про звернення стягнення на заставне майно - 131,455 т пшениці м`якої некласної та в частині розподілу судових витрат скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. В решті рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2021 у справі № 914/2848/20 залишено в силі. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.2021 у справі №914/2848/20 скасовано.

На новому розгляді рішенням Господарського суду Львівської області від 02.02.2023 у справі №914/2848/20 позов задоволено на погашення заборгованості Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» в сумі 2 187 900,17 грн основного боргу за договором поставки № від 01.01.2018, рішенням Господарського суду Львівської області від 27.02.2019 у справі №914/2188/18 та ухвалою Господарського суду Волинської області від 27.04.2020 у справі №903/975/19, на підставі товарної аграрної розписки від 17.05.2018, посвідченої приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Ясінським В.Є., зареєстрованої в реєстрі за №931, звернуто стягнення на заставне майно - 131,455 т пшениці м`якої (ДСТУ 3768:2010), некласної, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод», шляхом проведення публічних торгів та визначення початкової ціни заставного майна для його подальшої реалізації відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Також вказаним рішенням стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» 9 677,72 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 14 516,58 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, 19 355,44 грн судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції. З Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» стягнуто 56 408,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2023 рішення Господарського суду Львівської області від 02.02.2023 у справі №914/2848/20 залишено без змін.

12.06.2023 Господарським судом Львівської області на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 02.02.2023 у справі №914/2848/20 видано відповідні накази.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.08.2023 у справі №914/2848/20 рішення Господарського суду Львівської області від 02.02.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.05.2023 залишено без змін.

31.08.2023 до Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» надійшла заява про поворот виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 10.10.2023 вказану заяву призначено до розгляду на 12.10.2023.

12.10.2023 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» надійшли письмові заперечення (вх. №24747/23 від 12.10.2023).

Ухвалою суду від 12.10.2023 розгляд заяви було відкладено на 30.10.2023.

30.10.2023 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» надійшли письмові заперечення (вх. №26232/23 від 30.10.2023).

Звертаючись до суду із заявою про поворот виконання рішення суду, позивач вказує про те, що ним повністю було виконано постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі № 914/2848/20, на підтвердження чого до заяви долучено копію платіжної інструкції №14059 від 30.09.2021. Надалі вказана постанова Західного апеляційного господарського суду була скасована Верховним Судом, а справу, зокрема, в частині витрат на професійну правничу допомогу, передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. На новому розгляді судом було стягнуто з позивача на користь відповідача 56 408,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, позивач просив в порядку повороту виконання рішення стягнути з відповідача на користь позивача сплачені 179 580,01 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач проти заяви заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, зазначив, що зважаючи на той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» не є відповідачем у справі, його право на подачу до суду заяви про поворот виконання рішення могло бути реалізовано в межах звернення із таким документом до Господарського суду Львівської області під час нового розгляду справи, на підставі ч. 2 ст. 333 ГПК України. Водночас, позивачем було повідомлено, що він із такою заявою не звертався. Таким чином, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» не є відповідачем у справі, відтак не має права звертатися до суду першої інстанції про поворот виконання рішення у справі, де він є позивачем, оскільки господарський процесуальний закон (ч. 9 ст. 333 ГПК України) таких прав та повноважень позивача не передбачає. Також станом на даний час на підставі рішення по справі не відкрито жодних виконавчих проваджень, жодних сум не стягнуто. Таким чином, відсутні підстави для подання даної заяви, оскільки з огляду на відсутність фактів стягнення будь-яких сум по справі, заявником не може бути виконана вимога ч. 6 ст. 333 ГПК України щодо надання документу, який підтверджує те, що суму стягнуто за раніше прийнятим рішенням.

Розглянувши подану заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд встановив наступне.

За приписами ч. 2 ст. 333 ГПК України встановлено, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до ч. 5 ст. 333 ГПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно ч. 6 ст. 333 ГПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Частиною 9 ст. 333 ГПК України встановлено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 10 ст. 333 ГПК України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі №914/2848/20 стягнуто з позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Суфле Агро Україна» на користь відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» 70 185 грн та 109 395,01 грн витрат на професійну правничу допомогу.

07.10.2021 на виконання вказаної постанови Господарським судом Львівської області видано відповідні накази.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.12.2021 у справі №914/2848/20 постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі № 914/2848/20 скасовано. Також скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 11.03.2021 у справі № 914/2848/20 в частині вирішення позову про звернення стягнення на заставне майно - 131,455 т пшениці м`якої некласної та в частині розподілу судових витрат, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду, а також скасовано додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.2021 у справі №914/2848/20, яким було відмовлено у стягненні з позивача на користь відповідача 109 395,01 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку із скасуванням попередніх судових рішень щодо розподілу судових витрат і передачею справи на новий розгляд, розподіл судових витрат сторін у справі було здійснено господарським судом за результатами нового розгляду справи з огляду на загальні правила розподілу судових витрат.

Зважаючи на те, що у задоволенні позову було відмовлено частково, витрати відповідача на професійну правничу допомогу були покладені на позивача у розмірі, пропорційному до відмовлених позовних вимог, а саме у розмірі 56 408,00 грн. Рішення Господарського суду Львівської області від 02.02.2023 у справі №914/2848/20, яким стягнуто на користь відповідача вищевказану суму витрат на професійну правничу допомогу, переглядалося в апеляційному та касаційному порядку та залишене апеляційним та касаційним судами без змін. Таким чином, рішення набрало законної сили та є обов`язковим для виконання.

Водночас, позивачем було сплачено на користь відповідача 179 580,01 грн витрат на професійну правничу допомогу відповідно до постанови Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі №914/2848/20, яка була скасована Верховним Судом. Відповідачем доказів повернення вказаної суми коштів позивачу не надано.

Під час нового розгляду справи заява про поворот виконання рішення позивачем не подавалася, і, відповідно, судом під час нового розгляду питання про поворот виконання рішення не розглядалося.

За таких обставин суд приходить до висновку, що перераховані позивачем у даній справі грошові кошти у розмірі 179 580,01 грн на користь відповідача підлягають поверненню заявнику, а відтак заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом не беруться до уваги доводи відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює на будь-якими іншими міркуванням в судовому процесі (ч. 2 ст. ГПК України).

Одними з основних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України є верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, обов`язковість судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється, зокрема відповідно до Конституції України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Як зазначалося судом вище, постановою Західного апеляційного господарського суду було стягнуто з відповідача на користь позивача 179 580,01 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання вказаної постанови позивачем було сплачено вищевказану суму коштів.

Надалі Верховним Судом було скасовано постанову Західного апеляційного господарського суду, якою стягнуто з відповідача на користь позивача 179 580,01 грн, а справу, зокрема, в частині витрат на професійну правничу допомогу, передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

На новому розгляді судом першої інстанції витрати відповідача на професійну правничу допомогу були покладені на позивача у розмірі, пропорційному до відмовлених позовних вимог, а саме у розмірі 56 408,00 грн.

Таким чином, на момент розгляду заяви про поворот виконання рішення суду склалась ситуація, за якої позивачем вже сплачено 179 580,01 грн, а також доведеться сплатити 56 408,00 грн на користь відповідача. Водночас, постанова Західного апеляційного господарського суду, яка була підставою для сплати позивачем 179 580,01 грн, скасована. У зв`язку із тим, що правова підстава набуття цих коштів відпала, відповідачем кошти у розмірі 179 580,01 грн добровільно позивачу не були повернуті.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 справі № 13-рп/2011 (справа № 1-25/2011) зазначено, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (і виконання дій) відпала.

Слід також зазначити, що статтею 333 ГПК України прямо не передбачено, що позивач наділений правом звернутися із заявою про поворот виконання лише до моменту винесення рішення на новому розгляді, як і не передбачено наслідків у вигляді залишення такої заяви без розгляду, її повернення чи відмови у задоволенні у разі неподання позивачем такої заяви до вирішення справи на новому розгляді та звернення із такою заявою після перегляду справи на новому розгляді протягом одного року з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Водночас, ч. 9 ст. 333 ГПК України встановлено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Однак, зважаючи на принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тобто, коли за одних і тих самих обставин не може бути надано переваги щодо вчинення процесуальної дії лише одній із сторін, безпідставними є доводи відповідача про відсутність можливості у позивача звернутися до суду із заявою про поворот виконання, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої ст. 333 ГПК України та наявність такого права лише у відповідача.

Підтвердженням вказаного висновку також є те, що ч. 10 ст. 333 ГПК України, якою передбачено, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи, не встановлено, що заявником може бути лише відповідач.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованим право позивача звернутися до суду із заявою про поворот виконання рішення у разі, якщо таке питання не було вирішено судом під час нового розгляду.

Відповідно до статті 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Законом України «Про виконавче провадження» врегулювано умови і порядок виконання, зокрема рішень судів, які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Зважаючи на наведене, безпідставними також є доводи відповідача щодо відсутності підстав для подання даної заяви з огляду на відсутність фактів стягнення будь-яких сум по справі, оскільки виконання рішення суду може відбуватися не лише в примусового порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження, але й шляхом добровільного виконання стороною. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було добровільно виконано постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі №914/2848/20 шляхом переказу коштів на банківський рахунок відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 234, 333 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» про поворот виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі № 914/2848/20 задовольнити.

2. В поворот виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі № 914/2848/20 стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`янка-Бузький комбікормовий завод» (80400, Львівська область, м. Кам`янка-Бузька, вул. Шевченка, 129а, ідентифікаційний код 34219437) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (30068, Хмельницька область, Славутський район, с. Крупець, вул. Б.Хмельницького, 43, ідентифікаційний код 34863309) 179 580,01 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 325 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 06.11.2023.

Суддя Мазовіта А.Б.