ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2023 р. Справа№ 910/1823/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Гуменюк І.О.,

за участю представників:

від позивача - Гутнік І.В.,

від відповідача - Данилов К.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 у справі №910/1823/23 (суддя Щербакова С.О., повний текст рішення складено 29.05.2023) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдінг» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення.

Встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдінг» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі-відповідач) про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 24.11.2022 року №50-р/тк «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення АМК прийнято з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, оскільки, як зазначає позивач, зокрема, Комітет не довів, що позивач не вжив заходів та не встановив які заходи мав вжити позивач для отримання інформації, якою не володів та яку об`єктивно не мав можливості отримати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 у справі №910/1823/23 у задоволенні позову відмовлено.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи Комітету та повноту їх встановлення в оскаржуваному Рішенні, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги Закону України «Про захист економічної конкуренції», Правил розгляду справ, які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким позовну заяву задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що відповідачем не доведено наявності відносин контролю між ТОВ «Альянс Холдінг» та компаніями «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.» та «Shell Overseas Investments B.V.», а також зазначає про те, що позивач не володів запитуваною інформацією.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Розпорядженням державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 19.01.2022 № 01/13-р розпочато розгляд справи № 128-26.13/7-22 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Листом від 20.01.2022 № 128-26.13/01-660 Антимонопольний комітет України повідомив позивача про початок розгляду зазначеної вище справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та запропонував надати інформацію, необхідну для розгляду справи.

Листом від 24.10.2022 № 128-26.13/01-4759 позивачу було направлено подання про попередні висновки у справі від 24.10.2022 № 128-26.13/7-22/211-спр/кі.

Позивач листом від 08.11.2022 № 377 (зареєстрований у Комітеті 11.11.2022 за №8-01/734-кі) надав відповідь на подання про попередні висновки у справі.

24.11.2022 тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 50-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 28.09.2021 № 128-29/01-14074 у встановлений ним строк.

За порушення, вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" штраф у розмірі 43 452 318, 00 грн.

Як зазначено Комітетом в рішенні, Антимонопольним комітетом України на сайті Польського антимонопольного регулятора виявлено інформацію щодо укладання угод компаніями "Uniper Gas Transportation & Finance B.V.", "Engie Energy Management Holding Switzerland AG", "OMV Gas Marketing Trading & Finance B.V.", "Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.", "Wintershall Nederland Transport and Trading B.V." та Приватним акціонерним товариством "Газпром" про фінансування проекту "Північний потік - 2" та розподілу повноважень між його учасниками (далі - Угоди).

Комітет вказав, що у зв`язку із зазначеним вище, з метою вжиття заходів державного контролю з виявлення порушень законодавства про захист економічної конкуренції в частині контролю за концентраціями та узгодженими діями суб`єктів господарювання було розпочато дослідження та здійснення перевірки щодо вказаної інформації.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

Отже, дії компаній "Uniper Gas Transportation & Finance B.V.", "Engie Energy Management Holding Switzerland AG", "OMV Gas Marketing Trading & Finance B.V.", "Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.", "Wintershall Nederland Transport and Trading B.V." та Приватного акціонерного товариства "Газпром" у вигляді укладення угод про фінансування проекту "Північний потік - 2" та розподілу повноважень між його учасниками згідно з абзацом першим частини першої статті 5 Закону можуть містити ознаки узгоджених дій.

Вчинення узгоджених дій, передбачених статтею 10 Закону України "Про захист економічної конкуренції", забороняється до отримання дозволу органів Антимонопольного комітету України або Кабінету Міністрів України.

Отримання дозволу Комітету на узгоджені дії здійснюється в порядку, визначеному Положенням про порядок подання заяв до органів Антимонопольного комітету України про надання дозволу на узгоджені дії суб`єктів господарювання, затвердженого розпорядженням Комітету від 12 лютого 2002 року № 26-р, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 7 березня 2002 р. за № 238/6526 (зі змінами).

Комітет вказав в оскаржуваному рішенні, що Компанії "Uniper Gas Transportation & Finance B.V.", "Engie Energy Management Holding Switzerland AG", "OMV Gas Marketing Trading & Finance B.V.", "Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.", "Wintershall Nederland Transport and Trading B.V." та Приватне акціонерне товариство "Газпром" за відповідним дозволом на узгоджені дії до Комітету не звертались. За наявною в Комітеті інформацією, яка була підтверджена відповідачем в антимонопольній справі (лист від 12.09.2022 № 305 (зареєстрований у Комітеті 14.09.2022 за № 8-01/489-кі), ТОВ "Альянс Холдинг" пов`язане відносинами контролю в розумінні статті 1 Закону із компаніями "Shell Overseas Investments B.V." та "Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.".

У зв`язку із цим, Комітетом було направлено ТОВ "Альянс Холдинг" вимогу державного уповноваженого Комітету від 28.09.2021 № 128-29/01-14074 (далі - Вимога) про надання інформації.

У Вимозі у відповідача в антимонопольній справі вимагалось у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання Вимоги надати Комітету інформацію, пояснення та наступні копії документів, а саме:

1. Підтвердити чи спростувати інформацію щодо укладення суб`єктами господарювання, пов`язаними з ТОВ "Альянс Холдинг" відносинами контролю, Угод.

2. У разі підтвердження такої інформації надати копії підтверджуючих документів (копії Угод, договорів, тощо та додатків до них, з перекладом на українську мову, засвідченим в установленому порядку).

3. Пояснення щодо необхідності чи відсутності необхідності отримання дозволу органів Антимонопольного комітету України на зазначені дії, відповідно до статті 10 Закону, з наданням підтверджуючих документів.

Також, у Вимозі зазначалося про обов`язок надання інформації на вимоги державного уповноваженого Комітету у визначений ним строк, відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", та відповідальність за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а саме, неподання органу Комітету інформації в установлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 та абзацу сьомого частини другої статті 52 Закону.

Крім того, Комітет у вимозі зазначив, що неподання інформації з причин її відсутності у товариства, за умови, що таку інформацію воно може отримати у суб`єктів господарювання, пов`язаних з ним відносинами контролю, на виконання вимог статті 63 Закону, буде кваліфіковано Комітетом, як порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, позивач був поінформований про правові наслідки неподання інформації, подання недостовірної інформації або інформації в неповному обсязі.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 343, лист отримав уповноважений представник ТОВ "Альянс Холдинг" 01.10.2021.

Листом від 18.10.2021 № 609 (зареєстрований у Комітеті 19.10.2021 за № 8-01/14601) ТОВ "Альянс Холдинг" повідомило Комітет, що направило Вимогу компанії "Shell Overseas Investments B.V." (Нідерланди), з якою пов`язане відносинами контролю, та звернулося до Комітету про продовження строку надання інформації на Вимогу.

Листом від 27.10.2021 № 128-29/01-15365 Комітет продовжив ТОВ "Альянс Холдинг" строк надання інформації до 30.11.2021.

Листом від 29.11.2021 № 713 (зареєстрований у Комітеті 30.11.2021 за № 8-01/16466) ТОВ "Альянс Холдинг" повідомило Комітет, що за інформацією, отриманою від компанії "Shell Overseas Investments B.V.", триває процес внутрішніх погоджень між відповідними бізнес-департаментами, залученими до проєкту "Північний потік - 2", та звернулося до Комітету про продовження строку надання інформації на Вимогу.

Листом від 03.12.2021 № 128-29/01-17418 Комітет продовжив ТОВ "Альянс Холдинг" строк надання інформації до 10.12.2021.

Листом від 10.12.2021 № 729 (зареєстрований у Комітеті 13.12.2021 за № 8-01/1822-кі) ТОВ "Альянс Холдинг" повідомило, зокрема, що Вимога була передана компанії "Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.", однак компанія відмовилася надати інформацію щодо договорів фінансування проєкту "Північний потік - 2", та не надало відповіді на Вимогу Комітету у строк встановлений державним уповноваженим Комітету у Вимозі.

Таким чином, як вже було зазначено вище, 24.11.2022 тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 50-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 28.09.2021 № 128-29/01-14074 у встановлений ним строк.

За порушення, вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" штраф у розмірі 43 452 318, 00 грн.

Позивач оскаржив вказане рішення в судовому порядку.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 24.11.2022 року № 50-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Колегія суддів вважає висновки місцевого господарського суду щодо необґрунтованості позовних вимог у даній справі правильними, з огляду на наступне.

Згідно з приписами статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі: перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно з частиною сьомою статті 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений АМК є органом Антимонопольного комітету України.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений Антимонопольного комітету України має, серед іншого, такі повноваження: проводити перевірки суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; безперешкодно входити до приміщень підприємств, установ та організацій під час проведення перевірок та розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за умови пред`явлення службового посвідчення і документів, що підтверджують проведення перевірки чи розслідування; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Положеннями статей 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом; невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність; суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб`єкт господарювання - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група суб`єктів господарювання, якщо один або декілька з них здійснюють контроль над іншими. Суб`єктами господарювання визнаються також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю в частині їх діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності. Господарською діяльністю не вважається діяльність фізичної особи з придбання товарів народного споживання для кінцевого споживання.

Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, у яких уповноважені особи Комітету мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб. Так, інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених Законом.

Органи АМК в процесі реалізації своїх повноважень мають законне право вимагати не лише документи, а й інформацію, яка потрібна їм для виконання покладених на них завдань, причому зміст, обсяг та характер такої інформації законодавчими приписами, зокрема, статтями 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» не визначено та обмежено лише дійсною та об`єктивною необхідністю для виконання завдань органу («статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань»).

Отже, Антимонопольний комітет України та його органи для реалізації основного завдання, визначеного у статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», у частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 1 статті 3) відповідно до повноважень, передбачених, зокрема, пунктами 4, 5 частини першої статті 7, статей 12, 22, 22-1 цього Закону, положень Закону України «Про захист економічної конкуренції» може витребувати інформацію, пов`язану з дослідженням наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб`єктами господарювання, якщо вона є дійсною та об`єктивною необхідністю для виконання завдань органу.

Законодавство про захист економічної конкуренції не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо форми, способу та доцільності витребування органом АМК інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Близька за змістом правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № 915/827/18, від 04.07.2019 у справі № 910/13461/18, від 01.08.2019 у справі № 910/15697/18, від 07.08.2019 у справі № 910/13460/18, від 07.08.2019 у справі № 910/13472/18, від 26.09.2019 у справі № 910/12393/18.

Пункт 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначає порушенням законодавства про захист економічної конкуренції неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Таким чином, ненадання інформації у встановлені органом АМК строки відповідно до визначеного ним змісту, обсягу та характеру (виходячи з її необхідності для виконання завдань органу) є актом невиконання заснованої на законі вимоги державного органу, що тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність.

У законодавстві України визначення поняття «дискреційні повноваження» наведено в Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5. Так, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №К(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Водночас господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень АМК не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, але зобов`язані перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм (правова позиція, викладена у низці постанов Верховного Суду, у тому числі, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17).

Суд зазначає, що встановлення змісту документа, який надходить на вимогу органу АМК в аспекті надання/неповного надання/ненадання інформації на таку вимогу належить до дискреційних повноважень органу АМК, водночас дискреційні повноваження не повинні використовуватися органом свавільно, а суд повинен мати можливість переглянути рішення, прийняті на підставі реалізації цих дискреційних повноважень, що є запобіжником щодо корупції та свавільних рішень в умовах максимально широкої дискреції державного органу. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17.

В цьому контексті Верховний Суд у постанові від 09 березня 2023 року у справі №910/1546/22 зазначив, що АМК, реалізуючи свої дискреційні повноваження на отримання документів та інформації, які необхідні йому для виконання завдань, діючи добросовісно та не допускаючи свавілля для запиту відповідної інформації у адресата, повинен мати обґрунтовані підстави вважати, що інформація та документи перебувають або можуть перебувати у володінні особи, в якої вони запитуються. В іншому випадку матиме місце порушення принципу справедливості юридичної відповідальності, зокрема, відповідальність несе лише та особа, яка скоїла правопорушення.

Статтею 63 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що суб`єкти господарювання, пов`язані відносинами контролю відповідно до статті 1 цього Закону, зобов`язані забезпечувати обмін інформацією між собою, в тому числі стосовно випадків, передбачених частиною другою статті 22 цього Закону, та вживати інших заходів у такий спосіб та у такому обсязі, які б забезпечували запобігання вчиненню порушень законодавства про захист економічної конкуренції. Невиконання суб`єктами господарювання вимог частини першої цієї статті не звільняє інших суб`єктів господарювання, яким повинна бути надана інформація чи які повинні були вжити інших заходів, від відповідальності.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що відповідачем не доведено наявності відносин контролю між ТОВ «Альянс Холдінг» та компаніями «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.» та «Shell Overseas Investments B.V.», а також зазначає про те, що позивач не володів запитуваною інформацією.

Стосовно вказаного, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів Закону України «Про захист економічної конкуренції»:

контроль - це вирішальний вплив однієї чи декількох пов`язаних юридичних та/або фізичних осіб на господарську діяльність суб`єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб`єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб`єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб`єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб`єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб`єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб`єкті господарювання. Пов`язаними особами є юридичні та/або фізичні особи, які спільно або узгоджено здійснюють господарську діяльність, у тому числі спільно або узгоджено чинять вплив на господарську діяльність суб`єкта господарювання. Зокрема, пов`язаними фізичними особами вважаються такі, які є подружжям, батьками та дітьми, братами та (або) сестрами (стаття 1);

суб`єкт господарювання - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група суб`єктів господарювання, якщо один або декілька з них здійснюють контроль над іншими. Суб`єктами господарювання визнаються також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю в частині їх діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності. Господарською діяльністю не вважається діяльність фізичної особи з придбання товарів народного споживання для кінцевого споживання (стаття 1).

Дії суб`єктів, які входять до однієї групи, полягають у розподілі завдань між ними для досягнення однієї кінцевої мети, спрямованої на задоволення потреб такої групи, відповідно, дії всіх учасників групи розглядаються як дії одного суб`єкта господарювання, який здійснює господарську діяльність на відповідному ринку (постанова Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №910/17891/19).

Пунктом 36 Рішення АМКУ встановлено, що за наявною в Комітеті інформацією, яка була підтверджена позивачем (лист від 12.09.2022 № 305), ТОВ «Альянс Холдинг» пов`язане відносинами контролю в розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» з компаніями «Shell Overseas Investments B.V.» та «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.».

Відповідачем на підставі зібраних доказів під час розгляду справи №128-26.13/7-22 було встановлено, що між ТОВ «Альянс Холдінг» та компанією «Shell Overseas Investments B.V.» існує ланцюжок контролю, а компанія «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.» та позивач входять в єдину мережу контролю, де в обох випадках головною особою є компаніяґ Shell рlс, яка не підконтрольна будь-якій іншій особі.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вказав в оскаржуваному рішенні про те, що Компанія «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.» є іноземною юридичною особою та не має представництва на території України. Проте, Компанія «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.» пов`язана відносинами контролю з юридичними особами, які зареєстровані за законодавством України, в тому числі ТОВ «АльянсХолдинг».

Як вже вказувалося, згідно положень ч. 1 ст. 63 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб`єкти господарювання, пов`язані відносинами контролю зобов`язані забезпечувати обмін інформацією між собою, в тому числі стосовно випадків, передбачених частиною другою статті 22 цього Закону, та вживати інших заходів у такий спосіб та у такому обсязі, які б забезпечували запобігання вчиненню порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, враховуючи наведене вище, слід зробити висновок про те, що:

ТОВ «Альянс Холдинг» та компанії «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.» та «Shell Overseas Investments B.V» входять до однієї групи, пов`язані відносинами контролю та їх дії розцінюються, як дії одного суб`єкту господарювання;

компанії «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.» та «Shell Overseas Investments B.V». зобов`язані були надати інформацію ТОВ «Альянс Холдинг» для підготовки відповіді на Вимогу;

ненадання компаніями «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.» та «Shell Overseas Investments B.V» інформації ТОВ «Альянс Холдинг» для підготовки відповіді на Вимогу не звільняє позивача від відповідальності.

ТОВ «Альянс Холдинг» та компанії «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.» та «Shell Overseas Investments B.V» на підставі імперативного припису статті 63 Закону України «Про захист економічної конкуренції» були зобов`язані забезпечити обмін інформацією між собою, зокрема шляхом надання відомостей необхідних ТОВ «Альянс Холдинг» для надання відповіді на Вимогу, з метою запобіганню вчиненню порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Невиконання вимог статті 63 Закону України «Про захист економічної конкуренції» компаніями «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.» та «Shell Overseas investments B.V». не звільняє ТОВ «Альянс Холдинг» від відповідальності за порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Таке тлумачення статті 63 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідає вже згаданій широкій концепції суб`єкта господарювання, яке міститься у статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та є втіленням концепції єдиної господарської одиниці, де декілька юридичних та/або фізичних осіб розглядаються як одне ціле під час здійснення за ними контролю за дотриманням антимонопольного законодавства.

Щодо індивідуальності юридичної відповідальності та складу порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» з урахуванням вимог щодо забезпечення обміну інформацією, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» вимоги органу Комітету є обов`язковими для виконання у визначений ними строк та що в разі відсутності можливості надання запитуваної інформації у визначений вимогою строк не пізніше кінцевої дати надання відповіді Товариство має право звернутися до Комітету з обґрунтованим клопотанням про продовження строку надання інформації на вимогу, із поясненням причин неможливості надання запитуваної інформації у визначений вимогою строк.

Вимогою відповідача повідомлено, що відповідно до пунктів 13, 14 і 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» неподання інформації Комітету, подання інформації в неповному обсязі у встановлений органами Комітету у строки, а також подання недостовірної інформації є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягне за собою відповідальність згідно зі статтею 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Дане законодавство не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо форми, способу та доцільності витребування органом Комітету інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції (постанови Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 910/15697/18, від 07.08.2019 у справі № 910/13460/18, від 07.08.2019 у справі № 910/13472/18, від 26.09.2019 у справі № 910/12393/18.).

Приписами частини другої статті 63 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що невиконання суб`єктами господарювання вимог частини першої цієї статті не звільняє інших суб`єктів господарювання, яким повинна бути надана інформація чи які повинні були вжити інших заходів, від відповідальності.

Наведене свідчить, що частина 4 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначає загальні правила притягнення суб`єктів господарювання, які входять до групи, а частина друга статті 63 вказаного закону - спеціальний порядок покладання відповідальності за невиконання вимог щодо забезпечення обміну інформацією.

Рішенням Комітету Товариство притягнуто до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації Комітету на Вимогу у встановлений строк. При цьому, ненадання запитуваної Комітетом інформації компаніями «Shell Exploration and Production (LXXI) B.V.» та «Shell Overseas Investments B.V» безпосередньо ТОВ «Альянс Холдінг» для підготовки відповіді на Вимогу не є підставою для звільнення останнього від відповідальності згідно статті 63 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Зазначене свідчить про те, що місцевим господарським судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні вимоги позивача про визнання Рішення Комітету недійсним.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдінг» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 у справі №910/1823/23 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 у справі №910/1823/23.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови (враховуючи перебування колегії суддів у відпустці з 23.10.2023 по 27.10.2023) складено: 30.10.2023 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Руденко