ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
02 листопада 2023 року Справа № 295/3068/20
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В. , суддя Гудак А.В.
секретар судового засідання Ткач Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви представників Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" та Заломського Анатолія Васильовича про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та винесення додаткової постанови у справі № 295/3068/20
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.08.2022 та на додаткове рішення суду від 05.09.2022 у справі №295/3068/20
за позовом ОСОБА_1
до Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс"
про визнання наказів про звільнення № 2 від 25.03.2019 та № 2 від 13.01.2022 незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (згідно із заявою про зміну предмета позову від 09.02.2022)
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився;
відповідача - не з`явився;
У березні 2020 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" (далі - відповідач, ГО "ГК "Світанок плюс"), в якому просив суд (із урахуванням заяви про зміну предмету позову):
- визнати незаконним та скасувати наказ № 2 від 25.03.2019, виданий ГО "ГК "Світанок-Авто" про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління МГО "ГК "Світанок" на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України;
- визнати незаконним та скасувати наказ № 2 від 13.01.2022, виданий ГО "ГК "Світанок плюс" про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління МГО "ГК "Світанок" на підставі п. 3 ст. 99 КЗпП України;
- поновити ОСОБА_1 на посаді голови ГО "ГК "Світанок плюс" з 27.03.2019;
- стягнути з ГО "ГК "Світанок плюс" на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.03.2019 р. по день ухвалення судом рішення;
- стягнути з ГО "ГК "Світанок плюс" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.08.2022 в позові відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.09.2022 стягнуто з позивача на користь відповідача 12 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із рішенням суду від 11.08.2022 та додатковим рішенням суду від 05.09.2022, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційними скаргами.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Господарського суду Житомирської області від 11.08.2022 у справі №295/3068/20 скасовано. Прийнято рішення, яким позов задоволено частково.

Провадження у справі в частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 2 від 25.03.2019, виданого Громадською організацією "Гаражний кооператив "Світанок-Авто" про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, закрито.

Внесено зміни до наказу Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" від 13.01.2022 № 2 в частині дати припинення повноважень голови правління Міської громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок" ОСОБА_1 з 26.03.2019 на 04.09.2019, викладено п. 1 наказу від 13.01.2022 № 2 в наступній редакції: "1. Повноваження голови правління Міської громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок" Заломського Анатолія Васильовича вважати припиненими з 04.09.2019, відповідно до ч. 3 ст. 99 ЦК України".

Стягнуто з Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.03.2019 по 04.09.2019 в розмірі 47 448, 06 грн.

В задоволенні позову в частині вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" з 27.03.2019, відмовлено.

Здійснено розподіл судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги.

Додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 05.09.2022 у справі №295/3068/20 змінено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" 10 944 грн витрат на професійну правничу допомогу.

До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли заяви представників ГО "ГК "Світанок плюс" та Заломського А.В. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та винесення додаткової постанови у справі № 295/3068/20.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 розгляд заяв призначено на 02.11.2023 об 15:45 год.

В судове засідання 02.11.2023 представники сторін не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяви сторін в даному судовому засіданні без їх участі.

Колегія суддів зазначає, що частиною 3 ст. 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 7 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає гонорар як форму винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Колегія суддів установила, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Господарського суду Житомирської області від 11.08.2022 у справі №295/3068/20 скасовано. Прийнято рішення, яким позов задоволено частково.

До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли заяви представників ГО "ГК "Світанок плюс" та Заломського А.В. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та винесення додаткової постанови у справі № 295/3068/20.

Як встановлено апеляційним судом, представник ОСОБА_1 - адвокат Сіра А.В. в апеляційній скарзі на рішення суду зазначала, що орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції складає 15 000 грн.

Під час судових дебатів 26.09.2023 адвокатом Сірою А.В. було вказано, що Заломським А.В. будуть понесені судові витрати під час розгляду вказаної справи у суді апеляційної інстанції; документи на підтвердження витрат та визначення суми витрат будуть подані додатково у відповідності до норм ГПК України.

До заяви про стягнення судових витрат, представник ОСОБА_1 - адвокат Сіра А.В. долучила договір про надання правової допомоги № 29 від 12.09.2022, який укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Сірою А.В.

Згідно п. 1.1. договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання забезпечити надання правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а саме вивчити документи надані клієнтом, підготувати позовну заяву від імені клієнта та здійснювати подальше представництво інтересів клієнта у справі за позовом клієнта до Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Плюс" про визнання недійсними рішень правління.

Відповідно до п. 1.2. договору, за цим договором адвокатом надається така правнича допомога: 1) вивчення, аналіз та повідомлення правничої інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, зазначених в п. 1.1. даного договору; 2) представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення провадження у вказаній справі; 3) здійснення професійної діяльності адвоката згідно з умовами цього договору в судах України, в т.ч. з правами наданими відповідачу згідно нормами ГПК України без обмежень, в тому числі: готувати, підписувати від імені клієнта та подавати до суду позовну заяву, клопотання, заяви, заперечення, апеляційні скарги, відзиви на апеляційні скарги, пояснення та інші документи з приводу порушення прав та захисту інтересів клієнта, чи з приводу скарг поданих на клієнта; 4) запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об`єднань, а від громадян за їх згодою, в тому числі здійснювати адвокатські запити.

Конкретні види наданої правничої допомоги зазначаються адвокатом в акті про надання послуг.

Пунктом 4.1. договору, визначено, що сторони погодили, що оплата по вказаному договору проводиться на підставі погодинної оплати. Вартість однієї години роботи адвоката погоджено сторонами у розмірі 2 000 гривень, без ПДВ.

Для цілей даного договору сторони прирівнюють вартість участі адвоката у одному судовому засіданні до вартості однієї години роботи адвоката, визначеної у п. 4.1. договору, незалежно від того, скільки фактично тривало таке судове засідання.

У випадку, якщо судове засідання не відбулося не з ініціативи адвоката, таке засідання підлягає оплаті за ставкою 2000 грн, без ПДВ.

Згідно п. 4.2. договору, сторони домовилися, що оплата вартості послуг, наданих по даному договору проводиться протягом 5 робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. Оплата за договором проводиться клієнтом шляхом здійснення платежу на рахунок адвоката, що визначений у договорі з будь-якого рахунку клієнта або готівкою.

Пунктом 4.4. договору визначено, що фактичні витрати на виконання договору визначаються адвокатом та можуть складатися із витрат на поштові витрати; проїзд громадським транспортом; витрат на бензин, у разі використання власного автомобіля; витрат на копіювання документів; телефонний зв`язок; витрат на проведення експертизи; досліджень спеціаліста; здійснення перекладу; залучення експерта; спеціаліста; перекладача; оплату послуг нотаріуса, тощо. Розмір фактичних витрат не повинен перевищувати межі розумних витрат, необхідних в конкретному випадку.

14.09.2022 між ОСОБА_1 та адвокатом Сірою А.В. було укладено додаткову угоду до вказаного договору, якою визначено, що в межах даного договору також надається правнича допомога по справі № 295/3068/20 в суді апеляційної інстанції.

30.09.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Сірою А.В. було складено акт про надання послуг по договору № 29 від 12.09.2022, згідно п. 1 якого адвокат надає, а клієнт приймає правову допомогу надану згідно договору про надання правової допомоги, яка полягає в наступному:

- вивчення матеріалів справи № 295/3068/20 та підготовка і подання від імені клієнта апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.08.2022, 3 год.;

- підготовка та подання апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Житомирської області від 05.09.2022, 2 год.;

- підготовка та подання клопотання про відстрочення сплати судового збору, 1 год.;

- підготовка та подання до суду клопотання про зупинення провадження у справі, 1 год.;

- участь у судовому засіданні в Північно-західному апеляційному господарському суді 23.11.2022, 1 год.;

- підготовка та подання до суду клопотання про відновлення провадження у справі, 1 год.;

- підготовка та подання до суду додаткових пояснень до апеляційної скарги, 3 год.;

- участь у судовому засіданні в Північно-західному апеляційному господарському суді 21.09.2023, 26.09.2023, 2 год.;

Пунктами 3, 4 акту визначено, що за домовленістю сторін розмір гонорару адвоката по договору про надання правничої допомоги № 29 від 12.09.2022 за надання правової допомоги по справі № 295/3068/20 складає 28 000 грн з розрахунку 2 000 грн за 1 годину роботи адвоката. В загальному адвокатом було витрачено - 14 годин.

Проаналізувавши надані суду адвокатом Сірою А.В. докази в підтвердження понесених Заломським А.В. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, суд вважає, що заявником документально обґрунтовано розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі в сумі 28 000 грн.

Щодо заяви ГО "ГК "Світанок плюс" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Під час дебатів у судовому засіданні 26.09.2023 представником ГО "ГК "Світанок Плюс" - адвокатом Струковою Л.В. було зазначено, що ГО "ГК "Світанок Плюс" будуть понесені судові витрати під час розгляду вказаної справи у суді апеляційної інстанції, розмір яких буде обраховано та надано відповідні докази їх понесення суду в межах 5-ти денного строку з дня ухвалення відповідного судового рішення.

Із матеріалів справи слідує, що правову допомогу ГО "ГК "Світанок плюс" у даній справі надавала адвокат Струкова Л.В. ,повноваження та обсяг прав якої підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії AM № 1051891 від 21.04.2023; Струкова Л.В. має право на зайняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 000718 від 26.06.2014.

Суд апеляційної інстанції встановив, що 01.04.2021 між АБ "Людмили Струкової" (далі адвокатське бюро) та ГО "Гаражний кооператив "Світанок плюс" (далі клієнт) укладено договір про надання правової допомоги (т. 3, а. с. 6-7), відповідно до п. 1.1 якого, адвокатське бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій i роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та iнших документiв правового характеру; складання процесуальних документiв (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних i касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та iнших документiв відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів клiєнта, зокрема, у судах всіх інстанцій під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства з будь-яких питань.

Згідно п. 2.1 договору, клієнт надає адвокатському бюро такі повноваження: бути представником клiєнта у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, якi надано законом позивачу, відповідачу, третій ocoбi, заявнику, зацікавленій ocoбi, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, ocoбi, яка притягується до адміністративної відповідальності, з питань, пов`язаних із захистом прав, у тому числi право: пред`явити вiд імені клiєнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засiданнях; заявляти клопотання та вiдводи; давати усні та письмові пояснення у судах, якi розглядають справу клiєнта; повнiстю або частково відмовлятися вiд позовних вимог; визнавати повнiстю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рiшення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рiшення (ухвали, постанови) суду (їх завірені у встановленому порядку копії); подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати та подавати вiд імені клієнта та у його інтересах yci необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числi апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо; представляти інтереси клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана з вирішенням питань, передбачених договором; ознайомлюватися з матерiалами справи та з матерiалами виконавчого провадження - при зверненні виконавчого документа до виконання; отримувати належне клієнтові майно та грошові суми; робити виписки та копiї з документiв, що є в матеріалах справи та порушувати питання про їx засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти вiдводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засiданнях та у дослідженні доказів; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи i міркування з ycix питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, та при здійсненні виконавчого провадження; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань iнших учасників процесу та/або виконавчого провадження; оскаржувати рiшення/ухвали суду; оскаржувати дї чи бездіяльність посадових ociб (у тому числі виконавчих органiв) у встановленому законодавством позасудовому порядку та користуватися при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати державне мито, обов`язкові збори та iншi необхідні платежі; вчиняти всі iншi дiї, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень, та якi, на думку адвокатського бюро, будуть доцільними для правильного i ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим договором.

Клієнт делегує адвокатському бюро вчиняти всi передбачені законодавством дiї вiд його імені з правом підпису документiв (крім тих дій, якi за законодавством можуть бути вчинені виключно клiєнтом), а також отримувати вiд відповідних органiв, установ та організацій всіх форм власності будь якi документи, що стосуються його особи, в т.ч. з обмеженим доступом та конфіденційні (п. 2.2 договору).

Безпосереднє представництво інтересів клієнта вiд імені адвокатського бюро за цим договором здійснює адвокат Струкова Л.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЖТ № 000718 вiд 26.06.2014, видане на підставі рішення Ради адвокатiв Житомирської області вiд 26.06.2014 № 13/1 (п. 2.3 договору).

Пунктом 3.2.3 договору передбачено, що клієнт зобов`язується сплатити адвокатському бюро гонорар (винагороду) за здійснення захисту, представництва інтересів клiєнта та надання йому iнших видів правової допомоги на умовах i в порядку, що визначені договором згiдно акта/актів приймання-передачі, в якому вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги, витрачений адвокатом час на її виконання та вартість. Додаткові витрати, що відповідно до завдання-доручення не були включені до загальної вартості юридичних послуг згiдно договору, сплачуються клiєнтом окремо.

У п. 4.1 договору сторони погодили, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокатському бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатка до договору, який набуває чинностi з дня його пiдписання уповноваженими представниками сторiн.

Цей договір вважається укладеним i набирає чинностi з моменту його пiдписання сторонами та діє до моменту розірвання за домовленістю сторін (п. 5.1 договору).

01.04.2021 сторони підписали додаткову угоду № 1 до вищевказаного договору (т. 3, а. с. 8-9), у п. 2 якої визначили, що розмір гонорару адвоката за надану юридичну послугу розраховується з погодинної оплати, що залежить вiд кількості витраченого адвокатом часу на надання певної юридичної допомоги, а саме:

- 2.1. за годину роботи адвоката (вивчення матеріалів справи, підготовка відзиву чи заперечень по суті позовних вимог, підготовка позову, iнших заяв та клопотань, вивчення законодавства зі спірного питання тощо) - 1 000 грн;

- 2.2. участь адвоката в одному судовому засіданні, зокрема, в судах України, що територiально розташованi в м. Житомирi, - 2 000 грн; у разі, якщо судове засiдання в судi, що територiально розташований в м. Житомирi, не вiдбулося з незалежних вiд адвоката причин (вiдкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою одного з учасників справи, лiкарняний/вiдпустка суддi, вiдкладення розгляду справи за клопотанням iншого учасника справи тощо), - 1 000 грн (пп. 2.2.1, 2.2.3).

Порядок оплати гонорару визначено у п. 3 додаткової угоди.

За змістом п. 5.1 додаткової угоди, правова допомога вважається наданою клiєнту після підписання акта приймання - передачi наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявностi). Адвокатське бюро надає клiєнту акт приймання - передачi наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданих послуг з правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатським бюро понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце) (п.5.2 додаткової угоди).

На підтвердження наданих адвокатом послуг до матеріалів справи додано акт приймання-передачі від 26.09.2023, у якому зазначено, що розмір гонорару за даним актом визначений відповідно до додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.04.2021.

Згідно акта приймання-передачі від 26.09.2023, адвокатом Струковою Л.В. надано ГО "ГК "Світанок плюс" наступні послуги:

- ознайомлення з апеляційними скаргами Заломського А.В. на рішення суду від 11.08.2022, додаткове рішення суду від 05.09.2022 у справі № 295/3068/20 та доданими до них документами, додатковими поясненнями Заломського А.В., що направлені до апеляційного господарського суду у справі № 295/3068/20 - 2 год. х 1000 грн = 2000 грн;

- участь у судових засіданнях апеляційного господарського суду у справі № 295/3068/20 (в режимі відеоконференції) - 30.08.2023, 21.09.2023, 26.09.2023 - 3 х 2000 грн = 6000 грн.

Згідно платіжної інструкції від 27.09.2023 № 896 ГО "ГК "Світанок плюс" сплачено кошти в розмірі 8000 грн за надані правничі послуги.

Проаналізувавши надані суду адвокатом Струковою Л.В. докази в підтвердження понесених ГО "ГК "Світанок плюс" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, суд вважає, що заявником документально обґрунтовано розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі в сумі 8 000 грн.

Водночас, розглядаючи подані учасниками справи заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначено в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

До того ж суд відзначає, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц, наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В іншій своїй постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

Суд апеляційної інстанції, беручи до уваги те, що за результатом розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції позов було задоволено частково і відповідно ,частково задоволена апеляційна скарга , дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування судом витрат відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7 296 грн за рахунок позивача ОСОБА_1 , оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 10 000 грн за рахунок відповідача ГО гаражний кооператив " Світанок плюс", оскільки зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді та часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, дослідивши подані представниками ОСОБА_1 та ГО "ГК "Світанок плюс" заяви про стягнення судових витрат та додані до них документи, колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи із вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшла висновку про часткове задоволення даних заяв.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяви представників Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" та ОСОБА_1 задоволити частково.

2. Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" (10020, Житомирська обл., м. Житомир, провулок 4-й Вільський, буд. 30, ід. код 20428510) 7 296 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Стягнути з Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" (10020, Житомирська обл., м. Житомир, провулок 4-й Вільський, буд. 30, ід. код 20428510) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

4. Господарському суду Житомирської області видати судові накази.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

6. Матеріали справи повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2023

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.