ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2023 р. Справа№ 925/178/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Губорєва Я.А.

від відповідача - Кравченко Н.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ Агро Трейд"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2023 р. (повний текст складено 09.06.2023 р.)

у справі № 925/178/23 (суддя - Кучеренко О.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ Агро Трейд"

про стягнення 1243125,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулося у Господарського суду Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ Агро Трейд» про стягнення з відповідача 1243125,00 грн неустойки.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що під час переважування вагонів ним було виявлено комерційну несправність, що загрожує безпеці руху, а саме нерівномірне завантаженням візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагонів №95332813, №95370367, №95078101, №95552336 та №95954962, які були відправлені за залізничними накладними №832493 та №832329.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.05.2023 р. у справі № 925/178/23 позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ Агро Трейд" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що вагони з вантажем, у яких було розміщено насипом зерно пшениці, 30.08.2022 р. прийнято позивачем до перевезення, а зазначені в актах комерційні несправності було виявлено 01.09.2022 р., тобто через добу після початку руху. Вказане дає підстави вважати, що нерівномірний розподіл вантажу всередині вагону міг статись в процесі руху під час здійснення маневрування складу, а тому з цих підстав не може ставитись в провину відповідачу. Також відповідач вказує, що розмір неустойки, нарахований позивачем, значно перевищує розмір збитків та підлягає зменшенню на підставі ст. 233 ГК України, враховуючи те, що збитків взагалі не завдано, і відповідач не вчиняв дій, які б перешкоджали усуненню порушень.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 925/178/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ Агро Трейд" на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 925/178/23.

До суду 14.07.2023 р. надійшли матеріали справи № 925/178/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі 925/178/23 та призначено її до розгляду на 10.10.2023 р.

До суду 02.08.2023 р. від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" надійшло клопотання про участь представника Губорєвої Я.А. за обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 р. задоволено клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" про участь у судовому засіданні у справі № 925/178/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

07.09.2023 р. через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ Агро Трейд" надійшла заява про участь представника Кравченко М.О. за обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_2 у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2023 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ Агро Трейд" про участь у судовому засіданні у справі № 925/178/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні 10.10.2023 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

25.02.2020 р. Акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) на веб-сайті http://uz-cargo.com було оприлюднено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом як публічну пропозицію для укладення договору (далі - договір).

З 05.03.2020 р. між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ Агро Трейд» (далі - замовник) було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом шляхом подання заяви про прийняття у цілому пропозиції (акцепт) укласти договір у порядку, встановленому ст. 634 ЦК України.

Відповідно до п. 1 1 договору предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Договір є публічним договором, за яким перевізник взяв на себе обов`язок здійснювати надання послуг з перевезення залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Пропозиції та зміни до договору приймаються і враховуються відповідно до пунктів 9.3 та 9.4 договору та законодавства (п. 1.5 договору).

Згідно з п. 7.4 договору строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше для введення його в дію відповідно до пункту 12.1 договору (п. 1.10 договору).

У серпні 2022 року за залізничними накладними № 832394 та № 832329 до станції Дорнешть (Румунія) зі станції Дніпро-Головний Придніпровської залізниці відправником Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛНЗ Агро Трейд» в залізничних вагонах № 95332813, № 95370367, № 95078101, № 95552336 та № 95954962 був відправлений вантаж - пшениця.

01.08.2022 р. за наслідками зважування вагонів позивачем виявлено комерційну несправність, що загрожує безпеці руху, яке полягало у нерівномірному завантаженні візків, що перевищувало половину вантажопідйомності вагону, а саме:

-у вагоні № 95078101 виявлена різниця навантаження візків 3750 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на вагон 1300 кг, що підтверджується актами загальної форми № 518 від 01.08.2022 р. та № 36331 від 03.08.2022 р.;

- у вагоні № 95552436 виявлена різниця навантаження візків 6700 кг, що перевищує: половину вантажопідйомності на вагон 2450 кг, що підтверджується актами загальної форми № 519 від 01.08.2022 р. та № 36332 від 03.08.2022 р.;

- у вагоні № 95332813 виявлена різниця навантаження візків 1400 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на вагон 275 кг, що підтверджується актами загальної форми № 516 від 01.08.2022 р. та № 36329 від 03.08.2022 р.;

- у вагоні № 95370367 виявлена різниця навантаження візків 1600 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на вагон 425 кг, що підтверджується актами загальної форми № 517 від 01.08.2022 р. та № 36330 від 03.08.2022 р.;

- у вагоні № 95954962 виявлена різниця навантаження візків 1200 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на вагон 300 кг, що підтверджується актами загальної форми № 520 від 01.08.2022 р. та № 36333 від 03.08.2022 р.

Зважування вагонів проведено на 150-ти тонних електронно-тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол заводський номер № 032, державна повірка 27.09.2021 р., прийнятих до обліку СП «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» під №14.

Факт зважування підтверджується Книгою обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагоні форми ГУ-78.

Через виявлення різниці завантаження візків вагони були затримані по станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці до усунення несправностей виправлення навантаження, що підтверджується актами загальної форми № 30107, № 30103, № 30104, № 30105 та № 30106 від 01.08.2022 р.

У зв`язку з тим, що така комерційна несправність є загрозою безпеці руху, станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було подано повідомлення № 34 від 01.08.2022 р. на станцію відправлення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці.

03.08.2022 р. на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці здійснено виправлення навантаження в присутності представника відповідача, що підтверджується актами загальної форми № 36333 від 31.08.2022 р., № 36329 від 03.08.2022 р., № 36330 від 03.08.2022 р., 36332 від 03.08.2022 р. та № 36331 від 03.08.2022 р., після чого вагони були подані на переважування.

За наслідками здійсненого виправлення навантаження, здійснення контрольного зважування станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці вагони № 95332813, № 95370367, № 95078101, № 95552336 та № 95954962 були направлені за призначенням, що підтверджується актами загальної форми № 30110 від 04.08.2022 р., № 30111 від 04.08.2022 р., № 30108 від 04.08.2022 р., № 30109 від 04.08.2022 р. та № 30112 від 04.08.2022 р.

На підставі статті 16 Угоди про міжнародне залізничне сполучення за виявлення нерівномірності завантаження візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагонів, наслідком чого є загроза безпеки руху, позивачем нараховано відповідачу неустойку у розмірі 1243125,00 грн.

Однак, нарахована неустойка відповідачем сплачена не була.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що за наслідками зважування вагонів, які були завантажені відповідачем, позивачем було виявлено комерційну несправність, що загрожує безпеці руху, яке полягало у нерівномірному завантаженні візків, у зв`язку з чим позивачем було нараховано неустойку.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно ст. 306 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Згідно з ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як передбачено ч. 2 ст. 908 ЦК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За ч. 5 ст. 307 ГК України сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 909 ЦК України договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч. 3 ст. 307 ГК України вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативно-правові акти, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Як передбачено ст. 5 Статуту залізниць України, на підставі цього Статуту Міністерство транспорту затверджує: Правила перевезення вантажів; Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Згідно зі ст. 4 Статуту залізниць України перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 р., яка встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу у прямому міжнародному залізничному сполученні та в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні.

Відповідно до ст. 5 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення за відсутності відповідних положень в цій Угоді застосовується національне законодавство тієї сторони, в якій уповноважена особа реалізує свої права.

За ст. 8 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення порядок застосування умов цієї Угоди, а також спеціальні умови перевезень окремих видів вантажів встановлюються Правилами перевезень вантажів (додаток 1 до цієї Угоди).

Відповідно до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, узгодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу. Укладення договору перевезення підтверджується накладною. Вагон для перевезення вантажу надає перевізник або відправник. Для перевезення надаються вагони, допущені до обігу в міжнародному сполученні (ст. 14 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення).

Як передбачено ст. 15 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, у накладній повинні міститися такі відомості: найменування відправника і його поштову адресу; найменування одержувача і його поштову адресу; найменування договірного перевізника; найменування залізниці і станції відправлення; найменування залізниці і станції призначення; найменування прикордонних станцій переходів; найменування вантажу і його вод; номер відправки; рід упаковки; кількість місць вантажу; маса вантажу; номер вагона (контейнера), ким надано вагон для перевезення вантажу (відправником або перевізником); перелік супровідних документів, прикладених відправником до накладної; про оплату провізних платежів; кількість і знаки пломб; спосіб визначення маси вантажу; дата укладення договору перевезення.

Згідно з п. 7.1 розділу 2 (накладна) Правил перевезення вантажів додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, перевезення вантажу оформлюється накладною єдиного зразку по формі, що наведена у додатку 1 до Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про залізничний транспорт» підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України.

Статтею 23 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення передбачено, що перевізник має право перевірити чи дотримані відправником правила перевезення і відповідає відправка даним вказаними відправником у накладній.

Згідно з п. 7.1 розділу 2 Правил перевезення вантажів перевезення вантажу оформляється накладною єдиного зразка за формою, наведеною в додатку 1 до цих правил. Накладна оформлюється і пред`являється договірному перевізнику. Графи накладної заповнюються відправником і перевізником відповідно до приписів цих правил.

За п. 3.10.3 глави 11 додатку 3 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення вантаж у вагоні розміщують рівномірно по всій площі підлоги вагона висотою навантаження не менше ніж на 100 мм нижче дверного огородження.

Пунктом 4.3 глави 1 додатку 3 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення передбачено, що загальний центр ваги вантажів повинен розташовуватися, як правило, на лінії перетину поздовжньої і поперечної площин симетрії вагона. У випадках, коли дана вимога не може бути виконана з об`єктивних причин (геометричні параметри вантажу, умови розміщення та кріплення), допускається зміщення центру ваги вантажів щодо поздовжньої і поперечної площин симетрії вагона. Допустима величина зміщення центру ваги в поздовжньому напрямку (відносно поперечної площині симетрії) при навантаженні вантажу і при перевірках на шляху прямування визначається відповідно до таблиці 9 в залежності від загальної маси вантажу у вагоні.

Відповідно до ст. 19 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення особа, яка провадить навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог щодо розміщення та кріплення вантажів у вагонах, а також за всі наслідки незадовільного навантаження. Визначення маси вантажу здійснюється у відповідності з Правилами перевезення вантажів

Перевізник має право перевірити, чи дотримані відправником умови перевезення і чи відповідає відправка відомостям, зазначеним відправником в накладній. Перевірка проводиться в порядку, встановленому національним законодавством (ст. 23 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було прийнято вантаж, відправником якого є відповідач у справі. За наслідками зважування вагонів, які були завантажені відповідачем позивачем виявлено комерційну несправність, що загрожує безпеці руху, яке полягало у нерівномірному завантаженні візків, про що працівниками позивача були складені акти загальної форми №№ 516-520, у яких зазначено, що у вагонах № 95332813, № 95370367, № 95078101, № 95552336 та № 95954962 виявлено різниці навантаження візків.

Відповідно до п. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно зі ст. 23 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, якщо відправником не дотримано умови перевезення або відправка не відповідає відомостям, зазначеним відправником в накладній, то в порядку, передбаченому статтею 31 «Сплата провізних платежів і неустойок» і статтею 32 «Додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу цієї Угоди», перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, викликані перевіркою і підтверджені документально.

Перевізник складає комерційний акт, якщо при перевірці вантажу під час його перевезення або видачі констатує: невідповідність найменування, маси або кількості місць вантажу відомостям, зазначеним у накладній; невідповідність маркування на місцях вантажу відомостям, зазначеним у накладній про знаках (марках) місць вантажу, станцію і залізницю призначення, одержувача, кількості місць вантажу; пошкодження (псування) вантажу; відсутність накладної або окремих її листів з даного вантажу або вантажу по даній накладній (втрата) (ст. 29 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення).

Як передбачено ст. 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Параграфом 5 статті 31 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення передбачено, що провізні платежі і неустойки сплачуються перевізнику в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якому проводиться оплата.

Відповідно до параграфів 1 - 2 статті 32 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосованими тарифами і викликані причинами, які не залежать від перевізника. Передбачені даним параграфом неустойки перевізник вправі стягнути незалежно від стягнення можливої шкоди та інших неустойок, сплачених відправником або отримувачем у відповідності з умовами Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення.

Згідно зі ст. 16 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення відправник забезпечує достовірність даних та відомостей, вказаних ним у накладній. Він несе відповідальність за всі наслідки від невірного, неточного або неповного зазначення цих даних й заяв, а також від їх внесення в невідповідну графу накладної.

Відповідно до параграфу 3 статті 16 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення, перевізником виявлено неточність або неповнота даних, відомостей, вказаних відправником в накладній, та при цьому встановлено, що - виникли обставини, які загрожують безпеці руху. Неустойка стягується у відповідності з приписами статті 31 «Оплата провізних платежів та неустойок» в п`ятикратному розмірі провізної плати, належної перевізнику яким було виявлене таке порушення.

Так, за виявлення нерівномірності завантаження візків, що перевищує половину вантажопідйомності вагонів, позивачем нараховано відповідачу неустойку у розмірі 1243125,00 грн (провізна плата за один вагон становить 49725,00 грн*5 (кількість вагонів, у яких виявлені порушення*5п`ятикратний розмір).

Недотримання вимог, визначених Статутом залізниць, покладає на порушника відповідальність, яка передбачена п. п. 118, 122 Статуту залізниць України, а штраф, який передбачений цими пунктами, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1243125,00 грн неустойки є обґрунтованою, її розмір є арифметично правильним, відтак підлягає задоволенню.

Стосовно доводів скаржника про те, що розмір неустойки, нарахованої позивачем, значно перевищує розмір збитків, враховуючи те, що збитків взагалі не завдано і відповідач не вчиняв дій, які б перешкоджали усуненню порушень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно з п. п. 1.2, 2.1 Правил комерційного огляду поїздів і вагонів, передбачено, що комерційний огляд поїздів здійснюється на пунктах комерційного огляду, які розташовуються на залізницях таким чином, щоб був забезпечений огляд всіх поїздів, що надходять на залізницю та відправляються зі станції, а також при перевезенні вантажів в межах однієї залізниці. Всі вагони, які прибувають і відправляються зі станції, де розташований пункт комерційного огляду, повинні оглядатися у комерційному відношенні.

Отже, перевізник одразу міг не встановити таку комерційну несправність вагонів, а тому позивач, здійснюючи комерційний огляд на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, у відповідності до приписів Правил комерційного огляду поїздів і вагонів виявив відповідні порушення.

За ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

У відповідності до статті 10 Закону України «Про залізничний транспорт» розрахунки відправників і одержувачів вантажу, вантажобагажу і пошти з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойки здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Отже підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Згідно з п. 5 параграфа 3 статті 16 Угоди про міжнародне вантажне сполучення відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення перевізник виявляє неправильність, неточність чи неповноту зазначених відправником у накладній відомостей і заяв і при цьому встановлює, що виникли обставини, які загрожують безпеці руху. Неустойка за пунктами 1, 2, 4, 5 цього параграфа стягується відповідно до приписів статті 31 «Сплата провізних платежів і неустойок» в п`ятикратному розмірі провізної плати, яка належить перевізнику, який виявив таке порушення.

Отже, відповідна санкція не є договірною, а випливає із зазначених положень Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, якими чітко визначено розмір штрафу.

При цьому, посилаючись на ст. 233 ГК України та вказуючи на те, що нарахована позивачем неустойка надмірно велика та може бути зменшена судом, скаржник не звертається до суду з відповідним клопотанням до суду.

До того ж скаржником не надано належних доказів на підтвердження наявності виняткових обставин для зменшення розміру неустойки, нарахованої позивачем.

Інші аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2023 р. у справі № 925/178/23 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ Агро Трейд" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ Агро Трейд" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 16.05.2023 р. у справі № 925/178/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ Агро Трейд".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 01.11.2023 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран