ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" жовтня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2072/23
Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Трипільський Пакувальний Комбінат» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2072/23 за позовом
про визнання протиправним та скасування рішення,
за участю представників учасників справи:
від позивачів: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2072/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипільський Пакувальний Комбінат» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання протиправним та скасування рішення.
Рішенням Господарського суду Київської області від 11.10.2023 у справі № 911/2072/23 позовні вимоги задоволено повністю, визнано недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», що оформлене протоколом № 18 від 28.03.2023, та стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипільський Пакувальний Комбінат» 2684 гривень судового збору.

До суду 19.10.2023 звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипільський Пакувальний Комбінат» із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2072/23, в якій останній просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40000 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.10.2023 розгляд заяви представника позивача про ухвалення додатково рішення призначено до розгляду на 25.10.2023.

В судове засідання 25.10.2023 представники сторін не з`явилися.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1, 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, повідомивши при цьому, у позовній заяві, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані у строк встановлений Господарським процесуальним кодексом України.

Частинами 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

З наведених вище норм вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката обмежений їх співмірністю зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано до суду копії: договору про надання правової допомоги від 08.05.2023 № 10-57; додаткової угоди № 1 до цього договору; акту наданих послуг від 11.10.2023 № 0101; рахунку від 11.10.2023 № 0101 та платіжної інструкції від 16.10.2023 № 7459.

З долучених позивачем доказів вбачається, що на підставі укладеного з Адвокатським бюро «Андрія Дітковського» договору про надання правової допомоги, адвокатом надано позивачу правову допомогу, пов`язану із захистом прав та інтересів позивача у цій справі, за що позивач мав сплатити та сплатив 40000 гривень.

У постанові від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/16322/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Здійснивши аналіз доказів поданих позивачем в обґрунтування витрат на правову допомогу, та враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипільський Пакувальний Комбінат» про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню та, відповідно, стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на правничу допомоги підлягає сума у розмірі 30000 гривень, а у відшкодуванні решти витрат на правничу допомогу суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73, 76, 77, 80, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипільський Пакувальний Комбінат» задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (08150, Київська обл., Фастівський р-н, місто Боярка, вул. Шевченка Т., будинок 178, код 20578072) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипільський Пакувальний Комбінат» (08720, Київська обл., Обухівський р-н, місто Українка, вулиця Промислова, будинок 33, код 31826484) 30000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 07.11.2023.

Суддя Р.М. Колесник